Справа № 473/2788/25
РІШЕННЯ

іменем України

"23" липня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Ліхачової А.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

в травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 26393,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12 серпня 2020 року ТОВ «Бізнес Позика» уклало з ОСОБА_1 договір про надання кредиту №128081-ОД1-001. Відповідно до договору ТОВ «Бізнес Позика» зобов`язалося надати та надало відповідачці кредит у загальному розмірі 12000,00 грн зі строком користування коштами протягом 16 тижнів, а відповідачка зобов`язалася вчасно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, повернувши його в повному обсязі не пізніше 02 грудня 2020 року, а також сплачувати проценти за користування ним за ставкою в розмірі 1,16632977 % за кожен день користування коштами.

Проте позичальниця свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, в зв`язку з чим станом на 14 травня 2025 року виникла заборгованість у загальному розмірі 20393,84 грн, у тому числі заборгованість за простроченим кредитом у розмірі 10301,24 грн, заборгованість за простроченими процентами в розмірі 10092,60 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки в повному обсязі.

В судове засідання представник позивача Памірський М.А. не з`явився, проте у позові просив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання відповідачкою позовних вимог, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

При цьому суд встановив, що 12 серпня 2020 року ТОВ «Бізнес Позика» уклало з ОСОБА_1 договір про надання кредиту №128081-ОД1-001. Відповідно до договору ТОВ «Бізнес Позика» зобов`язалося надати та надало відповідачці кредит у загальному розмірі 12000,00 грн зі строком користування коштами протягом 16 тижнів, а відповідачка зобов`язалася вчасно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, повернувши його в повному обсязі не пізніше 02 грудня 2020 року, а також сплачувати проценти за користування ним за ставкою в розмірі 1,16632977 % за кожен день користування коштами.

Зміст кредитного договору свідчить про досягнення сторонами згоди відносно всіх істотних умов договору, в тому числі й щодо встановлення процентів.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачка з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» уклали між собою кредитний договір в електронній формі, узгодили у ньому усі істотні умови, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальниця, погодившись з ними, підписала договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Таким чином, відповідачка набула статусу, прав та обов`язків позичальниці в кредитних правовідносинах з ТОВ «Бізнес Позика».

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

Матеріалами справи, а саме копією платіжної інструкції № 19623 від 12 серпня 2020 року підтверджено успішне зарахування кредитних коштів за договором № 128081-ОД1-001 від 12 серпня 2020 року в розмірі 12000,00 грн. Вказані матеріали є належними та допустимими доказами виконання позивачем взятих на себе зобов`язань щодо надання кредиту.

В той же час, матеріали справи не містять доказів належного виконання позичальницею своїх зобов`язань на користь позивача.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту № 128081-ОД1-001 заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором становить 20393,84 грн, у тому числі заборгованість за простроченим кредитом у розмірі 10301,24 грн, заборгованість за простроченими процентами в розмірі 10092,60 грн.

Вказані нарахування здійснені в повній відповідності з умовами кредитного договору, в тому числі, проценти нараховані в межах встановленого строку кредитування та за узгодженою в кредитному договорі процентною ставкою.

Таким чином, заборгованість підтверджена відповідним розрахунком, а тому на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з відповідачки на користь ТОВ «Бізнес Позика» в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 2422,40 грн судового збору.

Керуючись ст.ст.12,13,76-83,141,206, 259,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», місцезнаходження: місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, ідентифікаційний код 41084239, заборгованість за договором про надання кредиту № 128081-ОД1-001 від 12 серпня 2020 року в загальному розмірі 20393,84 грн, у тому числі заборгованість за простроченим кредитом у розмірі 10301,24 грн, заборгованість за простроченими процентами в розмірі 10092,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», місцезнаходження: місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, ідентифікаційний код 41084239, судові витрати в розмірі 2422,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Л.В.Лузан