Справа № 304/1375/23 Провадження № 2/304/23/2025
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 липня 2025 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі секретаря судового засідання Галас Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шпуганича Василя Петровича про залишення позовної заяви без руху у цивільній справі № 304/1375/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Перечинської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та скасування запису про реєстрацію права власності,

У С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_1 та Перечинської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якому просить:

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Перечинською державною нотаріальною конторою Йовдій Ользі Юріївні на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом за спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_3 (номер запису про право власності 19546371), проведеного на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34368281 від 21 березня 2017 року;

- стягнути з відповідачів на його користь судові витрати, понесені на оплату судового збору у розмірі 2 147,20 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 липня 2023 року головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі визначено суддю Чепурнова В.О.

Ухвалою судді Перечинського районного суду від 27 липня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Перечинської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та скасування запису про реєстрацію права власності,відтак призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 14 листопада 2023 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 березня 2024 року головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі визначено суддю Ганька І.І.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, подав заяву про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Шпуганич В.П. у судове засідання також не з`явилися, однак останній в електронній формі через систему «Електронний суд» подав заяву про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без руху, яку мотивує тим, що позивач заявив вимогу про скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом та скасування запису про реєстрацію права власності. Разом з тим, право власності на нерухоме майно у відповідача виникло на підставі рішення Перечинського районного суду від 24 лютого 2017 року у справі № 304/90/17, яким позов ОСОБА_1 до Тур`я-Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області про визнання права власності на житлове домоволодіння в порядку спадкування за заповітом задоволено визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом за спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, звертаючись до суду позивач навів невірну підставу набуття права власності відповідача на нерухоме майно. Як наслідок, позов містить дефекти, а саме невірно зазначено предмет спору, а за відсутності чіткої вимоги суд позбавлений можливості ухвалити рішення по суті спору. У зв`язку з цим вважає, що позивач має привести позовну заяву у відповідність до вимог ст. 175-177 ЦПК України, у тому числі уточнити який саме правоустановчий документ слід скасувати, враховуючи ту обставину, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом відповідачу ОСОБА_1 не видавалося.

Завідувач Перечинської державної нотаріально контори як відповідача ОСОБА_4 у судове засідання також не з`явилася, подала заяву про проведення судового засідання без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Також у відповідності до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Свідоцтво про право на спадщину це документ, який посвідчує перехід права власності на спадкове майно від спадкодавця до спадкоємців. Видачею свідоцтва про право на спадщину завершується оформлення спадкових прав.

У приватному праві недійсність (нікчемність чи оспорюваність) може стосуватися або "вражати" договір, правочин, акт органу юридичної особи, державну реєстрацію чи документ.

Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом (частина перша статті 1301 ЦК України).

У ЦК України закріплено можливість пред`явити позовну вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. Заявляти вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину може будь-яка особа, цивільні права чи інтереси якої порушені видачею свідоцтва про право на спадщину. Тобто оспорювання свідоцтва про право на спадщину відбувається тільки за ініціативою заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимоги про визнання його недійсним (позов про оспорювання свідоцтва) (Постанова ОП ВС від 05 вересня 2022 року справа № 385/321/20 (№ 61-9916сво21)).

Оскільки зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивач ОСОБА_2 пред`являє, зокрема, позовну вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого відповідачу ОСОБА_1 , проте до матеріалів справи таке не додає, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

За таких обставин позивачу слід усунути зазначені у даній ухвалі судді недоліки позовної заяви шляхом подання суду належним чином завіреної копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Перечинською державною нотаріальною конторою ОСОБА_1 на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом за спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слід врахувати, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права на доступ до правосуддя з огляду на усталену практику Європейського суду з прав людини, оскільки положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків, однак право на суд не є абсолютним і воно може бути обмежено, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У п. 55 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95) зазначено про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до ч. 12 ст. 187 ЦПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. В той час як згідно з ч. 13 ст. 187 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Таким чином, зазначене є підставою для залишення позовної заяви без руху на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 187, 258-261 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Перечинської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та скасування запису про реєстрацію права власності залишити без руху і надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали та роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде залишена без розгляду у відповідності до ч. 13 ст. 187 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ганько І. І.