ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/263/25 Номер провадження 22-ц/814/2896/25Головуючий у 1-й інстанції Рябченко В. В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

за участю секретаря судового засідання Грицак А.Я.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвокатки Кучерявої Тетяни Володимирівни, представниці ОСОБА_1 , на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 12 травня 2025 року (час ухвалення судового рішення з 14:35:33 до 15:12:35; дата виготовлення повного тексту судового рішення 12 травня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

У С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, просила ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини нотаріусу терміном в один місяць з дня набрання законної сили рішенням суду.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 74 -х років помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,98 га (кадастровий номер :00:046:0027).

Єдиним спадкоємцем за законом ОСОБА_3 , є його донька позивачка по справі ОСОБА_2 , інші спадкоємці відсутні.

Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Макаренко Н.О. повідомила ОСОБА_2 , що вона у встановлений чинним законодавством України шестимісячний строк не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_3 , тобто пропустила строк для прийняття спадщини і роз`яснила їй право звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивачка вважає, що шестимісячний строк, встановлений законодавством України для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, вона пропустила з поважних причин оскільки про смерть батька довідалася лише 15 лютого 2025 року, отримавши лист із Шишацького районного суду з позовною заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, де позивачем є ОСОБА_1 , а вона є відповідачкою. Термін для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини скінчився 08 січня 2025 року,

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 12 травня 2025 року позов задоволений.

Причину пропуску ОСОБА_2 строку, встановленого для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 , визнано поважною.

Визначити ОСОБА_2 додатковий місячний строк з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви нотаріусу про прийняття нею спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі адвокатка Кучерява Т.В., представниця ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджується, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і суперечать сталій судовій практиці у спорах такої категорії.

Наголошується, що позивачка працює медичною сестрою у терапевтичному відділенні КНП «Шишацька лікарня планового лікування» і вона не могла не знати, що тіло її батька після смерті знаходилося у морзі цього лікувального закладу. Крім того, батько позивачки з 2000 року по жовтень 2013 року працював у Шишацькій ЦРЛ, яка зараз іменується КНП «Шишацька лікарня планового лікування», тому смерть колишнього працівника не могла залишитися непомітною для працівників лікарні.

В апеляційній скарзі наведені висновки Верховного Суду у конкретних справах по спорах цієї категорії, згідно яких брак інформації про смерть спадкодавця не можна вважати поважною причиною для пропуску строку прийняття спадщини.

Відзив на апеляційну скаргу судом не отриманий.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав:

Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка є донькою померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 74 років (а.с.5,6,7,8,10).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,98 га кадастровий номер :00:046:0027.

Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Макаренко Н.О. повідомила ОСОБА_2 , що вона у встановлений чинним законодавством України шестимісячний строк не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_3 , тобто пропустила строк для прийняття спадщини і роз`яснила їй право звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.14).

Приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Макаренко Н.О. 12.07.2024 року за заявою ОСОБА_1 заведено спадкову справу до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 № 67/2024, номер у спадковому реєстрі 72698783 ( а.с.10 зворотній бік).

Згідно довідки виконавчого комітету Шишацької селищної ради Полтавської області від 15.01.2025 року № 02-25/73, останнім місцем реєстрації померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було АДРЕСА_1 , на момент його смерті з ним були зареєстровані його колишня дружина ОСОБА_4 та син колишньої дружини ОСОБА_1 ( а.с.11).

Згідно інформації Баранівського старостинського округу виконавчого комітету Шишацької селищної ради Полтавської області № 19/02-21 від 14.03.2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований в АДРЕСА_1 , але фактично проживав до дня смерті в АДРЕСА_2 ( а.с.12.).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 після розірвання шлюбу між її померлими батьками - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , з батьком фактично не спілкувалася, виросла без батьківського піклування, про смерть батька вона довідалась лише 15 лютого 2025 року, отримавши лист із Шишацького районного суду Полтавської області з позовною заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, де вона є відповідачкою, а позивачем є відповідач ОСОБА_1 , а термін прийняття спадщини скінчився 08 січня 2025 року.

Наведені обставини суд визнав такими, що об?єктивно перешкодили ОСОБА_2 вчасно подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується такими міркуваннями.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає

у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, згідно з цією статтею поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2024 року (справа № 619/2906/23) викладені такі висновки щодо застосування норми права у спірних правовідносинах.

«У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними».

При цьому, суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

…

Саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність причин пропуску зазначеного строку.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 635/4551/18, від 27 травня 2020 року у справі № 336/1127/17, від 30 червня 2020 року у справі № 431/5782/17, від 03 березня 2021 року у справі № 145/148/20, від 21 квітня 2022 року у справі № 296/12109/18, від 13 квітня 2023 року у справі № 522/17537/18.»

Як слідує з позовної заяви, позивачка обгрунтовує заявлену вимогу тим, що вона вчасно не могла довідатися про смерть батька їй стало відомо про цей факт тільки з документів, отриманих із Шишацького районного суду у зв?язку із розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , про існування інших обставин, які перешкоджали позивачі вчасно подати заяву про прийняття спадщини, позивачка суду не повідомила, відповідних доказів суду не подала.

У відзиві на позов (а.с.26-30) суду повідомлено про обставини, які можуть свідчити про те, що позивачка мала вчасно довідатися про смерть свого батька, проте суд першої інстанції ці доводи залишив поза увагою.

Враховуючи встановлене, а саме те, що позивачка обгрунтовує свої вимоги виключно незнанням про смерть свого батька, а також відсутність доказів про існування об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті заявлених вимог, а саме про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу адвокатки Кучерявої Тетяни Володимирівни, представниці ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 12 травня 2025 року скасувати, ухвалити нове рішення по суті заявлених вимог.

ОСОБА_2 відмовити за недоведеністю у задоволенні позову до ОСОБА_1 , про визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 23 липня 2025 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді А.І.Дорош

В.М.Триголов