справа № 462/5518/25
УХВАЛА

24 липня 2025 року суддя Залізничного районного суду міста Львова Кирилюк А. І., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про виділення частини земельної ділянки,-

встановив:

ОСОБА_1 , 23.07.2025 року, звернувся до Залізничного районного суду м. Львова з позовною заявою у якій просить суд: виділити ОСОБА_1 частину земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0683, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , у розмірі, еквівалентному вартості земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0684, за тією ж адресою, яка зайнята частиною житлового будинку, що перебуває у власності відповідача. Залучити до участі у справі законного представника відповідача ОСОБА_2 її батька, а саме ОСОБА_3 . Стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Залізничного районного суду м. Львова від 23.07.2025 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Кирилюка А. І.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що така не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постановах Верховного Суду від 11.06.2020 у справі № 917/1369/17, від 16.03.2020 у справі № 910/16651/19, від 12.09.2018 у справі № 922/3655/16: «майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці».

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (див. постанову Верховного Суду від 11.06.2020 у справі № 917/1369/17).

З урахування наведеного вбачається, що майновим позовом (позовна вимога майнового характеру) - є позов, що містить вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо (майно) та за наслідком задоволення якої змінюється обсяг прав учасників спору стосовно відповідного блага. Фактично, за своїм змістом, майновим є позов, який містить вимогу про зміну титулів володіння, користування та розпорядження майном або права вимоги стосовно певного майна, чи в інший спосіб змінює розподіл прав осіб - учасників процесу стосовно майнового блага, яке є предметом спору. На противагу зазначеному, позови, які містять вимоги, які за наслідком їх задоволення не призводять до зміни майнового становища позивача (та інших учасників судового розгляду) є немайновими.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позовна заява містить вимоги майнового характеру.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп..

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Розмір ставки судового збору із позовних заяв майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 року з 01 січня встановлений у розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Таким чином, судовий збір - за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 1 211 грн. 20 коп. та не більше 16 040 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Так суддею встановлено, що позивач заявив одну позовну вимогу майнового характеру про виділення частини земельної ділянки за яку судовий збір сплачено частково, оскільки невідома ціна позову.

За ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»), висновок про вартість майна є його невід`ємною частиною.

Тому, з урахуванням викладеного позивачеві необхідно надати докази на підтвердження вартості майна, з дотриманням вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», та з урахування цієї вартості доплатити судовий збір за позовну вимогу майнового характеру.

Зважаючи на викладене позивачу необхідно долучити квитанцію про сплату судового збору у визначеному розмірі.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху та запропонувати позивачу усунути недоліки, зазначені в ухвалі суду протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків заяви.

Керуючись ст. 177, 185, 259-261 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про виділення частини земельної ділянки - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення зазначених вище недоліків.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про виділення частини земельної ділянки вважати неподаною та повернути заявнику з усіма доданими до неї документами.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: