Справа № 172/1014/25
Провадження 2/172/429/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22.07.2025 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Філіппова Є.Є, за участі секретаря судового засідання Лук`яненко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 07 квітня 2021 року відповідач уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір №576033800 в електронній формі з використанням електронного підпису, стовореного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV22CX9.
Первісним кредитором було відступлено право вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «Таліон плюс» відповідно до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, строк дії якого продовжувався відповідно до додаткових угод.
31 липня 2024 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 31/0724-01, строк дії якого неодноразово продовжувався, предметом цього договору є зокрема право вимоги за кредитним договором №576033800 від 07 квітня 2021 року.
14 березня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 140325-У, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Ухвалою від 05.05.2025 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надіслав.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.
Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як визначено статтями 11-12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
З матеріалів справи видно, що 07 квітня 2021 року позичальник ОСОБА_1 уклав з кредитодавцем ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір кредитної лінії №№576033800 в електронній формі з використанням електронного підпису, стовореного за допомогою одноразового ідентифікатора.
За цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 7500,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитодавець надає транш за договором в сумі 7500 грн одразу після укладення договору на строк 30 днів.
Згідно платіжного доручення від 07.04.2021 року здійснено переказ коштів у розмірі 7500 грн. платником ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь отримувача ОСОБА_1 за договором №576033800 від 07.04.2021 року шляхом безготівкового зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 .
Відповідачем не спростований факт отримання ним кредитних коштів у визначеному договором розмірі на платіжну картку. Зокрема відповідач не надав виписки зі свого банківського рахунку, яка б підтверджувала, що 07.04.2021 року не відбулося безготівкове зарахування на його користь грошових коштів у розмірі 7500,00 грн.
Згідно з презумпцією правомірності правочину, що визначена статтею 204 ЦК України, договір кредитної лінії №576033800 від 07.04.2021 року є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним.
Первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було відступлено право вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «Таліон плюс» відповідно до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, строк дії якого продовжувався відповідно до додаткових угод.
13.07.2021 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги 142 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 20 407,50 грн.
31 липня 2024 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 31/0724-01, строк дії якого неодноразово продовжувався, предметом цього договору є зокрема право вимоги за кредитним договором №242646042 від 07 травня 2023 року.
14 березня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 140325-У, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Отже позивач набув право вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №№242646042 від 07 травня 2023 року.
Як визначено статтею 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За умовами договору №576033800 від 07.04.2021 року кредитодавець надає транш за договором в сумі 7500,00 грн. одразу після укладення договору строком на 30 днів.
Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість підстав для задоволення позову ТОВ «Юніт капітал» в повному обсязі.
Крім того, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн. (судовий збір), які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.
Крім того, позивач просив стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 7 000,00 грн., яку підтверджують договором про надання правничої допомоги №17/03/2025-02 від 17.03.2025 року, додатковою угодою до договору про надання правничої допомоги №17/03/2025-02 від 17.03.2025 року та актом прийму-передачі наданих послуг.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 3-5 статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 рокуу справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження№ 12-171гс19)).
Таким чином, суд вважає, що розмір гонорару адвоката у сумі 7000,00 грн. неспівмірний зі складністю справи, яка відповідно до положень ЦПК України є малозначною, розглядається у порядку спрощеного позовного провадження на підставі наявних у справі матеріалів, а також часом, необхідним представнику позивача для вчинення відповідних процесуальних дій.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу у суму 2000,00 грн. є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 211, 247, 263-265, 279 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 610, 611, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України, -
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Є.Є.Філіппов