справа № 362/8602/24
провадження № 2/362/1015/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 липня 2025 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув у м. Василькові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості й

установив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором оренди обладнання №ОО 23-02-22-03-О у сумі 20 880,00 грн.

Ухвалою від 27 грудня 2024 року суд відкрив провадження у даній справі.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за зареєстрованим місцем проживання та у порядку частини одинадцятої статті 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на сайті «Судової влади» не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, та клопотань до суду не направляв, тому в силу частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про можливість задоволення позову з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 23 лютого 2022 року між Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір оренди обладнання №OO 23-02-22-03-О.

Згідно п.1.1 вказаного договору Позивач надає, а Відповідач приймає в строкове платне використання майно (надалі - Об`єкт оренди), що належить Позивачу на праві власності або іншого майнового права згідно акта-приймання передачі (додаток № l). Згідно з пунктом 1.1.1. вказаного договору Вартість об`єкта оренди виражається в національній валюті України та визначається в актах приймання-передавання обладнання. Згідно п.5.1 Об`єкт оренди вважається переданим позивачем та прийнятим Відповідачем з моменту підписання Сторонами відповідного акта приймання-передавання обладнання.

23 лютого 2022 року позивач передав, а відповідач прийняв об`єкт оренди, що підтверджуються відповідним актом-прийому передачі обладнання підписаним 23 лютого 2022 року.

Загальна вартість наданого в оренду обладнання складає 5 880,00 гр. та визначена в акті прийому-передачі обладнання.

Згідно з пунктом 4.1 Договору оренди Орендна плата, що складає 500 грн. за кожний місяць користування об`єктом оренди, виплачується Орендарем в безготівковій формі на розрахунковий рахунок Орендодавця не пізніше 23 числа кожного місяця.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач обладнання не повертає та не сплачує вартість оренди.

05 грудня 2024 року позивач направив відповідачу досудову вимогу, в якій повідомив про розірвання договору та вимагав сплатити заборгованість за користування предметом оренди.

Так, звертаючись до суду із даним позовом, позивач наводить розрахунок заборгованості, згідно якого з 23 лютого 2022 року по 19 грудня 2024 року боржник сплатив оренду у розмірі 500 грн., таким чином, на думку позивача, заборгованість з орендної плати за 34 місяці становить 7 500 грн.

Зважаючи на те, що відповідач не виконує обов`язку щодо повернення речі, позивач вважає, що має право вимагати від відповідача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення у розмірі 7 500 грн., а також компенсації вартості неповернутого об`єкта оренди у розмірі 5 880 грн.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (частина перша статті 762 ЦК України).

Згідно зі статтею 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) згідно частини першої статті 530 ЦК України.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно частин першої, другої та третьої статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідачем не надано будь-яких доказів у розумінні положень цивільного процесуального законодавства на спростування даних обставин, як на підтвердження своїх заперечень проти позову.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до статті141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

1. Задовольнити повністю позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за Договором оренди обладнання №ОО 23-02-22-03-О у сумі 20 880 (двадцять тисяч вісімсот вісімдесят) грн. 00 коп.

3. Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 1 211 (одна тисяча двісті двадцять дві) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Інші учасники справи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Повне рішення складено 21 липня 2025 року.

Суддя О.В. Попович