Справа №487/4713/24
Провадження №4-с/487/16/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2025 Заводський районний суд міста Миколаєва в складі:

головуючого судді Кузьменко В.В.,

при секретарі Рафальської Т.В.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця під час здійснення виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на дії приватного виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 18.06.2025 року відкрито провадження у справі.

Від скаржника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника, скаргу підтримала та просила задовольнити.

Приватний виконавець у судове засідання не з`явився, про розгляд справи сповіщався належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши письмові матеріали скарги, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.11.2024 року позовну заяву Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 73911.16 грн. та судовий збір у розмірі 2422.4 грн.

27.02.2025 року Заводським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист по справі №487/4712/24.

Приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №77745226 з виконання рішення №487/4712/24 від 20.11.2024 року.

Приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. було прийнято постанову про арешт коштів боржника від 19.04.2025 року.

Згідно довідки виданої АТ "Державним ощадним банком України" від 30.04.2025 року, у ОСОБА_1 відкритий зарплатний рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В ч.2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» наведено перелік коштів та рахунків, на які забороняється звернення стягнення та накладення арешту, зокрема на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно з ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з п. 1 ч. 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Зазначене рішення приватного виконавця про накладення арешту на грошові кошти прийнято на підставі та в межах повноважень, наданих приватному виконавцеві.

Тобто приватний виконавець, виконуючи свої професійні обов`язки та діючи в межах чинного законодавства вчинив дії, щодо виконання боржником рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 вказаного Закону, виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

У постанові від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження № 14-218цс21) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою (стипендією, пенсією тощо) боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів, на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

У цій постанові також вказано, що Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 03 лютого 2021 року у справі № 756/1927/16-ц, який полягає у тому, що зарахування коштів заробітної плати на картковий рахунок змінює їх правову природу і в зв`язку з чим, на ці кошти можливе накладання арешту у виконавчому провадженні.

Разом з тим, держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю на своєчасне одержання соціальних (пенсійних) виплат.

Відповідно до ч.1 ст. 2, ч.2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати - заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Також слід зазначити, що відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає такий документ.

Крім того, Перехідними положеннями Закону України «Про виконавче провадження» п.10-2 визначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни російської федерації).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність скасувати постанову про арешт коштів боржника від 19.04.2025 року у виконавчому провадженні ВП № 77745256.

За таких обставин скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258, 260, 447-451 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця під час здійснення виконавчого провадження - задовольнити.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича у виконавчому провадженні ВП № 77745256 від 19.04.2025 року про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на кошти ОСОБА_1 , які знаходяться на: картковому рахунку НОМЕР_1 , відкритому в AT «Державний ощадний банк України» для зарахування заробітної плати.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя В.В.Кузьменко