Справа № 536/2875/24
Провадження № 2/536/268/25
21 липня 2025 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі: головуючої судді - Баранської Ж.О., за участі секретаря судового засідання - Бегми С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ФК «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики,
30.06.2021 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» уклали Договір факторингу № 20210630-Ф/2, відповідно до якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги, в тому числі і до ОСОБА_1 .
Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13.11.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
03.06.2025 року до суду надійшла витребувана судом від АТ «Сенс Банк» інформація, виписка про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 за період з 12.12.2020 по 16.12.2020 з відображенням зарахувань на зазначену в ухвалі банківську картку та деталізація операцій по карті № НОМЕР_2 .
10.06.2025 року до суду надійшла витребувана судом від АТ КБ «ПриватБанк» інформація, виписка по рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_1 за період з 12.12.2020 по 15.12.2020.
02.07.2025 року через підсистему «Електронний суд» надійшла заява від представника позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Артеміда-Ф» про уточнення позовних вимог, в якій останній зазначив, що на виконання умов договору позики відповідачу були перераховані кошти у розмірі 4 298,00 грн., проте від суми позики зазначеної у договорі при перерахуванні знімалися комісії, як за переказ так і за зарахування коштів, відповідно відповідачу фактично зараховано на картку суму 4 000,00 грн., що підтверджується випискою АТ КБ «ПриватБанк» від 10.06.2025. У зв`язку з цим позивач зазначив, що станом на 28.10.2024 заборгованість відповідача становить 14 785,98 грн., що складається з: 4 000,00 грн. - залишок заборгованості за тілом; 1 110,00 грн. - залишок заборгованості по відсоткам; 9 000,00 грн. - залишок по простроченим відсоткам за користування поза межами строку дії договору (нараховано новим кредитором за період 01.07.2021-28.09.2021); інфляційне збільшення 675,98 грн. (нараховано новим кредитором за період 27.12.2020-23.02.2022).
Представник позивача ФК «Артеміда-Ф» в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи. Просив розглянути справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Кременчуцького районного суду Полтавської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Проте ОСОБА_1 не повідомив причини неявки, не звертався із заявою про відкладення розгляду справи до суду.
В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У відповідності до ст.280 ЦПК України та враховуючи, що позивач не має наміру вирішити спір з відповідачем шляхом мирного врегулювання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У п.1.6 зазначено платіжні реквізити позичальника № НОМЕР_2 .
Умовами договору визначено, що з усіх інших питань, що не врегульовані положеннями цього договору сторони керуються положеннями Правил, які є невід`ємною частиною цього договору, правила розміщенні на офіційному сайті товариства.
Представник позивача стверджує, що Кредитодавець свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договором позики.
Набуття позивачем ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» права вимоги за зазначеним вище кредитним договором, боржником за яким є відповідач ОСОБА_1 , також підтверджується наявною у матеріалах справи копією витягу з Реєстру прав вимог №1 до Договору факторингу №20210630-Ф/2 від 30.06.2021, а також копією детального розрахунку заборгованості (виписки з особового рахунку) ОСОБА_1 .
Відповідно до вказаного вище витягу з Реєстру прав вимог №1 до Договору факторингу № 20210630-Ф/2 від 30.06.2021, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в загальному розмірі 5 490,70 грн., з яких: 4 298,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1 192,70 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Відповідно до копій платіжних доручень № 279, 282 ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» сплатило ТОВ «ФК «ФОРЗА» 400 000 грн. та 84 618 грн. згідно договору факторингу №20210630-Ф/2 від 30.06.2021.
Згідно п.4 вказаного договору факторингу, перехід права вимоги відбувається з моменту підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги у формі, наведеній в Додатку № 1 до цього договору.
Згідно п.5.1.1 вказаного договору факторингу, клієнт зобов`язався в строк до 180 робочих днів з моменту набрання реєстром прав вимоги чинності передати Фактору документи, що підтверджують право вимоги, типовий перелік та вимоги до оформлення яких наведені в Додатку №2 до цього договору. Передача наведених у цьому пункті Договору документів підтверджується відповідним актом приймання передачі, що підписується уповноваженими представниками сторін.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмові формі. Якщо сторони домовилися укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовились про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно з ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Згідно з вимогами ст.1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).
Відповідно до частин 1, 3, 4, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
За положеннями статті 12 згаданого закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.5 ч.1 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Встановлені судом фактичні обставини у справі, свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договорами або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору.
Відповідач зобов`язувався здійснити оплату послуг позивача згідно тарифів позивача у строки, передбачені умовами даного договору.
Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати щомісячних мінімальних платежів порушив, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи, що отримані відповідачем ОСОБА_1 кредитні кошти у добровільному порядку первинному кредитору ТОВ «ФК «ФОРЗА» не повернуті, позивач ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» як новий кредитор, який отримав право вимоги до відповідача за договором факторингу, має право вимагати виконання боржником обов`язку з погашення заборгованості за кредитним договором, в свою чергу відповідачем не спростовано заявлений позивачем розмір заборгованості за тілом кредиту і відсотками та визнано позов, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» заборгованість у загальному розмірі 14 785,98 грн., з яких: 4 000,00 грн. - залишок заборгованості за тілом; 1 110,00 грн. - залишок заборгованості по відсоткам; 9 000,00 грн. - залишок по простроченим відсоткам за користування поза межами строку дії договору (нараховано новим кредитором за період 01.07.2021-28.09.2021); інфляційне збільшення 675,98 грн. (нараховано новим кредитором за період 27.12.2020-23.02.2022).
Щодо розподілу судових витрат у справі, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно положень частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати (зокрема, витрати на професійну правничу допомогу), пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» було сплачено за подання позову до суду судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено у повному обсязі, у матеріалах справи наявні докази, які підтверджують понесення позивачем судових витрат у справі у вигляді судового збору, суд дійшов висновку, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» понесені судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 2 422,40 грн.
Вирішуючи питання стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд доходить таких висновків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Згідно з розрахунком суми судових витрат згідно з договором про надання правової допомоги № 20241024-1К від 24.10.2024 позивачу адвокатом Бачинським О.М. було здійснено надання послуг професійної правничої допомоги щодо захисту інтересів ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» на загальну суму 7 000 грн.
Суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи, обсяг документів, наданих позивачем до суду (матеріалів позовної заяви, додаткових пояснень у справі), розмір задоволених позовних вимог, дійшов висновку, що розмір вказаних судових витрат доведений позивачем і підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 13, 142, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 526, 1049, 1054 ЦК України, суд,
Позовні вимоги ФК «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП (ІПН): НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» витрати на сплату судового збору у сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Фінансова компанія «Артеміда-Ф, , місцезнаходження: 79013, м. Львів, вул. С. Бендери,87, оф.54.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

СуддяЖ. О. Баранська