Справа № 301/1050/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" липня 2025 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Гичка О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кинів Д.Л.,

представника позивача адвоката Орбан Н.Л.

розглянувши в порядку позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в місті Іршава Закарпатської області в залі судових засідань Іршавського районного суду Закарпатської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору: Хустська районна державна адміністрація, Іршавський відділ ГУ "Держгеокадастру" у Закарпатській області, Білківська сільська рада Закарпатської області, Головне управління «Держгеокадастру» у Закарпатській області про захист права власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Іршавського районного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа № 301/1050/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Хустська районна державна адміністрація, відділ в Іршавському районі ГУ "Держгеокадастру" у Закарпатській області, Білківська сільська рада Закарпатської області, Головне управління «Держгеокадастру» у Закарпатській області про захист права власності на земельну ділянку.

Свої вимоги (з врахування заяви про усунення недоліків позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог Т.1 а.с.42-44, 183-184 ) обгрунтовує тим, що 10 жовтня 2002 року на підставі рішення 9 сесії 23 скликання Малораковецької сільської ради від 18 травня 2000 року йому видано Державний акт на право приватної власності на землю, серії ІV-ЗК №001474, відповідно до якого передано у власність чотири земельні ділянки на території села Малий Раковець, одна з яких площею 0,25 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробницва. Державний акт, серії ІV-ЗК № 001474, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 186 від 10 жовтня 2002 року. Зазначеною земельною ділянкою він безспірно користувався до 2021 року. У зв`язку з відсутністю кадастрового номера зазначеної земельної ділянки та реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав, навесні цього року позивач звернувся до фізичної особи-підприємця із заявою на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При проведенні геодезичної зйомки зазначеної земельної ділянки було виявлено накладання (перетин) із земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0173, що унеможливлює розробку технічної документації на земельну ділянку та подальшу її реєстрацію у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0173 належить відповідачу ОСОБА_2 . З метою з`ясування обставин, а саме який із правовстановлюючих документів був підставою для виділення в натурі й виготовлення технічної документації на вищезазначену земельну ділянки ОСОБА_2 , адвокат Микита М.Ф., яка діяла в інтересах ОСОБА_1 , 11.05.2021 звернулась до безпосереднього виконавця робіт - ФОП ОСОБА_4 , з проханням надати копію відповідної документації, на що отримала відповідь, що оригінали технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з кадастровим номер: :02:001:0173 гр. ОСОБА_2 , передані в Державний фонд документації із землеустрою відділ Іршавського району Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, та було рекомендовано звернутися до Іршавського відділу Держгеокадастру для отримання копії документації.

Після звернення до Державний фонд документації із землеустрою у відділ Іршавськського району Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області з проханням надати копії відповідної документації, було отримано відповідь, що фонду оригінали технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з кадастровим номером :02:001:0173 гр. ОСОБА_2 відсутні.

Вважає, що дії відповідача, які виразились в безпідставному та протизаконному отриманні державного акту на право приватної власності на землю, є протиправними та такими, що створюють перешкоди в подальшій реалізації позивачем права власності на належну йому земельну ділянку.

Крім цього, представником позивача - адвокатом Сідун Д.Д., шляхом отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було з`ясовано, що 02.04.2021 спірна земельна ділянка була відчужена відповідачем ОСОБА_2 через укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки громадянину ОСОБА_3 . Оскільки, договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки був укладений ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (між батьком та сином) 02.04.2021, позивач вважає, що даний договір було укладено з метою якнайшвидше відчужити земельну ділянку та змінити реального власника, а сам процес укладення договору, його посвідчення та реєстрація права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0173 за ОСОБА_3 є протиправними та такими, що мав на меті створити перешкоди в подальшій реалізації позивачем права власності на належну йому земельну ділянку, а саме - здійснити внесення відомостей до Державного земельного кадастру, зареєструвати право власності в реєстрі прав власності на зазначену земельну ділянку та подальшому здійсненню безперешкодного користування та розпорядження цією земельною ділянкою. З метою захисту свого права власності позивач змушений звернутися в суд з даним позовом. З підстав викладеного просить суд захистити право позивача власності на земельну ділянку, розташовану у селі Малий Раковець, Хустського району, що належить позивачу ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІV-ЗК № 001474, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №186 від 10 жовтня 2002 року, а саме:

1. Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,4040 га, розташовану на території Малораковецької сільської ради урочище «Пітомник», серії ЗК № 040487, виданого на ім`я ОСОБА_2 , який проживає АДРЕСА_1 .

2. Визнати протиправним та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,4040 га, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЗК № 040487, виданого 07.07.2004 Іршавською РДА, кадастровий номер :02:001:0173.

3. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, щодо реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0173.

4. Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,404 га, розташованої в Малораковецькій сільській раді Іршавського району Закарпатської області із кадастровим номером :02:001:0173 від 02 квітня 2021 року № 727, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

5. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 57444162 від 02.04.2021 р., щодо реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0173 на ОСОБА_3 .

6. Зобов`язати ОСОБА_2 привести спірну земельну ділянку у попередній стан та повернути її ОСОБА_1 .

Крім цього, представником позивача до суду подано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку звернення ОСОБА_1 до суду з захистом права власності на земельну ділянку (Т.1 а.с.182). В обгрунтування клопотання зазначено, що свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, розташованої на території села Малий Раковець, яка належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності серії ІV-ЗК № 001474. 10 жовтня 2002 року на підставі рішення 9 сесії 23 скликання Малораковецької сільської ради від 18 травня 2000 року ОСОБА_1 , видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК № 001474, відповідно до якого передано у власність чотири земельні ділянки на території села Малий Раковець, одна з яких площею 0,25 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт серії V-ЗК № 001474 зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 186 від 10 жовтня 2002 року. Протягом усього часу з жовтня 2002 р. ОСОБА_1 безспірно, відкрито користувався і досі користується належною йому земельною ділянкою. У зв`язку з відсутністю кадастрового номера зазначеної земельної ділянки та реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав, навесні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 із заявою на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення, (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). 08 квітня 2021 року ФОП ОСОБА_5 при проведенні геодезичної зйомки зазначеної земельної ділянки виявив накладання (перетин) із земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0173 про що письмово повідомив ОСОБА_1 , що це унеможливлює розробку технічної документації на земельну ділянку та подальшу її реєстрацію у Державному земельному кадастрі, (відповідь міститься в матеріалах справи). Після чого позивач звернувся до суду з позовною заявою про захист права власності на земельну ділянку оскільки дізнався про своє порушене право після того як отримав вищевказану відмову .

Ухвалою суду від 05.07.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено по справі підготовче судове засідання ( а.с.47 Т.1).

Відповідно до ухвали суду від 26 січня 2022 року у справі призначено судову земельно-технічну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

05.02.2025 до суду повернуто матеріали справи № 301/1050/21 з повідомленням про неможливість надання висновку судової земельно-технічної експертизи (Т- 2, а.с.158).

Ухвалою суду від 13.02.2025 провадження у справі поновлено призначено справу до розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні на 06.03.2025 (Т-2, а.с.206)

Відповідно до ухвали суду від 31.03.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду (Т-3, а.с.37-38).

Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Коваленко О.М. подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого зазначено, що з вимогами позивача відповідач категорично не погоджується з підстав того що Позивач з невідомих причин вирішив що спірна земельна ділянка колись йому видавалась, хоча дана ділянка навіть в принципі не могла ним отримуватись з наступних підстав: земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0173, яка на даний час належна відповідачу, видана ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЗК №040487, виданого 07.07.2004 Іршавською РДА, площею 0,4040 га, на підставі відповідного рішення суду. У своїй позовній заяві, позивач посилаючись на відповідне рішення Малораковецької сільської ради, 9 сесії 23 скликання, від 18.05.2000 року, згідно якого ОСОБА_1 , видано земельну ділянку площею 0.25 га. , що в свою чергу вказує на те що земельна ділянка на яку претендує позивач менша за розмірами ніж та земельна ділянка, яка видана відповідачу. Крім цього, як вбачається з Державного акту на право приватної власності видана земельна ділянка ОСОБА_1 площею 0.25 га є трапецієподібною. А земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0173, має зовсім іншу форму та контури. Також, згідно відповіді ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, земельний масив де розміщена земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0173 не відносились до земель пайового фонду. А відповідно до державного акту на право власності, поданого Позивачем, підставою надання йому спірної земельної ділянки є рішення сесії яким йому затверджено отримання пайової землі згідно пайового сертифікату ЗК № 0084803 тобто земельна ділянка видана ОСОБА_1 , відносилась до земель пайового фонду. Крім цього, земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0173 яка належна ОСОБА_2 , знаходиться в урочищі «Пітомник», а виділена земельна ділянка ОСОБА_6 , знаходиться в урочищі «Антоликів Гай», що знову ж таки вказує на те, що позивач хибно визначив місце знаходження належної йому земельної ділянки і претендує на чужу земельну ділянку. Враховуючи вище викладене, просить відмовити в позові ОСОБА_6 в повному обсязі.

Представник позивача адвокат Орбан Н.Л. просила поновити строк на звернення ОСОБА_1 до суду із позовною заявою про захист права власності на земельну ділянку, як такий, що пропущений з поважних причин, в обгрунтування зазначила, що тільки при зверненні в березні 2021 року до фізичної особи підприємця ОСОБА_5 та укладення договору з метою розробки технічної документації щодо його земельної ділянки, про встановлення відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості ) та подальшу реєстрацію її у Державному земельному кадастрі, позивач у квітні 2021 року з відповіді дізнався, що є неможливим виконати розробку технічної документації з підстав виявленого перетину (накладки) із земельною ділянкою :02:001:0173, що підтверджується відповіддю долученою до матеріалів справи - а.с.5. Після того, коли Позивач дізнався, що порушено його право власності на земельну ділянку, він 06.05.2021 звернувся до суду з відповідним позовом.

Позов підтримала, просить його задовольнити в повному обсязі, при цьому, звернула увагу суду, що підстава у видачі Державного акту ОСОБА_2 , яка зазначена в самому акті, це рішення Іршавського районного суду від 12.05.2004 № 1-54/04. Але, як вбачається з відповіді Територіального управління, справи з номерами « 1 » в 2004 році, це кримінальні справи, що вже не могло бути підставою видачі Державного акту на право на земельну частку, так як в кримінальному провадженні не розглядаються справи щодо визнання права власності. Крім цього, звернула увагу, що відповідно до ухвали Хустського районного суду Закарпатської області від 27 березня 2024 року, було закрито кримінальне провадження № 0000169 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на підставі ст.49 КК України, тобто не з реабілітуючих підстав, а у зв`язку із закінченням строків давності. Як вбачається з самої ухвали суду, кримінальне провадження № 0000169 порушено по факту, що обвинувачений, який будучи службовою особою, наділений організаційно-розпорядчими повноваженнями, умисно, вчинив службове підроблення шляхом складання та видачі офіційного документу, який містить в собі завідомо недостовірні дані, а саме склав та видав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК №040487 від 07.07.2004 року, в якому вказав про те, що рішенням Іршавського районного суду від 12.05.2004 року №1-54/04 вирішено передати у приватну власність громадянину ОСОБА_2 , мешканцю АДРЕСА_1 , земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,4040 га.

Позивач ОСОБА_1 , відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представники відповідача ОСОБА_2 - адвокат Данканич В.В., адвокат Коваленко О.М., представники третіх осіб, в судове засідання не з`явились про час та дату судового розгляду були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, від даних осіб до суду не надходили заяви щодо заперечення розгляду справи у їх відсутність.

Cтаття 256 ЦК України визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність - це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред`явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (стаття 267 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Матеріалами підтверджено, що позивачу стало відомо про те, що порушено його право приватної власності на землю лише у квітні 2021 року, коли позивач, маючи намір замовити розроблення технічної документації , щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, яка належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності, серії ІV-ЗК №001474 отримав відповідь про неможливість розробки даної документації з відповідних підстав (Т-1, а.с.5).

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст.ст. 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Суд приймає до уваги доводи представника позивача про те, що перебіг позовної давності за вимогами про визнання недійсним правочину починається за загальними правилами, визначеними у частині першій статті 261 ЦК України, тобто від дня, коли особа довідалася або могла довідатися, про вчинення цього правочину, що узгоджується із висновком, викладеним у Постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 01.02.2021 року по справі №442/2196/19 (№61-12275св20).

Тому клопотання представника позивача про поновлення строку на звернення до суду підлягає до задоволення.

Суд, заслухавши представника позивача адвоката Орбан Н.Л., дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно Державного акту № 001474 від 10.10.2002, серія ІV-ЗК №001474, ОСОБА_1 , який мешкає в АДРЕСА_2 , на підставі рішення 9 сесії 23 скликання Малораковецької сільської ради від 18.05.2000 видано сертифікат ЗК №0084803 на підставі якого передано йому у приватну власність земельну ділянку площею 0,85 гектарів в межах згідно з планом на території с. М. Раковець для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстровано в Книзі записів державних актів №186 (Т-1, а.с.3).

Згідно Державного акту № 040487 від 07.07.2004, ОСОБА_2 , який проживає в АДРЕСА_1 , на підставі рішення Іршавського районного суду від 12.05.2004 № 1-54/04, є власником земельної ділянки площею 0,4040 га в межах згідно з планом на території Малораковецької с/ради урочище «Пітомник» для ведення ОСГ, зареєстровано в Книзі записів державних актів №373 (Т-1, а.с.115).

Згідно відповіді Територіального управління ДСА України в Закарпатській області № 2472 від 27.08.2021 зазначено, що у 2004 році у місцевих судах Закарпатської області в тому числі і в Іршавському районному суді судовим справам присвоювались наступні індекси: по кримінальним справам - «1», цивільним справам - «2», відповідно справам про адміністративні правопорушення індекс - «3» (Т. 1 а.с.152).

Відповідно до відповіді №29 від 08.04.2021 неможливо провести розробку технічної документації , щодо встановлення відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за подальшою реєстрацією її у Державному земельному кадастрі з причини виявлення перетину (накладка) із земельною ділянкою :02:001:0173 (Т-1, а.с 5-6).

Відповідно до відповіді №1 від 25.05.2020 на запит адвоката Микити М.Ф. зазначено, що документація про встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з кадастровим номером 21986000:02:001:0173 гр. ОСОБА_2 передані в Державний фонд документації із землеустрою у відділ Іршавського району Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області (Т-1, а.с.28).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна , за параметрами запиту: кадастровий номер земельної ділянки - :02:001:0173 власником якої є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки , серія та номер №727, виданий 02.04.2021, індексний номер : 57444162 від 02.04.2021 (Т-1, а.с.29).

Відповідно до відповіді №97-7-0.21-19/161-21 від 21.05.2021 відділу в Іршавському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області зазначено, що земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0173, площею 0,4040 га в урочищі «Пітомник» села Малий Раковець, зареєстрована 07.03.2017 на підставі технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі від 13.08.2015 . Технічну документацію не передано до фонду документації відділу (Т-1, а.с.103).

Відповідно до відповіді №32-7-0.34,2-108/263-21 від 03.08.2021 відділу №2 Управління у Хустському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області зазначено, що земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0173, не відноситься до земель пайового фонду, розташована на території Малораковецької сільської ради ур. «Пітомник». Державний акт ІV-ЗК № 001474 відсутній в архіві відділу, також відсутня Книга реєстрації записів державних актів на право приватної власності на землю (Т-1, а.с.106).

Відповідно до відповіді №32-7-0.34,2-109/263-21 від 03.08.2021 відділу №2 Управління у Хустському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області зазначено, що призначення земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0173 для ведення особистого селянського господарства, цільове призначення не змінювалось, інформація що дана земельна ділянка належала ОСОБА_1 відсутня, дана земельна ділянка не відноситься до земель бувшого КСП «Виноградар» та не включена в схему розпаювання вказаного КСП (Т-1, а.с.109).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку :02:001:0173, дата державної реєстрації 07.03.2017 (Т-1, а.с.110).

Відповідно до відомостей від 29.03.2021 про право власності / право постійного користування згідно з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно - власником земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0173 є ОСОБА_2 (Т-1, а.с.111-112).

Відповідно до відповіді № 9-7-0.34,2-305/263-21 від 20.10.2021 відділу №2 Управління у Хустському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області зазначено, що в архіві відділу відсутній Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЗК №040487 виданий гр. ОСОБА_2 в зв`язку з вилученням державного акту слідчою СВ відділення поліції №1 Хустського РУП в Закарпатській області. У відділі відсутня Книга записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю Малораковецької сільської ради. У Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю Великораковецької сільської ради не зареєстрований Державний акт ЗК №040487 (Т. 1 а.с.214).

Відповідно до відповіді № 29-7-0.34,2-262/263-21 від 01.10.2021 відділу №2 Управління у Хустському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області зазначено, що у архіві відділу наявний Державний акт ЗК №040487 виданий ОСОБА_2 . Книга записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю Малораковецької сільської ради відсутня. У Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю Великораковецької сільської ради та Книзі записів реєстраціі державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею , договорів оренди землі в розрізі сільських рад Іршавського району відсутній запис №373 про реєстрацію Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЗК № 040487 виданого Іршавською РДА 07.07.2004 гр. ОСОБА_2 (а.с.6 , Т.2).

Як вбачається з висновку експерта при проведенні судово-технічної експертизи документів № 1002 від 29.11.2021, проведеної у кримінальному провадженні №0000169, експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст.384, 385 КК України. В самому висновку зазначено, що відбиток печатки Іршавської районної державної адміністрації на титульній сторінці державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК №040487 та відбиток печатки відділу земельних ресурсів Іршавського району на плані меж земельної ділянки державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК №040487 нанесені еластичними друкарським» формами мастичних кліше. Відбиток круглої гербової печатки на титульній сторінці державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК №040487 нанесений не кліше печатки Іршавської районної державної адміністрації, вільні зразки якої надані на дослідження. Відбиток гербової печатки на плані меж земельної ділянки державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК №040487 нанесений кліше печатки відділу земельних ресурсів Іршавського району, вільні зразки якої надані на дослідження (а.с.227-231, Т.2).

Як вбачається з висновку експерта при проведенні судово-почеркознавчої експертизи № 9945 від 04.11.2021, проведеної у кримінальному провадженні № 0000169, експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України. В самому висновку зазначено, що підпис на титульній сторінці державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК №040487 у графі "Начальник районного відділу земельних ресурсів В.М.Цогла" виконаний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підпис на титульній сторінці державного акту на право власності земельну ділянку серії ЗК №040487 у графі «Голова Іршавської РДА І.Д. Клим» виконаний не ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а іншою особою. Підпис у плані меж земельної ділянки державного акту на права власності на земельну ділянку серії ЗК №040487 у графі "Начальник районного відділу земельних ресурсів В.М.Цогла " виконаний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.232-235, Т.2).

Як вбачається з висновку експерта при проведенні земельно-технічної експертизи № СЕ-19/107-21/6514-ЗТ від 20.09.2021, проведеної у кримінальному провадженні № 0000169, експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України. В самому висновку зазначено, що земельна ділянка, яка належить на підставі державного акту № 001474 від 10 жовтня 2002 ОСОБА_1 мешканцю АДРЕСА_2 накладається земельна ділянка за кадастровим номером :02:001:0173. Площа накладання становить 0,2554 га. Конфігурація відображена в матеріалах топографо-геодезичних робіт (а.с.236-244, Т.2).

Як вбачається з висновку експерта при проведенні судово-технічної експертизи документів № 9944 від 05.11.2021, проведеної у кримінальному провадженні №0000169, експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України. В самому висновку зазначено, що відбиток печатки Іршавської районної державної адміністрації на титульній сторінці державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК №040487 та відбиток печатки відділу земельних ресурсів Іршавського району на плані меж земельної ділянки державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК №040487 нанесені еластичними друкарськими формами мастичних кліше. Відбиток круглої гербової печатки на титульній сторінці державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК №040487 нанесений не кліше печатки Іршавської районної державної адміністрації, вільні зразки якої надані на дослідження. Відбиток круглої гербової печатки на плані меж земельної ділянки державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК №040487 нанесений кліше печатки відділу земельних ресурсів Іршавського району, вільні зразки якої надані на дослідження (а.с.245-249, Т.2).

Згідно ухвали Хустського районного суду Закарпатської області від 27.03.2024 (справа № 301/1402/22) кримінальне провадження - справа №301/1402/22, провадження 1-кп/309/161/22 №0000169, відносно обвинуваченого … , про його обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.364 ч.2, ст.366 ч.1 КК України - закрити у зв`язку із звільненням …. від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України. В описовій частині ухвали зазначено, що ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він будучи службовою особою - начальником Іршавського районного відділу земельних ресурсів, наділеним організаційно-розпорядчими повноваженнями, умисно, вчинив службове підроблення шляхом складання та видачі офіційного документу, який містить в собі завідомо недостовірні дані, а саме 07 липня 2004 року, склав та видав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК №040487 від 07.07.2004 року, в якому вказав завідомо неправдиві відомості, про те, що рішенням Іршавського районного суду від 12.05.2004 року №1-54/04 передано у приватну власність громадянину ОСОБА_2 , мешканцю АДРЕСА_1 , земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,4040 га. Крім цього, встановлено що ОСОБА_8 07 липня 2004 року склав та видав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК №040487 від 07.07.2004 року, в якому вказав завідомо неправдиві відомості, про те, що рішенням Іршавського районного суду від 12.05.2004 року №1-54/04 передано у приватну власність громадянину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_1 , земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,4040 га., де особисто проставив реєстраційний номер №373 про те, що ніби Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, на титульній сторінці якого підписав особисто, поставивши свій підпис у графі «Начальник районного відділу земельних ресурсів В.М. Цогла», підписав особисто у графі «Голова Іршавської РДА І.Д.Клим » проставивши підпис від імені ОСОБА_9 , після чого затвердив його гербовою печаткою « Іршавської районної державної адміністрації», та який підписав особисто на тильній стороні у графі «Начальник районного відділу земельних ресурсів ОСОБА_8 », після чого затвердив його печаткою «Відділу земельних ресурсів ». (Т.2 а.с.167-174).

За приписами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно до ст. 77, 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У відповідності до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 102 ЦПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Судом встановлено, що надані позивачем докази є належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ЦПК України

Статтею ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Як передбачено ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини 3 статті 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Аналогічна норма міститься у частині 4 статті 319 ЦК України.

За приписами частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку встановлених законом.

За змістом частин 1, 2 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини 2 статті 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно до ч.2 ст.90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 2 Розділу VII «Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр»№3613-VI від 07 липня 2011 року земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Передумовою та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою в судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо).

Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Вказаний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 2-3007/11 (провадження № 14-525цс18).

Відповідно до приписів пункту «г» частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Статтею 126 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.16 Перехідних положень ЗК України (в редакції станом на день видачі державного акту на право власності на земельну ділянку позивача 15 липня 2003 року) громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Згідно з частиною 1 статті 154 ЗК України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов`язки чи обмеження.

Відповідно до частини 1 статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Як встановлено під час розгляду справи, дії відповідача ОСОБА_2 виразились в безпідставному та протизаконному отриманні державного акту на право приватної власності на землю, а володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою на підставі державного акту серії ЗК №040487 від 07.07.2004 року створюють перешкоди в подальшій реалізації позивачем права власності на належну йому земельну ділянку на законних підставах. Дане твердження підтверджується доказами, а саме висновками експертів при проведенні експертиз, які були дослідженні під час розгляду справи - № 1002 від 29.11.2021, № 9945 від 04.11.2021, № 9944 від 05.11.2021 та ухвалою Хустського районного суду про закриття кримінального провадження №0000169, яке було порушено по факту підроблення офіційного документу, а саме Державного акту ЗК №040487 від 07.07.2004 та закрито судом, у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно до ст.ст.116, 118 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених статтею 122 ЗК Кодексу України. Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади.

Частиною 1 ст.152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю.

Відповідно до ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Якщо інше не встановлено законом, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.

Відповідно до частини 1 статті 177 ЦК України одним із видів об`єктів цивільних прав є речі.

За приписами частини 1 статті 181 ЦК України земельна ділянка є нерухомою річчю, а отже згідно частини 1 статті 182 цього ж Кодексу право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто, державна реєстрація не є способом набуття права власності. Вона виступає лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення права власності на нерухоме майно або інших речових прав.

При цьому відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним її на праві власності.

Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги про визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,4040 га, розташовану на території Малораковецької сільської ради урочище «Пітомник», серії ЗК № 040487, виданого на ім`я ОСОБА_2 , який проживає АДРЕСА_1 . Визнати протиправним та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,4040 га, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЗК № 040487, виданого 07.07.2004 Іршавською РДА, кадастровий номер :02:001:0173, та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, щодо реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0173 підлягають до задоволення.

При цьому, суд не бере до уваги позицію представника відповідача ОСОБА_10 , зазначену у відзиві на позовну заяву, щодо того, що позивач хибно визначив місце знаходження належної йому земельної ділянки і претендує на чужу земельну ділянку, оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку встановленого зразка був отриманий позивачем 10.10.2002, що спростовується повідомленням (Т.1. а.с.5) про неможливість виконати розробку технічної документації з підстав - перетину (накладка) із земельною ділянкою :02:001:0173 та висновком експерта при проведенні експертизи № СЕ-19/107-21/6514-ЗТ від 20.09.2021.

Відповідно до частин першої та третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин першої - третьої, п`ятої статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до роз`яснень викладених у пунктах 7, 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Визнання угоди недійсною є одним зі способів захисту прав на землю, передбаченим частиною третьою статті 152 ЗК України.

При цьому правом оспорювати правочин ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи їх статус як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України).

Кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності (відсутності) цивільних прав або майна в інших осіб.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину закріплених ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як вбачається із матеріалів справи позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у виготовленні технічної документації, оскільки було установлено розташування в межах наявної земельної ділянки, частини іншої земельної ділянки. Такою ділянкою виявилася ділянка, що належить відповідачу ОСОБА_2 , а в подальшому за договором купівлі-продажу його сину ОСОБА_3 . З чого слідує, що визнання вищевказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,4040 га, розташованої в Малораковецькій сільській раді Іршавського району Закарпатської області із кадастровим номером :02:001:0173 від 02 квітня 2021 року № 727, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недійсним є ефективним та таким, що відповідає вимогам закону, способом захисту порушеного права Позивача.

Частиною 2 ст.152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

З чого слідує, що вимога про зобов`язання ОСОБА_2 привести спірну земельну ділянку у попередній стан та повернути її ОСОБА_1 є правомірною, та такою, що підлягає також до задоволення.

Враховуючи, що позивачем було сплачено судовий збір в загальній сумі 5448 грн (Т.1, а.с.12, 32, 33, 186, 186, 187), тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи (за подання позовної заяви та задоволення позовних вимог) у розмірі по 2724 грн з кожного.

Керуючись статтями 12, 13, 18, 81, 158, 26, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Поновити строк на звернення ОСОБА_1 до суду із позовною заявою про захист права власності на земельну ділянку, як такий, що пропущений з поважних причин.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Хустська районна державна адміністрація, відділ в Іршавському районі ГУ "Держгеокадастру" у Закарпатській області, Білківська сільська рада Закарпатської області, Головне управління «Держгеокадастру» у Закарпатській області про захист права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,4040 га, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЗК № 040487, виданого 07.07.2004 Іршавською РДА, кадастровий номер :02:001:0173.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, щодо реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0173.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,404 га, розташованої на території Малораковецької сільської раді Іршавського району Закарпатської області із кадастровим номером :02:001:0173 від 02 квітня 2021 року № 727, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 57444162 від 02.04.2021, щодо реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0173 на ОСОБА_3 .

Зобов`язати ОСОБА_2 привести спірну земельну ділянку у первинний стан та повернути її ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір на сумі 2724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) грн .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір на сумі 2724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) грн .

Роз`яснити учасникам судового процесу, у відповідності до вимог ч.ч. 7, 8 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Найменування сторін:

- позивач: ОСОБА_1 (місце проживання за адресою АДРЕСА_3 );

- представник позивача: адвокат Орбан Н.Л. ( вул.Гойди,10, м.Ужгород, Закарпатська область);

-відповідач ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 );

-представник відповідача адвокат Коваленко О.М. ( АДРЕСА_4 );

-представник відповідача адвокат Данканич В.В. (м.Іршава, Хустський район, Закарпатська область);

- відповідач ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 );

- третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Хустська районна державна адміністрація (адреса місця знаходження : м. Хуст, вул. Карпатської Січі, № 21, Закарпатської області)

- відділ в Іршавському районі ГУ «Держгеокадастру» у Закарпатській області (площа Народна, 2, м.Іршава, Хустський район, Закарпатська область);

- третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Білківська сільська рада Закарпатської області ( вул.Центральна, 13, с.Білки, Хустського району, Закарпатська область);

- третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: ГУ «Держгеокадастру» у Закарпатській області ( 88000, пл.Народна, 4, м.Ужгород, Закарпатська область).

Повний текст рішення складено 23.07.2025.

Суддя Іршавського

районного суду : О. Б. Гичка