КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/2837/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів: Писаної Т. О., Шкоріної О. І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Кобзаренка Юрія Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 ,

на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва у складі судді Батрин О. В.,

від 13 грудня 2023 року

у цивільній справі № 757/48958/23-ц Печерського районного суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року позивач ТОВ «Рада 5» звернулося до суду із позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 18 786 грн 19 коп., правничу допомогу у розмірі 5 000 грн та судовий збір у розмірі 2 684 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги вказував, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 . Вказаний будинок обслуговує житлово-експлуатаційна організація ТОВ «Рада 5». Позивач зазначає, що відповідач користується та отримує в повному обсязі послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак не виконує свого зобов`язання щодо оплати наданих послуг, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість на загальну суму 18 786 грн 19 коп., що складається з: 18 086 грн 92 коп. - сума основного боргу, 176 грн 76 коп. - інфляційна складова та 368 грн 68 коп. - 3 % річних.

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 13 грудня 2023 року позов задоволено (а. с. 42-44).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 18 786 грн 19 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5» судовий збір в розмірі 2 684 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

04 березня 2024 року через підсистему «Електронний суд» представник відповідача Кобзаренко Ю. В. подав заяву про перегляд заочного рішення суду від 13 грудня 2023 року, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про судові засідання у справі (а.с. 46-51).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 вересня 2024 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 - Кобзаренка Ю. В. про перегляд заочного рішення суду від 13 грудня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням суду, адвокат Кобзаренко Ю. В., в інтересах ОСОБА_1 , 25 вересня 2024 року безпосередньо до Київського апеляційного суду через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що позивач у своїй позовній заяві зазначав, що рішенням загальних зборів власників житлових та нежитлових приміщень будинку за адресою: АДРЕСА_2 від 01.08.2019 було визначено «тариф», але наступні зміни та підвищення тарифів, зокрема за утримання будинку та прибудинкової території, приймались ТОВ «Рада 5» односторонньо, що закріплювалися «Розпорядженнями». Зазначає, що відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння зміна умов договору не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Звертає увагу, що позивач у цій справі вказує саме на односторонні розпорядження, які є підставою для збільшення договореної вартості. Представник апелянта вважає, що для збільшення цієї вартості у позивача є лише два варіанти: 1) або долучати до позовної заяви підписані відповідачкою додаткові угоди про зміну вартості; 2) або рішення загальних зборів власників житлових та нежитлових приміщень будинку. Інші варіанти, на його думку, суперечать чинному законодавству.

Тому, на переконання апелянта, зміна розміру внесків ТОВ «Рада 5» є незаконною та такою, що не підлягає виконанню та не може бути підставою для примусового стягнення коштів у судовому порядку.

Відповідачка сплачувала, протягом 2023 року обов`язкові внески, які були затверджені на загальних зборах об`єднання співвласників будинку, що підтверджується згрупованою квитанцією про сплату внесків на утримання будинку та інші платежі.

В апеляційній скарзі представник апелянта зазначав щодо витрат відповідачки в суді апеляційної інстанції. Так, вказував на те, що для підготовки цієї апеляційної скарги залучено адвоката Кобзаренка Юрія Васильовича, форма здійснення діяльності - Адвокатське об`єднання «Ю.Д.К.». Між АО «Ю.Д.К.» та відповідачем укладений Договір № 04/03 від 04 березня 2024 року, відповідно до рахунку № 4 від 24 вересня 2024 року, за складання апеляційної скарги у справі № 757/48958/23-ц сплачений гонорар у розмірі 3 500 грн. До апеляційної скарги долучено платіжну інструкцію про оплату послуг адвоката у цій справі.

Тому просив суд апеляційної інстанції також вирішити питання розподілу судових витрат та стягнути витрати на професійну правничу допомогу.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки дана справа є малозначною, тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги на рішення суду в порядку письмового провадження без виклику учасників справи, що підтверджується звітами про доставку до електронного кабінету та на електрону пошту.

Перевіривши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.

За правилами частини четвертої статті 319, статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні чи колективні), управитель, виконавці комунальних послуг (частина 1 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно частини 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Порядок формування цін (тарифів) на житлово-комунальні послуги наведений у статті 10 «Про житлово-комунальні послуги» відповідно до положень якої, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком у разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таким чином, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу у грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовими зобов`язаннями.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги (частина 1 статті 509 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування квартири від 15 грудня 2006 року (а.с. 17).

Будинок АДРЕСА_2 обслуговує житлово-експлуатаційна організація ТОВ «Рада 5», що підтверджується актом державної приймальної комісії про прийняття об`єкта в експлуатацію від 5 жовтня 2001 року № 106/1 (а.с. 11-12).

1 червня 2010 року між сторонами укладено договір «Про управління будинком, надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій та надання комунальних послуг» (а. с. 18-20).

Відповідно до п. 1. 1 договору предметом договору є забезпечення Підприємством надання комунальних послуг та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, вивезення побутових відходів тощо) за адресою: АДРЕСА_2 , а Споживачем своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно з п. 3.4.4 договору споживач зобов`язується до 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату на рахунок Підприємства пропорційно його частині власності в будинку і в розмірах, визначених чинним законодавством, за надані послуги, а саме: диспетчеризацію і технічне обслуговування ліфтів, вивіз побутових відходів, обслуговування будинкових вузлів обліку, їх стандартизацію і метрологію, обслуговування водостоків, люків, димовентиляційних каналів, протипожежної автоматики, внутрішніх та зовнішніх тепло- та електропроводів будинку, дезинфекцію, дератизацію, послуги аварійної служби, підготовку будинку до експлуатації у зимовий період, електроенергію на роботу ліфтів, на освітлення сходових кліток, опалення місць загального користування, воду на миття та полив прибудинкової території, податок на землю, матеріальні витрати, витрати на утримання адміністративного приміщення, апарату управління та персоналу Підприємства, санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будинку, технічне обслуговування, комунальні та інші платежі, передбачені чинним законодавством України.

Як визначено у п. 3.1.4 договору позивач має право стягувати у встановленому законодавством порядку прострочену заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг.

Оскільки, відповідачем порушувалося зобов`язання по оплаті наданих послуг, що встановлено умовами договору, то відповідно до наданого позивачем розрахунку боргу станом на 27 жовтня 2023 року, за нею обраховується прострочена заборгованість за період з січня 2023 року по вересень 2023 року на загальну суму 18 786 грн 19 коп., що складається з: 18 086 грн 92 коп. - сума основного боргу, 176 грн 76 коп. - інфляційна складова та 368 грн 68 коп. - 3 % річних (а.с. 30, 31).

Вирішуючи даний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка є власником квартири за вказаною адресою; будинок, в якому знаходиться квартира, обслуговується позивачем - ТОВ «Рада 5», між сторонами було укладено договір, який чітко визначав обов`язок відповідачки своєчасно сплачувати за надані послуги. Встановивши, що відповідачка порушила договірні зобов`язання, не здійснюючи оплату, що призвело до виникнення заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, взявши до уваги наданий позивачем розрахунок суми боргу, включаючи основну суму, інфляційну складову та 3% річних.

Вирішуючи питання в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції дослідивши надані представником позивача документи на підтвердження оплати відповідачем професійних послуг адвоката, дійшов висновку про задоволення вимог про відшкодування витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 5 000 грн, оскільки такий розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Однак такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Апеляційний суд не погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача інфляційних нарахувань, 3% річних, нарахованих на заборгованість під час дії воєнного стану.

З наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат та 3% річних вбачається, що позивачем нараховувалась дана сума за період з січня 2023 року по вересень 2023 року (а.с. 30,31).

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, визначено установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.

Пунктом 2 зазначеної вище постанови визначено, що постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 № 1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викладено у наступній редакції: «Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року № 285).

Таким чином, з березня 2022 року по грудень 2023 року у м. Києві діяв мораторій на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням.

За таких підстав, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що нарахування позивачем трьох відсотків річних та інфляційних втрат за період з січня 2023 року по вересень 2023 року у загальному розмірі 565,44 грн (3% річних - 388,68, сума інфляційних нарахувань - 176,76 грн) є безпідставним та задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач безпідставно в односторонньому порядку змінив розмір внесків ТОВ «Рада 5», суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на наступне.

Позивач є житлово-експлуатаційною організацією, й надає відповідачу послуги на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та укладеного договору, за встановленим тарифом. Такий тариф не є внеском, як помилково вважає апелянт, ототожнюючи його із внесками до ОСББ, які є обов`язковими платежами співвласників на утримання та управління спільним майном багатоквартирного будинку і не належать до переліку житлово-комунальних послуг, визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Тариф надавача послуг, яким є позивач у спірних правовідносинах, не затверджується зборами співвласників.

Відповідно до частини четвертої статті 10 Закону України від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцями відповідних послуг в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Механізм інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) з обґрунтуванням такої необхідності виконавцями комунальних послуг, тарифи для яких встановлюються органами місцевого самоврядування (далі - орган, уповноважений встановлювати тарифи) унормовано Порядком інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності, що затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 05 червня 2018 року № 130.

Як вбачається із матеріалів справи у зв`язку з зростанням цін на ринку товарів і послуг, збільшення мінімальної заробітної плати, підвищення податків, збільшення вартості закупівельних матеріалів, підвищенням тарифів на послуги спеціалізованих підприємств а також цін на енергоресурси, в т. ч. електроенергію, яка витрачається в багатоквартирних будинках, розпорядженням ТОВ «Рада 5» від 01.12.2021 №6 «Про зміну розмір плати» збільшено плату за утримання будинку та прибудинкової території, з 01.01.2022 тариф по будинку АДРЕСА_2 для жилих приміщень склав 7,39 грн за 1 м2 (а.с. 24)

Відповідно до Розпорядження ТОВ «Рада 5» від 09.05.2022 № 1/ТПВ встановлено з 15.06.2022 року тариф на оплату за організацію надання послуг з вивезення твердих побутових відходів, габаритних відходів з урахуванням операцій поводження з побутовими відходами (збирання, перевезення, утилізація, захоронення) та обслуговування майданчиків для збору ТВП в розмірі 223,92 грн за 1 м3 для населення (а.с. 25).

Відповідно до розпорядження ТОВ «Рада 5» від 02.01.2023 № 1/ІНД «Про індексацію тарифів» після проведеної індексації тарифів, шляхом множення розміру плати за управління на середньорічний індекс інфляції, з 01.02.2023 тариф за утримання будинку та прибудинкової території по будинку АДРЕСА_2 для жилих приміщень склав 9,36 грн за 1 м2 (а.с. 26-27).

Згідно розпорядження ТОВ «Рада 5» № 3 від 31.05.2023 «Про зміну розміру плати» з 01.06.2023 була збільшена плата в межах кошторису по статтям: електропостачання ліфтів, освітлення МЗК на 57%, у зв`язку з цим тариф склав 10,86 грн за 1 м2. (а.с. 28-29).

Розмір щомісячної плати за надання послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території по кожній квартирі розраховується шляхом множення внеску за один квадратний метр на загальну площу квартири.

Доказів того, що тариф, який був встановлений відповідно до розпоряджень ТОВ «Рада 5» про зміни у розміру плати є необґрунтованим, або послуги позивачем надавались не в повному обсязі та неналежним чином, матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Водночас відповідач у встановленому законом порядку не відмовлялася від наданих їй послуг, належних і допустимих доказів на підтвердження ненадання послуг або надання їх неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, суду не надала.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

Що стосується вимог апеляційної скарги про стягнення з позивача на користь відповідачки судових витрат на правову допомогу понесених в суді апеляційної інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Встановлено, що представництво інтересів відповідача ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції адвокат Кобзаренко Юрій Васильович здійснював на підставі ордеру серії АІ № 1709922 від 24 вересня 2024 року, який видано на підставі договору про надання правової допомоги від 04 березня 2024 року № 04/03. Вказаний ордер долучено адвокатом до апеляційної скарги відповідача (а.с. 86).

Дослідивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що в ній відсутній договір про надання професійної правничої допомоги від 04 березня 2024 року № 04/03, укладений між адвокатом Кобзаренком Юрієм Васильовичем та ОСОБА_1 , а також акт приймання-передачі наданих послуг, що позбавляє суд можливості перевірити наявність обставин, на які посилається сторона відповідача, а саме позбавляє апеляційний суд перевірити умови укладеного між сторонами договору, визначеного порядку оплати та вартості послуг, а також надання таких послуг. Зважаючи на викладені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги представника відповідача - адвоката Кобзаренка Ю. В. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, висновки суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5» інфляційної складової боргу, 3 % річних за період з січня 2023 року по вересень 2023 року та розподілу судових витрат не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції в цій частині ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, що полягало у невірному тлумаченні закону, і підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині відповідно до ст. 376 ЦПК України.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ТОВ «Рада 5» сплатив судовий збір у розмірі 2 684 грн (за подання позовної заяви, а.с. 5).

Предметом позову є стягнення заборгованості у загальному розмірі 18 632 грн 36 коп.

Разом з тим, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 18 086,92 грн (основна сума заборгованості). А в частині стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про відмову у їх задоволенні.

Тому позовні вимоги задоволено на 97,07 % (18 086,92 / 18 632,36 х 100).

Оскільки позов задоволено на 97,07 %, то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 2 605,35 грн (2 684 х 97,07 %).

Звертаючись з апеляційною скаргою відповідач сплатила судовий збір у розмірі 4 026 грн (а.с. 84).

Апеляційна скарга задоволена відповідно на 2,93 %, а тому з позивача на користь відповідачки необхідно стягнути 117,96 грн (4 026 х 2,93%) судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Оскільки з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Рада 5» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 605,35 грн, а з ТОВ «Рада 5» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 117,96 грн, то враховуючи ч.10 ст.141 ЦПК України, з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Рада 5» необхідно стягнути різницю судових витрат, покладених на обидві сторони, в розмірі 2 487,39 грн (2 605,35 грн - 117,96 грн).

Так само апеляційний суд здійснює перерахунок судових витрат на оплату правничої допомоги, що позивачем заявлена та задоволена судом у розмірі 5 000 грн. Пропорційна до задоволених вимог на користь позивача підлягають стягненню 4 853,50 грн (5 000 х 97,07 %)

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Кобзаренка Юрія Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 грудня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5» суми інфляційних нарахувань, 3 % річних за період з січня 2023 року по вересень 2023 року - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5» до ОСОБА_1 про стягнення суми інфляційних нарахувань в розмірі 176,76 грн, 3 % річних в розмірі 368,68, від суми заборгованості - відмовити.

Заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 грудня 2023 року в частині розподілу судових витрат скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5» () судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 487,39 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 4 853,50 грн

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Є. П. Євграфова

О. І. Шкоріна

Т. О. Писана