ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5028/25
Провадження 2/362/3050/25
У х в а л а

"21" липня 2025 р. суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна подружжя, визнання права влансоті,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 адвокат Сироткіна А.О. звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 01 вересня 1999 року по 30 листопада 2007 року. Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будинок з прилеглою земельною ділянкою з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_1 1/3 частини: будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки кадастровий номер :03:006:0331, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Перевіривши позовну заяву й додані до неї матеріали, приходжу до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175-177 Цивільного процесуального кодексу України.

Впорушення пунктів 2 і 4 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява не містить: відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у відповідача; спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні .

Насамперед, на виконання вимог пункту 4 частини третьої статті 175 ЦПК України, позивачу слід сформулювати прохальну частину позову з урахуванням передбачених законом способів захисту цивільних прав, оскільки викладені позовні вимоги є неконкретними та незрозуміло, що саме просить позивач: визнати право власності на 1/3 частину, чи що визнати?!

Таким чином позивачу слід уточнити данні вимоги в прохальної частині.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Таким чином, копії будь-яких документів мають засвідчувати їх дійсність, оскільки мають бути виготовлені виключно з оригіналів цих документів.

Отже, суд наголошує, що копія рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області, належним чином не завірене та не має позначки із набранням законної сили.

Зазначаючи про належність засвідчення копії суд вказує, що копія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру, а також позивачем пред`являється й вимога майнового характеру (щодо визнання права власності).

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Таким чином, позовні вимоги про визнання права власності, витребування або повернення майна, виділ у натурі частки майна є майновими, оскільки за своєю правовою природою пов`язані з підтвердженням прав на майно (постанова ВС від 24.01.2018 року у справі № 916/1220/17, ухвала ВС від 04.03.2019 року у справі № 923/441/18, ухвала ВС від 30.03.2023 року у справі № 591/3750/20).

Вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Документом,що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору, є звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Таким чином, належними доказами на підтвердження вартості майна, із якої необхідно визначити ціну позову та відповідно розмір судового збору, є, зокрема, звіт про оцінку майна з висновком про його вартість (станом саме на дату подання позову до суду), дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості аналогічного майна в районі місцезнаходження спірного майна тощо.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка для подання заяви немайнового характеру для фізичних осіб становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ставка для подання заяви майнового характеру для фізичних осіб становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (1211, 20 грн). У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається, позивачем зазначено ціну позову 1292675,58 грн, Судовий збір сплачено до суду у розмірі 9084,00 грн.

Таким чином, позивачами не зазначено обґрунтування порядку сплати суми судового збору у розмірі 9084,00 грн., оскільки, виходячи з дійсної /ринкової/ вартості спірного майна судовий збір становить 12 926,75 грн., а позивачем сплачено 9084,00 грн., а тому йому потрібно доплатити судовий збір за майнову вимог у розмірі 3842, 75 грн.

Крім того, у відповідності до вимог ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру та вимогу майнового характеру, однак до матеріалів справи також не долучено квитанцію про сплату судового збору за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 2422,40 грн.

Враховуючи викладене позивачу слід надати докази сплатити судового збору за майнову вимог у розмірі 3842, 75 грн. та за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 2422,40 грн., а всього у розмірі 6265,15 грн та докази такої оплати додати суду.

Вказані недоліки перешкоджають відкриттю провадження у справі і підлягають усуненню, шляхом подання нової редакції позовної заяви із урахуванням кількості сторін та нан доказів сплати судового збору у повному обсязі.

У відповідності до частини першої ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини третьої ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 174-177, 184, 185, 352-355 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ майна подружжя, визнання права влансоті - залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко