21.07.2025 Справа № 363/1559/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

судді Олійник С.В.,

за участі секретаря Онопрієнка І.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторінг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

24.03.2025 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторінг Партнерс» звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обгрунтованні тим, що 07.08.2021між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір № 4934350, за умовами якого кредитодавець надав відповідачу гроші кошти у сумі 11700 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користуванням. 26.07.2024 між ТОВ «Факторінг Партнерс» та» укладено договір факторингу № 26-07/2024 і ТОВ ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Факторінг Партнерс» право вимоги за договором з ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_1 порушив умови договору і не погашає заборгованість, проценти за користування кредитними коштами не сплачує. У зв`язку із цим існуючу суму заборгованості на дату подання позовної заяви в розмірі 32073,49 грн, судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн. позивач просить суд стягнути з відповідача.

Процесуальні дії та рішення у справі.

05 травня 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

Позиції учасників справи.

Представник позивача в позовній заяві просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явивився, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, подав суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутності. Позов визнав частково в частині стягнення заборгованості за кредитом, заборгованність по відсоткам не визнає, оскільки з 2017 року перебуває на військовій слубі, є учасником бойових дій, нарахування відсотків не здійснються.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

07.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та Візіром укладено договір про споживчий кредит №4934350 за умовами якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки / терміни, що визначені договором (п. 1.1). Сума кредиту становить 11700 грн. (п. 1.2).Кредит надається строком на 15 днів з 08.07.2021 року (строк кредитування).Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 22.08.2021 року (п. 1.4).Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії складають 3363,75 грн., в грошовому виразі та 46,7929 відсотків річних у процентному значенні і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 15063,75 грн. (п. 1.5).Комісія за надання кредиту - 1170 грн., яка нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1).Проценти за користування кредитом - 2193,75 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2).Стандартна (базова) процента ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6).Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п. 2.1).Цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та / або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п. 6.1).Договором детально визначені права та обов`язки сторін. (а.с. 7-11)

07.08. 2021 ОСОБА_1 подав анкету-заяву на кредит №4934350 на сайті miloan.ua щодо надання кредиту в якій зазначив відомості про себе: дату народження, ідентифікаційний номер, телефон і електронну пошту, паспортні дані, місце проживання та реєстрації, освіту, місце роботи, щомісячний дохід, тощо. Вказав, що: сума кредиту - 11700грн., строк кредиту - 15 днів з 08.07.2021, дата повернення кредиту - 22.08.2021, сума до повернення кредиту - 15063,75 грн., місце роботи військова служба.(а.с.14)

07.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та Візіром укладено договір про споживчий кредит №4934350 за умовами якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки / терміни, що визначені договором (п. 1.1). Сума кредиту становить 11700 грн. (п. 1.2).Кредит надається строком на 15 днів з 08.07.2021 року (строк кредитування).Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 22.08.2021 року (п. 1.4).Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії складають 3363,75 грн., в грошовому виразі та 46,7929 відсотків річних у процентному значенні і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 15063,75 грн. (п. 1.5).Комісія за надання кредиту - 1170 грн., яка нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1).Проценти за користування кредитом - 2193,75 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2).Стандартна (базова) процента ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6).Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п. 2.1).Цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та / або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п. 6.1).Договором детально визначені права та обов`язки сторін. (а.с. 7-11)

Додатком №1 графіку платежів ТОВ «Мілоан» сформовано відомості про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору за період з 07.08.2021 року по 22.08.2021 року згідно якої: заборгованість за тілом кредиту - 11700 грн., заборгованість по процентам - 2193,75 грн., заборгованість по комісії - 1170,00 грн., заборгованість по пені та штрафам - 0,00 грн., загальна сума заборгованості за кредитом - 15063,75 грн. (а.с. 12)

Додатком №2 до договору про споживчий кредит №4934350 від 07.08.2021 між ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) є паспорт споживчого кредиту. (а.с. 13)

Із довідки ТОВ «Мілоан» підтверджується ідентифікація, згідно якої клієнт ОСОБА_1 , з яким укладено договір №4934350 від 07.08.2021 року, ідентифікований ТОВ «Мілоан», акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор F29723, дата відправки ідентифікатора позичальнику - 07.08.2021, номер телефону - НОМЕР_1 .(а.с. 20)

Із довідки, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Елаєнс» для ТОВ «Мілоан», встановлено, що платіж успішно проведено в системі FONDY: 431629863, дата проведення платежу 07.08.2021, призначення платежу - кошти згідно договору 4934350, сума платежу 11700,00 грн., номер картки - НОМЕР_2 . (а.с.21)

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Факторінг Партнерс» ОСОБА_1 станом на 11.03.2025 року згідно якого загальна сума заборгованості становить 32073,49 грн. (а.с. 22)

26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» (клієнт) і ТОВ «Факторінг Партнерс» (фактор) укладено договір факторингу №26-07/2024 згідно з яким за цим договором клієнт - первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками (п. 2.1). (а.с.25-34)

Із витягу з додатку №3 до договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 (реєстр боржників) вбачається, що під №21550 значиться ОСОБА_1 , кредитний договір - №4934350, дата укладення договору - 07.08.2021, дата закінчення договору - 23.11.2021, сума виданого кредиту - 11700 грн., заборгованість за тілом кредиту - 9207,00 грн., заборгованість по процентам - 21696,49 грн., заборгованість по комісії - 1170,00 грн., заборгованість по пені - 0,00 грн., заборгованість по штрафах - 0,00 грн., загальна сума заборгованості за кредитом - 32073,49 грн. (а.с.37-39, 41)

Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (абз. 1 ч. 1). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (абз. 1 ч. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Законодавець у п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України визначив, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

В ч. 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1). Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ч. 2).

За змістом ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Як зазначено у ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

В ч. 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як зазначено у ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як зазначено у ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч. 2).

У ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

В силу ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1 ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5); електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6).

Як зазначено у ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1). Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. (ч. 3). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (абз. 1 ч. 12).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Якщо позичальник у визначені кредитним договором порядку та строки поверне кредит і сплатить проценти, тобто здійснить належне виконання зобов`язання за договором, то це зобов`язання припиняється.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

У разі прострочення боржником грошового зобов`язання настають наслідки такого прострочення у виді нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних від простроченої суми. Ці нарахування входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. При цьому до нового кредитора переходять усі чинні права первісного кредитора. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що сфера дії цього закону поширюється на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, розвідувального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів), які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, у тому числі на території держави-агресора, під час їх безпосередньої участі у здійсненні та/або забезпеченні здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією проти України, а також на членів їх сімей.

Згідно п. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан на території України, який продовжено і на теперішній час.

У відповідності до пункту 15 ст. 14 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Мотиви та висновки суду.

21.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем в електронній формі за допомогою одноразового ідентифікатора укладено договір про споживчий кредит в якому визначено порядок та умови надання / повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами та інші умови.

Зазначений договір про споживчий кредит (в тому числі, й анкета про надання кредиту) містить персональні дані відповідача, зокрема, дані паспорта громадянина України, місце проживання, номер мобільного телефону, електронну пошту, реєстраційний номер облікової картки платника податків, тощо.

На підставі цього договору відповідач отримав від ТОВ «Мілоан» кошти в кредит шляхом їх перерахування на вказаний ним банківський рахунок, тобто первісний кредитор виконав свої зобов`язання і надав гроші відповідачу в користування, однак відповідач не в повній мірі виконав взяті на себе зобов`язання і не повернув первісному кредитору кредитні кошти та платежі за користування кредитом у визначений строк та розмірах у зв`язку з чим у нього й виникла перед первісним кредитором заборгованість.

26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Факторінг Партнерс» укладено договір факторингу на підставі якого ТОВ «Факторінг Партнерс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договром.

Відповідач не надав суду доказів того, що кредитні кошти від первісного кредитора не отримував, ними не користувався або що у нього немає заборгованості за цим договором перед позивачем, як новим кредитором.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 та у постанові від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Із матеріалів справи випливає, що сума отриманих ОСОБА_1 кредитних коштів становить 11700 грн., які він в повній мірі і своєчасно не повернув ні первісному кредитору, ні наступним кредиторам, й заборгованість за основним зобов`язанням становить 9207,00 грн., а комісія становить 1170,00 грн. (її розмір визначено договором).

Суд вважає, що вказані кошти підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача.

Із змісту договору випливає, що датою його укладення є 07.08.2021, датою закінчення договору є 22.08.201, тобто строк дії договору - 15 днів.

Суд вважає, що відсутні підстави для нарахування відсотків за користування кредитом у визначеному договором розмірі після спливу визначеного цим договором строку кредитування, а з вимогами про стягнення грошових коштів на підставі ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, позивач не звертався.

Враховуючи, що відповідач з 21.07.2017 має статус, прирівняний до статусу військовослужбовця, та приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, тобто є особою, яка на підставі п. 15 ст. 14 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" звільнений від сплати відсотків та пені за кредитними договорами, договір укладено 07.08.2021, суд дійшов висновку про відсутність підстав у позивача нараховувати штрафні санкції, пені, проценти за користування кредитом, тому в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом відмовити за необґрунтованістю.

Отже позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, водночас відповідач не надав доказів, які спростовують твердження позивача, що є його процесуальним обов`язком, тому позов є обґрунтованим, однак підлягає задоволенню частково з підстав, визначених у мотивувальній частині судового рішення.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторінг Партнерс» необхідно стягнути заборгованість за договором в розмірі 10377 грн., з них: сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 9207,00 грн., сума заборгованості за комісіями - 1170,00 грн.

Щодо судових витрат.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

В силу ч. 1, 2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як зазначено у ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позовна заява подана через систему «Електронний суд», відповідно до платіжної інструкції № від 18.03.2025 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці звільненні від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Як зазначено у ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем і звільнений від сплати судового збору при розгляді даної цивільної справи, тому понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач згідно позовної заяви поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн., що підтверджується договором №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 року між ТОВ «Факторинг Партнерс» і адвокатом Адвокатським обєднаням «Лігал Ассістанс», прайс-листом на послуги адвоката, заявкою на надання юридичної допомоги №477 від 01.02.2025, витягом з акту №5 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025 року.(а.с.45-50)

Відповідач у заяві про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, обґрунтовано звернув увагу суду на те, що вказаний представником позивача розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним складності справи, предмету та підставам позовних вимог, ціні позову.

У постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначала про те, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ вказав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність».

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява №19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на предмет позову, його ціну, зміст позовної заяви, докази долучені до неї, виходячи з обсягу реальних та фактично наданих послуг, з урахуванням переліку послуг, що був визначений сторонами договорі та у акті наданих послуг, кількість судових засідань та їх проведення без участі представника позивача (за його заявою) суд вважає, що заявлені витрати представником позивача не відповідають критерію розумності, не співмірні із виконаною роботою, а їх відшкодування з огляду на обставини справи матиме надмірний характер.

За таких обставин, суд визнає доведеним факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн., як такий, що є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для позивача.

У даній справі позовні вимоги підлягають задоволенню частково, витрати на професійну правничу допомогу відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ціна позову становить 32073,49 грн., а позовні вимоги підлягають задоволенню частково на загальну суму 10377 грн., тобто на 32,35% (10377/ 32073,49 х 100).

Отже, з ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 3233,68 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 970,50 грн. (3000,00 х 32,35 / 100).

Керуючись 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором № 4934350 від 07.08.2021 у розмірі 10377 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн., а всього стягнути з нього 11347 грн (одинадцять тисяч триста сорок сім) гривень 50 копійок.

Компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок згідно платіжного доручення до платіжної інструкції № від 18.03.2025.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, 6, офіс 521.

Відповідач: ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя С.В. Олійник