Справа № 604/769/25
Провадження № 2/604/404/25
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року селище Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сташківа Н.Б.,

за участі секретаря судового засідання Крупи А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Підволочиську Тернопілсьької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Підволочиського районного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (далі ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту № 8279448 від 15 січня 2025 у розмірі 26093,15 грн.

У судове засідання 21 липня 2025 року сторони не з`явились, належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. У позовній заяві позивач просив розгляд справи здійснювати без участі представника ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ».

Відповідач ОСОБА_1 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що Господарським судом Тернопільської області було відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність фізичної особи.

З огляду на неявку всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд відзначає наступне.

Предметом заявлених позовних вимог у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором кредиту № 8279448 від 15 січня 2025 у розмірі 26093,15 грн.

Згідно положень ст.6 Закону України «Про доступ до судових рішень», суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Дослідивши надану відповідачем копію ухвали Господарського суду Тернопільської області від 25 червня 20225 року у справі № 921/317/25, судом встановлено відкриття господарським судом провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Так, ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 25 червня 2025 у справі №921/317/25 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника та мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Окрім цього, 26 червня 2025 року на офіційному веб-сайті Верховного Суду (онлайн-сервіс «Оприлюднення відомостей про справи про банкрутство») опубліковано повідомлення №76469 про відкриття Господарським судом Тернопільської області провадження у справі про банкрутство щодо ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку зазначеним обставинам відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відповідача, суд прийшов таких висновків.

Судова юрисдикція це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Юрисдикція господарського суду поширюється на спір, що виник між сторонами, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованихактами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника фізичної особи регулюється Кодексом України з процедур банкрутства(далі КУзПБ).

Відповідно до частини першої статті 2 КУзПБ, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч.1 ст. 7 КУзПБ).

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство (неплатоспроможність) та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника (п.8 ч.1 ст.20 ГПК України).

При цьому, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України (частина друга статті 7 КУзПБ).

Згідно ч.3 ст.7 КУзПБ, матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц, розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. Аналогічні висновки викладений і в інших судових рішеннях Верховного Суду.

Таким чином, з огляду на наведені положення закону, розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен здійснюватися виключно господарським судом та в межах справи про банкрутство.

Отже, враховуючи, що у справі, яка перебуває в провадженні суду, предметом позову є стягнення заборгованості на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 , який є боржником у справі про його неплатоспроможність, що розглядається господарським судом, відтак такий позов необхідно розглядати саме в межах справи про неплатоспроможність відповідача.

Пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що спір у цій справі не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції, а тому справу необхідно передати до Господарського суду Тернопільської області для розгляду в межах справи про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошеноповне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, датою ухвалення судового рішення у цій справі є дата складення повного судового рішення, а саме 21 липня 2025 року.

Керуючись статтями 31, 260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу №604/769/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передати для розгляду за підсудністю до Господарського суду Тернопільської області для розгляду в межах справи № 921/317/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 21 липня 2025 року.

Суддя Н.Б. Сташків