У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Петрова Д.В., при секретарі судового засідання Сідько І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви,

У С Т А Н О В И В :

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду м. Києва з заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

В обґрунтування своєї заяви зазначає, що ОСОБА_1 є мешканкою багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у якому раніше існувала дворівнева квартира АДРЕСА_2 , що згодом була реконструйована з утворенням чотирьох окремих квартир.

У вхідній зоні, яка раніше належала до квартири АДРЕСА_2 , було встановлено підйомний механізм (платформу), що наразі використовується мешканцями новоутворених квартир для підйому на верхній рівень. Інформація про дозвільну документацію на встановлення цього пристрою, правовий статус приміщення, в якому він розміщений, та будь-які технічні характеристики відсутня або не підтверджується в наданих відповідях від органів державної влади та місцевого самоврядування.

На сьогодні існує реальна загроза втрати або зміни доказів, оскільки підйомний механізм встановлений у межах житлового будинку без офіційного дозволу. Власники або користувачі можуть у будь-який час внести зміни в конструкцію, прибрати елементи, зашити обшивкою, або повністю демонтувати механізм - що зробить неможливим належне технічне дослідження в майбутньому.

На період дії воєнного стану державні органи (ДІАМ, Держпраці тощо) не здійснюють позапланових перевірок, що підтверджено їхніми офіційними відповідями. У зв`язку з цим судове забезпечення доказів є єдиним можливим шляхом зафіксувати істотні обставини до їх можливої втрати.

Суд, вивчивши матеріали поданої заяви дійшов до таких висновків.

Порядок звернення до суду із заявою про забезпечення доказів урегульовано ст.ст.116, 117 ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів відбувається за зверненням зацікавленої особи, яке оформляється у вигляді письмової заяви. Заява повинна відповідати вимогам статті 117 ЦПК України.

Аналіз вищенаведених процесуальних норм вказує на те, що у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені всі відомості, визначені частиною 1 статті 117 ЦПК України, серед яких - докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені доказами, які необхідно забезпечити (ці обставини повинні входити до предмета доказування у справі); обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим; справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Забезпечення доказів це не тільки спосіб здобувати докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів (правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18, та у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19).

Одночасно, суд роз`яснює заявнику положення статті 106 ЦПК України, якою передбачено порядок проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Так, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи, який є доказом у справі, або змінено його властивості, не замінює сам доказ та не є підставою для звільнення від обов`язку доказування.

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав.

В свою чергу, у поданій до суду заяві заявник не навів обставин та не зазначив доказів, які б вказували на те, що засіб доказування може бути втрачений або збирання/подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, а в якості обґрунтування заяви відповідно до п.5 ч.1 ст.117 ЦПК України посилається лише ускладнення отримання доказів, які є необхідні для визначення предмета та ціни позову в подальшому, що фактично не відповідає вказаному положенню ЦПК України.

У разі невідповідності заяви вимогам ст.ст.116, 117 ЦПК України застосуються наслідки, встановлені ч.4 ст.117 ЦПК України, а саме: повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 116, 117, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви - повернути заявниці.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дмитро ПЕТРОВ