Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/426/24
Номер провадження2-др/711/40/25
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
18 липня 2025 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді: Казидуб О. Г.
при секретарі: Шульга А.В.
представника позивача-адвоката: Глущенко О.С.
представника відповідача-адвоката: Захарченко Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за заявою адвоката Глущенко Олександра Сергійовича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Перша Черкаська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання квартири спільною сумісною власністю та визнання права власності на її частину,-
В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Перша Черкаська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання квартири спільною сумісною власністю та визнання права власності на її частину.
12 червня 2025 року адвокат Глущенко Олександр Сергійович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» надав заяву про ухвалення додаткового рішення. В заяві зазначено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.06.2025 року у справі № 711/426/23 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.
06 червня 2025 року під час судового засідання він відповідно до приписів ч. 8 ст. 141 ЦПК України зробив заяву, що розрахунок судових витрат з доказами буде надано суду протягом 5 днів після проголошення у справі. Закінчення п`ятиденного процесуального на подачу повного розрахунку припадає на 11 червня 2025 року.
Таким чином, зазначає, що ця заява про ухвалення додаткового рішення подається до суду в межах процесуального строку, визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
18 червня 2025 року адвокат Захарченко Наталія Олександрівна, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , через систему «Електронний суд» надала клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. В клопотанні зазначено, що відповідач вважає, що такі витрати є необгрунтованими та завищеними.
Зазначає, при вирішенні поданої заяви про стягнення витрат на правничу допомогу просить врахувати, що відповідачка є внутрішньо переміщеною особою, пенсіонеркою та не має постійного стійкого прибутку.
Просить зменшити розмір стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесених витрат на правничу допомогу.
Адвокат Глущенко Олександр Сергійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі та просив її задоволити. Зазначив, що ним було витрачено 30 годин робочого часу, витрати є обгрунтованими та реальними. На його думку, судові витрати повинні бути стягнуті в розмірі, в якому вони заявлені.
Адвокат Захарченко Наталія Олександрівна, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , в судовому засіданні просила суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Просила врахувати позицію, викладену в клопотанні про зменшення розміру судових витрат.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши та вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Перша Черкаська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання квартири спільною сумісною власністю та визнання права власності на її частину.
06 червня 2025 року Придніпровським районним судом м. Черкаси оголошено вступну та резолютивну частину рішення по даній справі, яким позовні вимоги задоволено.
12 червня 2025 року адвокат Глущенко Олександр Сергійович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» надав заяву про ухвалення додаткового рішення.
13 червня 2025 року Придніпровським районним судом м. Черкаси судом виготовлено повний текст рішення по даній цивільній справі.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме, змісту Протоколу судового засідання від 06.06.2025 року адвокатом Глущенко Олександром Сергійовичем було заявлено про те, що він має намір подати до суду докази понесених судових витрат.
Таким, адвокатом Глущенко Олександром Сергійовичем, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , було дотримано вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а тому питання про стягнення витрат позивача понесених на професійну правничу допомогу має бути вирішене судом.
Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Відповідно до частини першої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009).
Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року).
Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України).
Частиною 6 ст. 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витратна оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до матеріалів справи, на підтвердження витрат на правову допомогу адвоката під час розгляду даної справи, суду надано:
Ордер на надання правничої (правової) допомоги адвоката Глущенко Олександра Сергійовича на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 07.08.2023 року у Придніпровському районному суді м. Черкаси.
Договір про надання правничої допомоги від 07.08.2023 року, укладеного між адвокатом Глущенко Олександром Сергійовичем та ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 1.1. Договору, Замовник доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором.
Відповідно до п. 4.1. Договору, на визначення розміру гонорару Адвоката впливають строки та суть спірних правовідносин, ступінь складності справи, обсяг правових чи представницьких послуг, що необхідні для досягнення бажаного результату для Замовника.
Відповідно до п. 4.2. Договору, розмір гонорару визначається Адвокатом за погодженням із Замовником.
Відповідно до п. 4.3. Договору, за прийняття доручення до виконання, згідно цього Договору, Замовник виплачує суму гонорару, що зазначена у Додатковій угоді до Договору.
Акт приймання-передачі наданої правничої допомоги згідно Договору про надання правничої допомоги від 07.08.2023 від 09.06.2025 року, який складений між Адвокатом Глущенко Олександром Сергійовичем та ОСОБА_1 про наступне: на виконання умов Договору про надання правової допомоги від 07.08.2023 Адвокат надав, а Замовник прийняв наступну правову допомогу у цивільній справі № 711/426/24, що знаходиться на розгляді у Придніпровському районному суді м. Черкаси: зібрання доказів у справі, витребування від ОСББ «Кварц 2007» акту опитування сусідів від 12.01.2024 (2 год.); написання заяви про витребування доказів від 17.01.2024 (1 год.); написання заяви про виклик свідків від 17.01.2024 (1 год.); написання позовної заяви від 17.01.2024, виготовлення та завірення додатків, подача позовної заяви до суду (10 год.); написання відповіді на відзив від 20.02.2024, направлення сторонам у справі та подача його до суду (2 год.); написання клопотання про встановлення додаткового строку для подачі доказів та прийняття доказів від 20.02.2024 (1 год.); написання клопотання про встановлення додаткового строку для подачі доказів та прийняття доказів від 23.05.2024 (1 год.); участь у судовому засіданні 24.05.2024 (1 год.); участь у судовому засіданні 24.06.2024 (1 год.); участь у судовому засіданні 07.11.2024 (1 год.); участь у судовому засіданні 20.12.2024 (1 год.); участь у судовому засіданні 22.01.2025 (1 год.); участь у судовому засіданні 26.02.2025 (1 год.); участь у судовому засіданні 24.04.2025 (1 год.); участь у судовому засіданні 30.05.2025 (1 год.); написання та подача пояснення у судових дебатах від 30.05.2024 (1 год.); участь у судовому засіданні 06.06.2024 (1 год.); написання розрахунку судових витра, складання акту прийому передачі наданої правничої допомоги та підписання його із Замовником, складення довідки про суму отриманого (2 год.).
У постанові від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернулася до суду, їх значення для заявника.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат.
Так, Велика Палата Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У справі №922/3812/19 Верховний Суд зазначив, що суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).
Суд враховує, що стороною відповідача заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України суд,
Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2025 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Перша Черкаська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання квартири спільною сумісною власністю та визнання права власності на її частину доповнити реченням наступного змісту:

«Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн. 00 коп. Решті відмовити».

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 21 липня 2025 року.

Головуючий: О. Г. Казидуб