У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2025 Справа №607/8639/25 Провадження №4-с/607/26/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Гайдук М.В.

представника скаржника ОСОБА_1

представника Тернопільського

відділу ДВС Тернопільської

області Кацан А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі справу за скаргою ОСОБА_2 , заінтересовані особи Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на бездіяльність Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із скаргою на бездіяльність Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якій просить суд визнати неправомірною бездіяльність Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (46001, м.Тернопіль, вул.Князя Острозького, 14, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 45000236) у вигляді не зняття арешту з майна, що належить ОСОБА_2 , який накладено на підставі постанови Б/Н від 25.11.2009 про відкриття виконавчого провадження (обтяження 41881158); зобов`язати Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (46001, м. Тернопіль, вул. Князя Острозького, 14, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 45000236) зняти арешт з майна, що належить ОСОБА_2 , який накладено на підставі постанови Б/Н від 25.11.2009 про відкриття виконавчого провадження (обтяження 41881158).

Скарга мотивована тим, що 18.04.2025 ОСОБА_2 подав до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про зняття арешту з майна, який накладено постановою Б/Н від 25.11.2009 про відкриття виконавчого провадження, про що зроблено запис про обтяження: 41881158. В обґрунтування заяви, ОСОБА_2 зазначив, що 25.02.2025 ним подано до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про надання інформації стосовно підстав накладення арешту на його майно. З Інформаційної довідки №418825166 від 20.03.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що станом на 20.03.2025 міститься запис про обтяження: 41881158. Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом від 18.04.2025 №60374 повідомив, що згідно перевірки бази даних автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області, Першому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, Другому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції виконавчих проваджень, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження Б/ Н виданої 25.11.2009, згідно постанови про арешт майна та оголошення заборони його відчуження Б/Н від 26.10.2009, Б/Н від 14.10.2014 Державної виконавчої служби, де боржником був ОСОБА_2 , не знайдено, інформація про виконавче провадження в межах якого були винесені обтяження 41881158, 1206791, 8102021 видані Державною виконавчою службою - відсутня. Скаржник вважає, що наявність арешту на майно ОСОБА_2 , яке накладено на підставі постанови Б/Н від 25.11.2009 про відкриття виконавчого провадження (обтяження 41881158) за відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право ОСОБА_2 на мирне володіння своїм майном. Вказує на те, що заяву скаржника від 18.04.2025 р., про зняття арешту з майна органом ДВС не виконано, арешт не знятий, що свідчить про неправомірну бездіяльність виконавця у вигляді не зняття арешту з майна боржника.

Представника ОСОБА_2 адвокат Осів П.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Представник Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судовому засіданні пояснила, даних у якому виконавчому провадженні було накладено арешт на майно скаржника з`ясувати не вдалось, оскільки виконавчі провадження, де б боржником був ОСОБА_2 відсутні та на виконанні виконавчої служби не перебувають. Також, зазначила, що термін зберігання виконавчих проваджень, які передані в архів на зберігання становить три роки. Інформація про виконавче провадження в межах якого 25.11.2009 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, а також паперова його копія у відділі відсутня. Крім цього пояснила, що виконавча служба не може зняти даний арешт самостійно, оскільки ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» є передбачені підстави для його зняття, а у даному випадку він може бути знятий за рішенням суду.

Дослідивши письмові докази та матеріали, що додані до скарги, суд приходить до наступних висновків

З Інформаційної довідки №418825166 від 20.03.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що станом на 20.03.2025 міститься запис про обтяження: 41881158: Дата, час державної реєстрації: 28.11.2009 16:24:51; Державний реєстратор: Федорович Володимир Юрійович, Білецька сільська рада, Тернопільська обл.; Документи, подані для державної реєстрації: постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: б/н, виданий 25.11.2009, видавник: Перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, державний виконавець Дмитрук O.P.; Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 58065391 від 12.05.2021 08:58:30, Федорович Володимир Юрійович, Білецька сільська рада, Тернопільська обл.; Вид обтяження: арешт нерухомого майна; Відомості про суб`єктів: Орган державної влади, Обтяжувач: Перший відділ державної обтяження виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції; Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_2 ; Відомості про реєстрацію нерухомого майна до поновлення/перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів, реєстраційний номер обтяження: 9293331, 28.11.2009 16:24:51.

18.04.2025 ОСОБА_2 подав до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про зняття арешту з майна, який накладено постановою Б/Н від 25.11.2009 про відкриття виконавчого провадження, про що зроблено запис про обтяження: 41881158.

Як вбачається із інформації, викладеній у листі Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №60374 від 18.04.2025, згідно перевірки бази даних автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області, Першому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, Другому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції виконавчих проваджень, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження Б/Н виданої 25.11.2009, згідно постанови про арешт майна та оголошення заборони його відчуження Б/Н від 26.10.2009, Б/Н від 14.10.2014 Державної виконавчої служби, де боржником був ОСОБА_2 - не знайдено. База даних автоматизованої системи виконавчих проваджень працює з 2009 року. Відповідно до наказу від 07.06.2017 №1829/5 Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки і підлягають знищенню після закінчення строків їх зберігання. Таким чином, інформація про виконавче провадження в межах якого були винесені обтяження 41881158, 1206791, 8102021 видані Державною виконавчою службою - відсутня.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до частини 2 статті 55 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на момент накладення арешту на майно) державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов`язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Положеннями ст. 320 ЦК України встановлено, що власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини 1 статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених Законом.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Застосування арешту майна боржника, як обмежувального заходу, не повинне призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до положень частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1- 2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Відповідно до ч. 1 стаття 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

У постанові Верховного Суду 03 листопада 2021 року в справа №161/14034/20 міститься висновок про те, що «арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню».

У постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09 (провадження № 61-12406св21) викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відтак, суд оцінивши та дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами, а також у їх сукупності, вважає, що наявність протягом тривалого часу арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку інших стягувачів, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. При цьому, суд при вирішенні даної скарги ураховує інформацію державного виконавця, що будь-які виконавчі провадження, де б боржником був ОСОБА_2 не знайдено, у тому числі виконавче провадження у якому було накладено спірний арешт.

Встановивши зазначені обставини, суд прийшов до висновку, що необхідно зобов`язати уповноваженого державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії пов`язані із зняттям арешту із майна, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який було застосовано постановою про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: б/н, виданий 25.11.2009, видавник: Перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, державний виконавець Дмитрук О.Р., номер запису про обтяження 41881158, частково задовольнивши вимоги скаржника. При цьому, суд вирішуючи дану скаргу, приймає до уваги пояснення представника Тернопільського відділу ДВС у Тернопільській області про те, що згідно із вимогами ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» існують виключні підстави, при яких він може бути знятий державним виконавцем самостійно, та які не підпадають до даних обставин справи, а тому спірний арешт може бути знятий за рішенням суду.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 447 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 , заінтересовані особи Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на бездіяльність Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, задовольнити частково.

Зобов`язати уповноваженого державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії пов`язані із зняттям арешту із майна, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який було застосовано постановою про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: б/н, виданий 25.11.2009, видавник: Перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, державний виконавець Дмитрук О.Р., номер запису про обтяження 41881158.

У решті вимог скарги, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 21.07.2025.

Головуючий суддя В. В. Ромазан