Справа № 464/3392/25
пр.№ 2/464/1734/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2025 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Бойко О.М.

секретар судових засідань Білінська К.-М.Є.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочку сплати аліментів,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_2 звернулася із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 45 500 грн. неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 10.08.2022 року по 31.08.2023 року на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 45 500 грн. неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 10.08.2022 року по 31.08.2023 року на утримання доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також понесені судові витрати на професійну правничу допомогу.

В обгрунтування позову покликається на те, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.10.2007 до 08.12.2020, який розірвано рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 08.12.2020 у справі № 464/6212/20, що набрало законної сили. Після розірвання шлюбу відповідач добровільно не приймав участі в утриманні неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим ОСОБА_2 у 2022 році звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі. 12.12.2022 рішенням Сихівського районного суду міста Львова у справі № 464/3511/22 позов ОСОБА_2 стягнуто з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2022 і до досягнення повноліття, які підлягають індексації відповідно до закону. Виконання вказаного рішення суду здійснюється у примусовому порядку через органи виконавчої служби і станом на даний час на виконанні Сихівського ВДВС у місті Львові ЗМУ МЮ перебуває два виконавчих провадження: виконавче провадження АСВП № 72797576 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. на дитину, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2022 і до досягнення повноліття, які підлягають індексації відповідно до закону та виконавче провадження АСВП № 72797733 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн на дитину щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2022 і до досягнення повноліття, які підлягають індексації відповідно до закону. За період з 10.08.2022 по 31.08.2023 відповідачу нараховано до сплати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 91000 грн у межах виконавчих проваджень, а саме: у виконавчому провадженні АСВП №72797576 45500,00 грн та у виконавчому провадженні АСВП № 72797733 45500 грн. За вказаний період відповідач не приймав жодної участі в утриманні дітей і діти у цей період перебували на повному утриманні позивача. З вересня 2023, після відкриття виконавчих проваджень, по даний час відповідач сплачує аліменти на утримання дітей щомісячно у визначеному рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 12.12.2022 у справі № 464/3511/22 розмірі 7000 грн, що свідчить про наявність у відповідача систематичних доходів. Однак, заборгованість зі сплати аліментів, яка виникла за період з серпня 2022 по серпень 2023 відповідач більше півтора року не сплачує. Так, станом на 01.05.2025 у позивача існує заборгованість по сплаті аліментів по двох вказаних виконавчих провадженнях на загальну суму 77849 грн. 61 коп., а саме: розмір заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 в межах виконавчого провадження АСВП № 72797576 становить 41719 грн; розмір заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 в межах виконавчого провадження АСВП № 72797733 становить 36130 грн. 61 коп. Відповідно до інформації про виконавче провадження АСВП № 72797576 та АСВП № 72797733. 13.02.2024 відомості про ОСОБА_3 як боржника зі сплати аліментів внесено до Єдиного державного реєстру боржників; 01.11.2024 державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Разом з тим, відповідач ОСОБА_3 є здоровою особою працездатного віку, на утриманні якого не перебувають інші особи, окрім дітей, на яких стягуються аліменти за рішенням суду та в межах виконавчих проваджень. Зазначила, що з 05.02.2022 перебуває за межами України, зокрема, останнє відоме його місце проживання у серпні 2024 Канада, куди він виїхав з метою працевлаштування. У зв`язку з чим, несплата аліментів на утримання неповнолітніх дітей за період з серпня 2022 по серпень 2023 протягом тривалого періоду часу понад півтора року, свідчить про умисне небажання відповідача погасити наявну заборгованість у добровільному порядку та умисне невиконання відповідачем своїх обов`язків щодо утримання дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Несплата відповідачем аліментів за період з серпня 2022 по серпень 2023 на утримання двох дітей порушує їх право на належне матеріальне утримання, оскільки діти потребують постійних і систематичних витрат, в тому числі на її харчування, медичний догляд, розвиток, навчання, відпочинок, оздоровлення тощо, просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_1 подала до суду відзив, в якому зазначила, що відповідач ОСОБА_3 заперечує позов, з наступних підстав. На виконанні у Сихівському ВДВС у м.Львові ЗМУ МЮ дійсно перебуває два виконавчих провадження, боржником по яких є відповідач. З відзиву ОСОБА_2 у іншій справі №464/7055/21 ОСОБА_3 стало відомо про наявність заборгованості за аліментами по обох виконавчих провадженнях, щодо якої було висловлено його позицію про погашення такої у майбутньому з огляду не неможливість такої дії з одного платежу, адже він щомісяця після набрання законної сили рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 12.12.2022 у справі №464/3511/22, сплачував на користь обох доньок аліменти у розмірі, визначеному судом, однак, не врахував, що суд стягнув аліменти, починаючи з серпня 2022 року, а не з моменту набрання відповідним рішенням законної сили, внаслідок чого і виникла така заборгованість. При цьому, вказана державним виконавцем Сихівського ВДВС у м.Львові ЗМУ МЮ сума заборгованості у розрахунку заборгованості ВП № 72797733 від 01.11.2024 в розмірі 42 919 грн. включає суми виплат ОСОБА_3 на користь відповідача і в період, коли старша донька ОСОБА_6 вже не проживала з матір?ю, а була на його утриманні, а саме, в період з червня 2024 року по жовтень 2024 року, включно. Сума виплачених за цей період аліментів становить 17 500 грн., які фактично є безпідставно набутими позивачем. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов?язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов?язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов?язання боржником. Після порушення боржником свого обов?язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов?язку сплатити аліменти. Відповідач вже зазначав вище, що він лише сплачував з своїх заробітків аліменти на користь обох своїх дітей, навіть попри те, що з червня 2024 року старша донька не проживала з матір?ю за кордоном, а жила в Україні, де завершувала навчання в школі, а й перераховував старшій доньці на картку самостійно кошти на її утримання, надавав такі кошти також доньці готівкою для покриття усіх її потреб, в т.ч. й пов?язані з її навчанням, підготовкою до здачі НМТ, дозвіллям та відпочинком, що підтвердила й сама донька ОСОБА_6 у судовому засіданні у справі № 464/7055/21, а також забезпечив за власний рахунок побутове облаштування життя, в т.ч. сплату комунальних послуг за квартиру, в якій проживає донька, та утримання доньки за допомогою своєї матері, бабусі старшої доньки, оскільки на даний час саме вони разом проживають у квартирі з ОСОБА_5 . При цьому, додаткові кошти надавалися відповідачем і для молодшої доньки, однак, згодом позивач це унеможливила. Саме проживання та елементарне харчування, забезпечення побуту та медичного обслуговування у Канаді є значною частиною витрат відповідача закордоном. Відтак, у ОСОБА_3 фізично не було коштів, щоб одним платежем погасити заборгованість по сплаті аліментів за минулий період в межах ВП № 72797576 та ВП 72797733, однак, відповідач ніколи не заперечував факту необхідності сплати ним такої заборгованості та її сплати у подальшому, що підтверджується його діями - сплатою аліментів на утримання обох дітей у вищому розмірі щомісячно, ніж визначено відповідним судовим рішенням. Вказане вбачається із розрахунків державного виконавця від 12.05.2025 в межах ВП № 72797576 та ВП 72797733. Окрім цього, на утриманні відповідача на даний час перебуває його цивільна дружина ОСОБА_7 та їх спільна дитина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Враховуючи значний розмір неустойки (пені), беручи до уваги матеріальний та сімейний стан відповідача, вжиття заходів платника аліментів щодо погашення заборгованості, просить відмовити у задоволенні позову або зменшити розмір неустойки на 50 %, що відповідатиме реальній можливості відповідача сплатити неустойку по аліментах, не порушуючи при цьому прав та інтересів сторін.

Представник позивача ОСОБА_9 подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що з часу відкриття виконавчих проваджень АВСП № 72797576 та № 72797576 відповідач жодного разу не звертався до органу державної виконавчої служби за отриманням розрахунку по сплату аліментів. За період з 10.08.2022 по 31.08.2023 відповідачу нараховано до сплати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 91000 грн у межах виконавчих проваджень. Таким чином, відповідач з 10.08.2022 по 31.08.2023 не приймав жодної участі в утриманні своїх двох неповнолітніх дітей, які проживали з позивачем, а нараховану суму заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 91000 грн. ОСОБА_3 не погашав понад півтора року після відкриття виконавчого провадження. Незважаючи та не, що з часу відкриття виконавчих проваджень № 72797576 та № 72797576 державним виконавцем не встановлено наявності у відповідача доходів на території України, що підтверджується відповідями ДПС України за запити виконавчої служби, ОСОБА_3 щомісячно сплачувались аліменти на у тримання двох дітей у розмірі 7000 грн на місяць, а з червня 2024 року також додатково перераховувались грошові кошти для старшої доньки ОСОБА_5 , що свідчить про наявність у відповідача систематичних доходів за межами України та свідоме небажання погасити наявну заборгованість по сплаті аліментів.

Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача подала до суду заяву в якій позов підтримала в повному обсязі. Просить справу розглядати у її відсутності та позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, налагічні за змістом відзиву на позов.

Заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 , перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.10.2007, який розірвано рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 08.12.2020.

Також, судом встановлено, що у шлюбі у позивача та відповідачки народилось двоє неповнолітніх дітей донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22.05.2008, та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21.11.2012.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 12 грудня 2022 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь відповідачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2022 і до досягнення повноліття, які підлягають індексації відповідно до закону. Рішення набрало законної сили та судом на підставі даного рішення було видано виконавчий лист.

Як вбачається із розрахунку заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні №72797733 станом на 12.05.2025 заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 становить 36 130 грн. 61 коп.

Із розрахунку заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні №72797576 вбачається, що станом на 12.05.2025 заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 становить 41 719 грн.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

За загальними положеннями цивільного законодавства неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання (ст.549 Цивільного кодексу України). Завдання неустойки сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку. Таким чином, стягнення неустойки є санкцією за ухилення від виконання обов`язку, у даному випадку - сплати аліментів.

У постанові Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 зроблено висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 Сімейного кодексу України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

При цьому, положення Сімейного кодексу України не визначають випадків, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто, у даному випадку відповідач зобов`язаний довести відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів і сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Відповідач, як на відсутність своєї вини у виникненні боргу покликається на ту обставину, що вважав обов`язком сплачувати аліменти з часу набранням рішенням про стягнення аліментів законної сили, а не з дати подання позову позивачем. Проте, таке твердження суд вважає необгрнутованим та помилковим, оскільки із тексту рішення суду про стягнення аліментів вбачається, що судом визначено початок обов`язку сплати аліментів - 10 серпня 2022 року. Оскільки таке рішення відповідачем було оскаржено, останній був ознайомлений із його змістом. Відтак, після апеляційного перегляду рішення та залишення такого без змін відповідач повинен був розуміти, що нарахування аліментів здійснюватиметься з вищевказаної дати, зазначеної у рішенні суду. Таким чином, відповідачем не спростовано презумпцію вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати, що є правовою підставою для застосування до нього відповідальності, передбаченої ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він мав об`єктивні перешкод для своєчасної сплати аліментів.

Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 р. у справі № 572/1762/15-ц пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожен день її прострочення, а її нарахування не обмежується лише тим місяцем, у якому не проводилось стягнення.

Позивачем з враховуванням вищевикладеної методику обчислення неустойки та врахування положень ст.196 Сімейного кодексу України надано розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, згідно якого розмір пені за період з 10.08.2022 по 31.08.2023 становить по 45 500 грн. у кожному виконавчому провадженні.

Разом із тим, судом встановлено, що з часу набрання рішенням про стягнення аліментів законної сили відповідач систематично та в повному обсязі сплачував визначений судом розмір аліментів, а заборговність фактично виникла за період з дня подання позову про стягнення аліментів до дня набрання рішенням законної сили, чого не заперечують сторони у своїх заявах по суті. Також представник відповідача ствердив, що про вказану заборгованість відповідачу стало відомо лише після отримання відзиву позивачки у іншій справі за його позовом, яка розглядалась у 2025 році. Той факт, що відповідач не звертався за розрахунком заборгованості до державного виконавця, зазначений і позивачем у відповіді на відзив. Таким чином, заборгованість по сплаті аліментів за вкзаний у позові період хоч і виникла з вини відповідача, проте, така вина має форму недбалості, оскільки виникла внаслідок неправильного розуміння ним початку часу сплати аліментів, а не його умислу на несплату таких. Крім того, судом встановлено, що з 2023 року у відповідача перебуває на утриманні ще одна його дитина донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилась у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, що свідчить про зміну його матеріального та сімейного стану.

Враховуючи належне виконання відповідачем з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів своїх зобов`язань, обставини виникнення заборгованості, часткове погашення такої, наявність на ще однієї непонолітньої дитини, суд вважає наявними підстави для зменшення розміру пені до 50% від існуючого на час пред`явлення позову розміру заборгованості, що буде достаньою санкцією за неналежне виконання зобов`язань, з огляду на те, що таке не звільняє відповідача від сплати боргу у повному обсязі.

З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з 10.08.2022 року по 31.08.2023 рокув розмірі 20 859 грн. 50 коп. на утримання доньки - ОСОБА_4 , та в розмірі 18065 грн. 30 коп. на утримання доньки - ОСОБА_5 .

Відповідно до положень ст.133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ч.1 ст.137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Зокрема, ч.2 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що правнича допомога позивачу ОСОБА_2 , надавалась адвокатом Бідулою Г.Д. на підставі договору про надання правничої допомоги №11/05/25-ФО від 05.05.2025 року.

На підтвердження витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги позивачу ОСОБА_2 , представник позивача надала договір про надання правової допомоги від №11/05/25-ФО від 05.05.2025 року, акт №11/05/25 від 02.07.2025 року, платіжну інструкцію від 22.05.2025 року,

Таким чином, зважаючи на категорію справи, обсяги виконаної роботи, а також враховуючи принципи пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн., який буде справедливим та пропорційним до розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, зважаючи на те, що позивач звільнена від сплати судового збору, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1211 грн. 20 коп. судового збору.

На підставі ст. 180, 196, Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 10,13, 76, 77, 82, 258, 263-265, 280 - 282, 284, 354ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце реєстрації АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 20 859 грн. 50 коп. на утримання доньки - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 10.08.2022 року по 31.08.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце реєстрації АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 18065 грн. 30 коп. на утримання доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 10.08.2022 року по 31.08.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце реєстрації АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) в користь держави 1211 грн.20 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце реєстрації АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 ) 5000 грн. витрат на правову допомогу.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 21.07.2025

Головуюча