Справа № 487/1118/25
Провадження № 2/487/1342/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючої судді Скоринчук К.М., розглянувши заяву позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Миколаїв знаходиться цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Істоміну К.В. звернувся 24.07.2025 до суду з заявою про забезпечення позову. Просить суд: накласти арешт на майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , придбані ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу майнових прав №13 від 15.04.2021 року з ТОВ «Моноліт-Інвест 17». Заборонити суб`єктам реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні щодо майбутнього об`єкта нерухомості трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , в тому числі оформлення права власності на цей об`єкт.

В обгрунтування заяви зазначив, що на даний час відбувається процес оформлення права власності на квартиру, оскільки будинок введено в експлуатацію та право власності на квартиру буде зареєстровано на ім`я відповідачки поза шлюбом і вона може здійснити її відчуження без згоди та відома позивача, та розпорядитись коштами від її продажу на свій власний розсуд. Вважає, що не вжиття заходів забезпечення позову може привести до порушення його матеріально-правових інтересів можливими недобросовісними діями з боку відповідача та разі задоволення позову ускладнити виконання рішення суду. Ним було виявлено оголошення на сайті olx.ua з продажу квартири, яка за своїми характеристиками відповідає квартирі, майнові права на яку є предметом позову. Таким чином, є підстави вважати, що відповідачка може зареєструвати право власності на квартиру на своє ім`я та відчужити її на користь третіх осіб, а тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову

Дослідивши вказану заяву, матеріали справи, суд ураховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних права бо інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Обов`язок доведення обставин, які указували б на необхідність вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача для забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, покладено на позивача відповідно до статті 81 ЦПК України, а оцінка доказів, наданих позивачем, є компетенцією суду.

Саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну неможливість захисту прав за відсутності заходів забезпечення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі №640/13156/18 зазначив, що обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Суд ураховує, що між сторонами існує спір про поділ майна подружжя.

Предметом спору, у тому числі, є стягнення грошових коштів в порядку поділу спільного майна подружжя в рахунок компенсації вартості частини майнових правза договором купівлі-продажу майнових прав від 15 квітня 2021 року №13 на квартиру АДРЕСА_1 .

Водночас суд звертає увагу на те, що рішення суду не може грунтуватися на припущеннях, а для постановлення ухвали про забезпечення позову, як уже зазначалося вище, особа повинна довести очевидність існування загрози порушення її прав.

Позивач в обгрунтування заяви зазначає, що на даний час відбувається процес оформлення права власності на квартиру. Однак доказу в підтвердження зазначеного не надав.

При цьому у вимозі за зустрічним позовом ОСОБА_1 просить стягнути конкретну суму коштів в рахунок компенсації вартості частини майнових правза договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру.

Також, у підтвердження вжиття заходів позивачем за первісним позовом щодо продажу квартири, позивач за зустрічним договором надав скріншот оголошення. Однак, із вказаного скріншоту суд не може встановити ані особу, яка подала оголошення, ані квартиру, щодо якої таке оголошення подано ( номер квартири, будинок, вулиця, місто).

За такого вказані позивачем підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову не знайшли свого підтвердження, а доводи є непереконливими.

Ураховуючи відсутність будь-яких інших доказів у підтвердження існування реальної загрози, за якої невжиття саме таких заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, суд вважає, що дана заява задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 149, 153 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти з дня складення повної судової ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали.

Повна ухвала складена 24.07.2025.

Суддя: К.М. Скоринчук