Подільський районний суд міста Полтави
Справа № 553/3090/24
Провадження № 2/553/224/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.07.2025м. Полтава

Подільський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Ткачука Ю.А.,

за участю секретаря судового засідання Чоповди А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, про визначення частки в праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

УСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, про визначення частки в праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з 3/5 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та двох земельних ділянок, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 залишила заповіт, посвідчений 11.12.2008 третьою полтавською державною нотаріальною конторою, яким усе своє майно заповіла позивачці. Позивачка є єдиною спадкоємицею майна померлої. З метою оформлення спадкових прав на нерухоме майно, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Косик В.О., якою 02.08.2024 видане позивачці свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 на 3/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з цим, постановою від 02.08.2024 приватний нотаріус відмовила позивачці в оформленні спадкових прав на земельні ділянки у зв`язку з тим, що співвласники земельних ділянок не визначили частки у спільній сумісній власності. При цьому, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 07.11.2007 земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , спадкоємицею якої є позивачка. При цьому, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а її спадкоємцями є співвласники домоволодіння ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які залучені до справи у якості відповідачів. Оскільки до позивачки в порядку спадкування перейшло право власності на 3/5 частки у праві власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що належали спадкодавцю, відповідно, до позивача перейшло й право на земельну ділянку, пропорційно до частки в праві власності на житловий будинок, а саме 3/5. Крім того, рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22.10.2009 у справі № 2-198/09 був визначений порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 та вирішено виділити у користування ОСОБА_4 земельну ділянку площею 600 кв.м. та 369,6 кв.м, що відповідає її ідеальній частці 3/5 у житловому будинку, а у володіння ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виділено земельну ділянку площею 400 кв.м та 246,4 кв.м, що відповідає ідеальній частці 2/5 у житловому будинку. Отже, виходячи з зазначених часток, за життя ОСОБА_4 належало 600/1000 або 6/10 часток від земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 370/616 часток земельної ділянки для індивідуального садівництва. Тому позивачка просить: визначити, що її частка в праві спільної власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, з кадастровим номером :12:003:1124, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , яка підлягає спадкуванню за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 , становить 6/10; визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 6/10 часток земельної ділянки площею 0,1000 га, з кадастровим номером :12:003:1124, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 ; визначити, що її частка в праві спільної власності на земельну ділянку, площею 0,0616 га, з кадастровим номером :12:003:0229, яка призначена для індивідуального садівництва за адресою: АДРЕСА_1 , яка підлягає спадкуванню за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 , становить 370/616; визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 370/616 часток земельної ділянки, площею 0,0616 га, з кадастровим номером :12:003:0229, яка призначена для індивідуального садівництва за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 15.11.2024 відкрите провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначене у справі підготовче судове засідання.

29.11.2024 до суду від представника Полтавської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача при розгляді даної справи поклався на розсуд суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 12.03.2025 відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради, про встановлення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом та у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради, про встановлення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 12.03.2025 витребувана від приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Косик В.О. засвідчена копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 16.04.2025 закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду по суті.

На підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року № 4273-IX, з 25.04.2025 змінене найменування Ленінського районного суду міста Полтави на Подільський районний суд міста Полтави.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Кулішов В.П. в судове засідання не з`явились, представник позивачки надав до суду заяву, якій заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Також просив розглянути справу без участі позивачки та його участі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засіданні не з`явився, надав до суду заяву, у якій зазначив, що обставини у позові викладені вірно, проти позову не заперечує, просить розглянути справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Відповідач ОСОБА_3 , діючи від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_2 на підставі довіреності, посвідченої 25.06.2024 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Негодою І.В., надав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник Полтавської міської ради у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив проводити розгляд справи без його участі.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про смерть - а.с. 8).

Позивачка ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с. 35, 36).

11.12.2008 ОСОБА_4 склала заповіт (посвідчений державним нотаріусом Третьої полтавської державної нотаріальної контори Шендрик Т.А., зареєстрований в реєстрі за № 1-1289), яким заповіла все належне їй майно дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 37).

На підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Третьої полтавської державної нотаріальної контори Оканенко Т.Є. 24.11.2003, зареєстрованого в реєстрі за № 2-49, ОСОБА_4 належали 3/5 частини жилого будинку з частиною надвірних будівель, розташованих на земельній ділянці розміром 1592 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.148).

Згідно з копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 687188 від 07.11.2007, ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на підставі рішення виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради від 22.05.2007 № 264, є співвласниками земельної ділянки площею 1616 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :12:003:0124, цільове призначення (використання) земельної ділянки землі громадської забудови (для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 1000 кв.м, для ведення садівництва 616 кв.м.) (а.с. 9).

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22.10.2009 у справі № 2-198/09 між співвласниками земельної ділянки, загальною площею 1616 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , визначений порядок володіння та користування земельною ділянкою, а саме: ОСОБА_4 (квартира АДРЕСА_2 ) виділена у володіння земельна ділянка площею 600 кв.м (1000х3/5) та 369,6 кв.м (616х3/5), що відповідає ідеальній частці 3/5; ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 (квартира АДРЕСА_3 ) виділена у володіння земельна ділянка площею 400 кв.м (1000х2/5) та 246,4 кв.м. (616х2/5), що відповідає їх ідеальній частці (а.с. 28-29).

Отже, після смерті ОСОБА_4 залишилася спадщина, яка складалась з 3/5 часток у праві власності на житловий будинок та права спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером № :12:003:0124, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

14.11.2023 позивачка звернулась до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Косик В.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 .

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 30.07.2024 на підставі Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), 30.07.2024 проведена державна реєстрація земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0616 га, з цільовим призначенням «для індивідуального садівництва», з присвоєнням кадастрового номеру :12:003:0229. Власниками земельної ділянки, на підставі Рішення виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради від 22.05.2007 № 264 та відповідно до Державного акту від 07.11.2007, зазначені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 10-15).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 31.07.2024 на підставі Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), 31.07.2024 проведена державна реєстрація земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1000 га, з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», з присвоєнням кадастрового номеру :12:003:1124. Власниками земельної ділянки, на підставі Рішення виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради від 22.05.2007 № 264 та відповідно до Державного акту від 07.11.2007, зазначені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 16-23).

02.08.2024 позивачка звернулась до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Косик В.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с 139).

02.08.2024 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Косик В.О. позивачці ОСОБА_1 видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , а саме на 3/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 25).

Право власності на 3/5 частки житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване 02.08.2024 за позивачкою ОСОБА_1 (а.с. 26).

Постановою від 02.08.2024 № 02-31/70 приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Косик В.О. відмовила позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за на земельну ділянку площею 0,0616 га, кадастровий номер :12:003:0229 та на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :12:003:1124. Підставою для відмови нотаріусом зазначена відсутність у свідоцтвах про право власності на нерухоме майно визначених часток співвласників. Також зі змісту вказаної постанови вбачається, що інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає. (а.с.27).

Тож, у позивача існують перешкоди в оформленні спадкових прав на земельні ділянки у нотаріальному порядку.

Відповідно до звітів про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 05.08.2024, вартість земельної ділянки з кадастровим № :12:003:1124 становить 78190,00грн., а вартість земельної ділянки з кадастровим № :12:003:0229 становить 48165,00 грн. (а.с. 31-34).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст. 1223 ЦК України).

Згідно з положеннями ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1226 ПК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

За змістом ч.1ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ст. 89 Земельного кодексу України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до правової позиції, сформованої Верховним судом України у постанові №6-2с15 від 11.02.2015 року, при відсутності цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості слід застосовувати положення ч.4 ст.120 3К України з огляду на таке.

Аналіз змісту норм ст.120 ЗК України в їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені.

Зазначені норми закріплюють загальний принципи цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований.

Згідно з цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у ч.4 ст.120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди, стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

При цьому при застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст.125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Таким чином, у зв`язку з визнанням за сторонами права власності на відповідні частки у житловому будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, який розташований на спірній земельній ділянці, до них переходить право власності на земельну ділянку, на якій розташовані вказані об`єкти нерухомості у частках, що пропорційні їх частці у будинковолодінні.

За нормою ст.87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку, виникає, зокрема, при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно - правовими угодами, при прийнятті спадщини або за рішенням суду.

Такого висновку щодо застосування зазначених норм матеріального права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 (провадження № 14-47 цс20).

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що спадкоємицею майна ОСОБА_4 є її дочка ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину після смерті матері, отримала правовстановлюючі документи на частину спадкового нерухомого майна та зареєструвала за собою право власності на нього. Разом із тим, позивачка не може оформити свої спадкові права на земельні ділянки через відсутність визначених часток, належних спадкодавцю у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки.

Як встановлено судом, станом на час відкриття спадщини, спадкодавцю ОСОБА_4 належало право власності на 3/5 часток житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 687188 від 07.11.2007, ОСОБА_4 була співвласником земельної ділянки площею 1616 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :12:003:0124, цільове призначення (використання) земельної ділянки землі громадської забудови (для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 1000 кв.м, для ведення садівництва 616 кв.м.).

Оскільки позивачка ОСОБА_1 успадкувала 3/5 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , то до позивачки, в порядку спадкування після смерті матері перейшло й право на 3/5 часток земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , пропорційно до її частки у будинковолодінні, які, за цільовим призначенням, становлять: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 600 кв.м (1000х3/5), для ведення садівництва 369,6 кв.м (616х3/5).

Суд бере до уваги, що саме вказані площі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , були передані у володіння та користування спадкодавця ОСОБА_4 відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 22.10.2009 у справі № 2-198/09.

За твердженням позивача станом на час відкриття спадщини ОСОБА_4 належало 600/1000 або 6/10 часток земельної ділянки з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» та 370/616 часток земельної ділянки з цільовим призначенням «для індивідуального садівництва», що відповідає розміру частки ОСОБА_4 (3/5) у будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, у липні 2024 року (після смерті спадкодавця ОСОБА_4 ) була проведена державна реєстрація земельних ділянок, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок якої земельна ділянка загальною площею 1616 кв.м. відповідно до Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) була зареєстрована відповідно до цільового призначення, визначеного Державним актом на право власності на земельну ділянку від 07.11.2007, з фактичним поділом на дві земельні ділянки, з присвоєнням двох кадастрових номерів, а саме на: земельну ділянку загальною площею 0,0616 га, з цільовим призначенням «для індивідуального садівництва», з присвоєнням кадастрового номеру :12:003:0229 та земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», з присвоєнням кадастрового номеру :12:003:1124.

З урахуванням цього, та враховуючи відсутність заперечень відповідачів щодо позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання за позивачкою права власності на 6/10 часток земельної ділянки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, з кадастровим номером :12:003:1124, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та права власності на 370/616 часток земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0616 га, з кадастровим номером :12:003:0229, яка призначена для індивідуального садівництва, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 .

При цьому суд зазначає, що за обставин цієї справи належним способом захисту порушеного права позивачки є позов про визнання права власності на частку у праві спільної власності на земельні ділянки в порядку спадкування і такі вимоги були заявлені позивачкою. Разом з цим, визначення розміру частки в праві спільної власності, яка підлягає спадкуванню, охоплюється вимогою про визнання права власності на спадкове майно. Висновки суду щодо розміру частки, яка підлягає спадкуванню зазначені в мотивувальній частині рішення. Тож позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 11, 81, 82, 206, 263, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, про визначення частки в праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 6/10 часток земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, з кадастровим номером :12:003:1124, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 370/616 часток земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0616 га, з кадастровим номером :12:003:0229, яка призначена для індивідуального садівництва, в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_4 .

У задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду через Подільський районний суд м.Полтави або безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач-1: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач-2: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач-3: Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради, , адреса: м. Полтава, вул. Соборності, 36.

Повний текст рішення складений 23.07.2025.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави Ю. А. Ткачук