24.07.2025 Єдиний унікальний номер судової справи: 152/882/25
Номер провадження: 2-ві/150/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Суперсона С.П.,

розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Країло Степана Васильовича про відвід головуючої судді Роздорожної Андреї Гаврилівни, подану в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Шаргородського районного суду Вінницької області Роздорожної А.Г. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.

В ході судового розгляду представником позивача було подано заяву про відвід головуючій судді.

Ухвалою головуючої судді Роздорожної А.Г. від 08 липня 2025 року визнано заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Країло Степана Васильовича про відвід головуючої судді необґрунтованою. Заяву про відвід передано для вирішення іншим складом суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 липня 2025 року , головуючим суддею у справі за заявою про відвід судді визначено суддю Суперсона С.П.

Судом було повідомлено учасників про дату розгляду заяви про відвід судді. Втім, заявник та його представник на розгляд заяви не з`явилися.

Представником позивача адвокатом Країло С.В. подано до суду клопотання про вирішення заяви про відвід у відсутність сторони позивача. Подану заяву про відвід судді підтримує та просить задовольнити.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Дослідивши заяву про відвід судді та наведені в ній доводи суд дійшов наступних висновків.

Як свідчить зміст заяви сторони позивача про відвід головуючій судді Роздорожній А.Г., підставами для відводу заявник вказує те, що у цивільній справі, що розглядається під головуванням судді, сторонами є Барецький В.І., який перебуває на посаді Шргородського міського голови та ОСОБА_2 , який являється депутатом Шаргородської міської ради. Вказані сторони є народними обранцями виборців Шаргородської територіальної громади, що викликає суспільний інтерес до об`єктивності та неупередженості розгляду справи, що може викликати суб`єктивні сумніви у сторін щодо неупередженості та об`єктивності головуючого у справі судді, а також можуть бути сприйняті як потенційний конфлікт інтересів, що може викликати сумніви у сторін та суспільства щодо неупередженості процесу, зокрема безпосередньо виборців позивача та відповідача.

Відповідно до ухвали головуючої судді Роздорожної А.Г. від 08 липня 2025 року за результатами розгляду заяви про відвід судді, слідує, що підстави про які вказує представник позивача, на переконання головуючого судді, не передбачені ст.. 36 ЦПК України, є надуманими та необґрунтованими. Окрім цього, головуючий по справі суддя не належить до Шаргородської територіальної громади та не входить до числа виборців.

Відповідно до п.п. 3-5 ч. 1ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При вирішенні питання щодо відводу судді, суд керується практикою Європейського суду, зокрема по справі «Салов проти України», до неупередженість, в сенсі статті 6 § 1, має визначатися суб`єктивною оцінкою, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивною оцінкою - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (див. Bulut v. Austria, рішення від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-ІІ, с. 256, § 31, та Thomann v. Switzerland, рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996 ІІІ, с. 815, § 30).

По справі «Мироненко проти України», Європейський суд зокрема зазначив, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43). Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді , певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58). У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), рішення від 26 жовтня 1984 року, серія A, N 86, с. 14, п. 26).

Розглядаючи інші справи ЄСПЛ уже констатував, що сумнів є легітимним, навіть якщо він не призводить до суттєвих наслідків. Суд може бути справедливим, але породжувати легітимні сумніви щодо своєї безсторонності. Проте сумніви мають бути основані на фактичних обставинах, тобто припущення до уваги не беруться. Отже практика Європейського суду свідчить про те, що право відвід судді є не побажанням сторони по справі змінити склад чи усунення побоювання сторони, а повинно ґрунтуватися на об`єктивних підставах, критеріях, визначених практикою Європейського суду.

Стосовно заявленого відводу адвоката Країло С.В. суд констатує, що головуюча суддя Роздорожна А.Г. не є виборцем Шаргородської територіальної громади та до такої не належить. Таким чином, розгляд даної справи під головуванням судді не породжує та не може породжувати потенційного конфлікту інтересів у справі, а також не призводить до наявності сумнівів у об`єктивності та неупередженості головуючої судді.

Жодних доказів зворотнього стороною позивача суду надано не було та в ході судового розгляду не встановлено.

За таких обставин, заява про відвід судді є необґрунтованою та в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 36-41, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Країло Степана Васильовича про відвід головуючої судді Роздорожної Андреї Гаврилівни, поданої в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Копію ухвали надіслати до відома стороні позивача та головуючій судді.

Ухвала суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.П. СУПЕРСОН