Справа № 577/4221/25
Провадження № 6/577/50/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2025 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Рідзевської І.О.,

за участю секретаря судового засідання Олійник В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп подання старшого державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Передери Ганни Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ :

Старший державний виконавець Передера Г.В. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , яке мотивує тим, що у неї на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження до складу якого входять: виконавче провадження № 74538717 з примусового виконання Вимоги № Ф-0856-1828У від 04.03.2024 про стягнення боргу ЄСВ (недоїмку) на суму 323 710,12 грн., виконавче провадження № 78570253 з виконання постанови № ЕНА № 4913275 від 07.06.2025 про стягнення 1020 грн. штрафу та виконавче провадження №78578452 з виконання виконавчого листа № 480/3428/24 виданого 17.06.2025 року Сумським окружним адміністративним судом, про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу загальною сумою 10 035 595,07 грн. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який є громадянином України. Боржником добровільно рішення суду не виконується, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. Виконавцем були вжиті заходи щодо перевірки майнового стану боржника, транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель CADDY, 2007 року виробництва оголошено в розшук у зв`язку з не встановленням місця знаходження, накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :07:001:138 належну ОСОБА_1 , винесено постанову про звернення стягнення на дохід боржника та направлено на виконання до бухгалтерії ТОВ «Атланбудпроект». Державною прикордонною службою України від 14.07.2025 року повідомлено про те що ОСОБА_1 неодноразово перетинав державний кордон України. У зв`язку з необхідністю здійснення виконавчого провадження та недопущення випадку виїзду боржника за межі України, просить задовольнити вказане подання.

У судове засідання державний виконавець не з`явилася, надала заяву про проведення судового розгляду без її участі, подання підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ст. ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали подання та докази, подані на його обґрунтування, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться зведене виконавче провадження до складу якого входять: виконавче провадження № 78578452 з примусового виконання виконавчого листа Сумського окружного адміністративного суду № 480/3428/24 від 17.06.2025 року про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу загальною сумою 10 035 595,07 грн., виконавче провадження № 78570253 з примусового виконання постанови ЕНА № 4913275 від 07.06.2025 про стягнення 1 020,00 грн. штрафу та виконавче провадження № 774538717 з примусового виконання Вимоги № Ф-0856-1828У від 04.03.2024 про стягнення боргу ЄСВ (недоїмку) на суму 323 710,12 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно зі ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосовано судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Зі змісту ст.441 ЦПК України вбачається, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України розглядається без повідомлення сторін чи заінтересованих осіб, тому доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції порушив його права, оскільки не повідомив про дату, час та місце розгляду справи є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані права не можуть бути об`єктом жодних обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому пакті.

У законодавстві України зазначені правовідносини регулюються статтею 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Положеннями статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли, зокрема, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів (пункт 5 частини першої цієї статті).

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що обов`язковою підставою для задоволення судом подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, в інтересах національної чи громадської безпеки, з метою захисту прав і свобод інших осіб.

При цьому, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Під поняттям ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, основною і єдиною підставою для тимчасового обмеження у права виїзду боржника за межі України є його ухилення від виконання зобов`язань.

Згідно судової практики Верховного Суду України від 01.02.2013 року щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду України від 23.06.2020 року у справі № 910/8130/17, зазначено що «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, може полягати як в активних діях (нез`явлення на виклики державного виконавця, приховування майна, доходів тощо), так і в пасивних діях (невжиття будь-яких заходів для виконання обов`язку сплатити кошти)».

Боржник обізнаний про відкрите виконавче провадження та добровільно борг не сплачує, рішення суду не виконує, хоча ОСОБА_1 отримує дохід в ТОВ «Атланбудпроект». Таким чином, він ухиляється від виконання покладених на нього зобов`язань.

Суд приймає до уваги те, що за змістом ч. 4 ст. 441 ЦПК України мова йде про вирішення питання пов`язаного з обмеженням боржника конституційного права передбаченого ст. 33 Конституції України, але виходить із того, що такий захід є тимчасовим і він пов`язаний із ухиленням ОСОБА_1 від виконання зобов`язань покладених на нього вищевказаним виконавчим листом.

У зв`язку з можливістю виїзду боржника за кордон, беручи до уваги значну суму заборгованості та фактичне ухилення боржника від її сплати, суд вважає, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України є фактично останнім дієвим засобом впливу на боржника.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити подання та тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

Керуючись ст. 19, 33 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 4, 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. 258-261, 441 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання старшого державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Передери Ганни Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 задовольнити.

Обмежити тимчасово фізичну особу - боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документу, до виконання зобов`язань, покладених на нього вимогою № Ф-0856-1828 У виданої 04.03.2024 про стягнення боргу (недоїмку) на суму 323 710,12 грн., стягнення штрафу в сумі 1020 грн.., стягнення податкового боргу у сумі 10 035 595,07 грн.

Ухвалу суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 направити для негайного виконання до адміністрації Державної прикордонної служби України: 01034, м. Київ, вул. Володимирська, 26.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення до Сумського апеляційного суду.

СуддяІ. О. Рідзевська