Провадження № 22-ц/812/1269/25

П О С Т А Н О В А

іменем України

30 липня 2025 року м. Миколаїв

справа № 487/3878/24

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лівінського І.В.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Царюк Л.М.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт»

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, ухвалене 29 квітня 2025 року під головуванням судді Гаврасієнка В.О. в приміщенні цього ж суду, повний текст рішення складений того ж дня, у цивільній справі

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Глобал Спліт» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 09 жовтня 2019 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 , був укладений Договір про надання Банківських послуг №628394/3730777.

Відповідно до Заяви про надання Банківської послуги «Кредитна картка» від 22 жовтня 2019 року заявник звернувся до Банку з проханням відкрити на підставі Договору та заяви поточний (картковий) рахунок та видати йому кредитну картку з встановленим кредитним лімітом на наступних умовах: ПІБ ОСОБА_1 ; валюта гривня; розмір кредитної лінії (Кредитний ліміт) 71900,00 гривень; строк 26 місяців; процентна ставка, % річних (фіксована) 30,00 %; реальна процентна ставка за кредитною лінією (розрахована виходячи з максимального розміру Кредитного ліміту) 30,41% річних; загальна вартість кредитної лінії 95 843,64 гривень.

29 серпня 2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», укладено договір №4-2023 про відступлення (купівлю продаж) прав вимог до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №628394/3730777.

Відповідно до п. 2.1. Договору №4-2023 від 29 серпня 2023 року, відповідно до умов Договору, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені Договором.

15 вересня 2023 року передача права вимоги за кредитним договором №628394/3730777 відбулась до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» з дати підписання відповідного реєстру прав вимоги за зразком, згідно Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги ОСОБА_1 знаходиться в Реєстрі до Договору про відступлення права вимоги №4-2023 від 29 серпня 2023 року за №987.

15 вересня 2023 року до ОСОБА_1 АТ «Креді Агріколь Банк» було направлено повідомлення про те, що відбулось відступлення прав вимоги за договором №4-2023 від 29 серпня 2023 року до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», яке в свою чергу стало новим кредитором та має право вимагати від ОСОБА_1 погашення кредитної заборгованості згідно з кредитним договором №628394/3730777. На виконання умов Договору відступлення прав вимоги, ОСОБА_1 був повідомлений про необхідність перерахувати кошти в сумі 79979,99 грн. що відповідає розміру поточних зобов`язань за Договором. Розмір зобов`язань зі сплати пені та штрафів за Договором, якщо такі нарахування будуть, окремо повідомляє новий кредитор окремим повідомленням.

В зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань, станом на 18 квітня 2024 року у ОСОБА_1 утворилась заборгованість за Договором №628394/3730777 від 09 жовтня 2019 року у розмірі 79979 грн. 99 коп.,яка складається: рахунок строкової заборгованості - 0 (нуль) грн. 0 коп.; рахунок простроченої заборгованості - 59857 грн. 86 коп.; рахунок нарахованих відсотків - 639 грн. 58 коп.; рахунок прострочених відсотків - 19482 грн. 55 коп.

Враховуючи викладені обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 79979,99 грн.

На вказану позовну заяву представником відповідача в суді першої інстанції був поданий відзив, в якому представник зазначала, що відповідач частково визнає позовні вимоги, мотивувавши тим, що до матеріалів справи було додано виписку по рахунку приватного клієнта за період з 09 жовтня 2019 року по 19 грудня 2023 року. При проведенні розрахунку, згідно з цієї виписки, первісна сума отриманих грошових коштів складає 71 900 грн. З цієї суми відраховано зараховані кошти (сума яка зменшує кредитну заборгованість) та додано нараховані відсотки, штрафні санкції, що дорівнює залишок заборгованості. При проведенні розрахунку також враховується строк кредиту, а саме 24 місяці, що підтверджується заявою про отримання кредитної картки та заявою анкетою на відкриття поточного рахунку. Загальна сума заборгованості по кредиту станом на 09 грудня 2021 року становить 20944,83 грн. В подальшому представник відповідача надала розрахунок заборгованості, згідно якого сума заборгованості станом на 09 грудня 2021 року складає 19383,04 грн, прострочені відсотки 11811,84 грн, загальна сума заборгованості 31194,88 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 квітня 2025 року позов задоволений частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Глобал Спліт" заборгованість за договором про надання Банківських послуг №628394/3730777 від 22 жовтня 2019 року в розмірі 23701,75 грн, яка складається з: 19383,04 гривні заборгованості за кредитом, 4318,71 гривень заборгованості за відсотками.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що із наданих позивачем доказів тільки Анкета-заява містить істотні умови кредитного договору, в якій зазначено суму кредитного ліміту, строк кредитування, визначено розмір процентів за користування кредитом. Інших істотних умов договору ні анкета-заява, ні кредитний договір не містять. А ознайомлення позичальника з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладання договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксації волі сторін договору та його мету.

А тому наданий позивачем розгорнутий розрахунок заборгованості за кредитним договором №628394/3730777 від 22 жовтня 2019 року, укладеним між ПАТ «Креді Агріколь Банком» та ОСОБА_1 щодо заборгованості за цим кредитним договором за відсотками у розмірі 639,58 грн. та простроченими відсотками у розмірі 19482,55 грн., на думку суду, не є належним та допустимим доказом існування заборгованості в заявленому позивачем до стягнення розмірі, оскільки не відповідають вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

А виписка по рахунку не дає змоги належним чином встановити дійсну суму заборгованості за кредитним договором, а саме, за відсотками та простроченими відсотками, та період їх нарахування.

Суд зазначав, що під час розгляду справи, позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту наявності заборгованості за цим кредитним договором за відсотками у розмірі 639,58 грн. та простроченими відсотками у розмірі 19482,55 грн.

Разом з тим відсотки по кредиту за період січень серпень 2022 року складають 4318,71 грн,

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТОВ «Глобал Спліт», посилаючись на незаконність та необґрунтованість вказаного рішення, на те, що судом першої інстанції при розгляді справи не були належним чином враховані, вивчені та оцінені докази, надані позивачем, а саме докази видачі кредиту, користування кредитними коштами, строк дії кредитної лінії, законність і обґрунтованість нарахованої заборгованості та докази, які підтверджують визнання цієї заборгованості відповідачем, просило вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги представник ТОВ «Глобал Спліт» зазначав, що невід`ємною частиною Договору про надання банківських послуг є Правила комплексного обслуговування фізичних осіб. На думку апелянта, судом першої інстанції не було досліджено надані Правила комплексного банківського обслуговування в редакції від 22 жовтня 2019 року, що призвело до ухвалення рішення, яке обмежує права Кредитора.

Окрім умов Договору, які зазначались вище, автоматична пролонгація строку Кредитної лінії регулюється Правилами в Розділі 4.8 пунктом 4.8.4. Так, зазначено, що строк дії Кредитної лінії може бути автоматично продовженим (пролонгованим), якщо Власник Картрахунку не менш ніж за 1 робочий день до дати закінчення строку Кредитної лінії, визначеної в Заяві про надання Банківської послуги, не звернеться до Банку із заявою про відмову від банківської послуги «Кредитна картка». Строк дії Кредитної лінії вважається автоматично продовженим (пролонгованим) на той самий строк і на тих самих умовах, що визначені в заяві про надання Банківської послуги. У цьому випадку строк дії Кредитної лінії вважається продовженим (пролонгованим) автоматично і не потребує укладення сторонами будь-яких додаткових правочинів та/ або надання будь-яких додаткових документів. Кількість автоматичних продовжень (пролонгацій) строку дії Кредитної лінії не обмежується. ОСОБА_1 з заявою про відмову від банківської послуги до Банку не зверталась, тому строк користування кредитною лінією був автоматично пролонгований, відповідно до умов Правил комплексного обслуговування фізичних осіб.

Враховуючи вищенаведене, строк кредитного ліміту був встановлений з 22 жовтня 2019 року до 22 жовтня 2021 року, та надалі був пролонгований до 22 жовтня 2023 року. Окрім того, станом на 22 жовтня 2021 року, у позичальника була наявна прострочена заборгованість. Тобто, на момент закінчення строку Кредитної лінії (до моменту її автоматичної пролонгації) заборгованість Кредитору повернута не була.

Апелянт зауважує, що окрім того, що строк дії договору було на законних підставах пролонговано, у користуванні позичальника продовжувала знаходитись використана та не повернута сума кредитних коштів. Таким чином, ОСОБА_1 не виконуючи свій обов`язок перед кредитором щодо повернення кредитних коштів, продовжував користуватись вже витраченими кредитними коштами, навіть у спосіб отриманих за їх рахунок благ та майна придбаного за кредитні кошти. Так, витративши кредитні кошти на споживчі потреби, позичальник отримує для себе певні блага або майно, якими користується наразі, або користувався певний період часу. Принцип відплатності кредиту передбачає повернення коштів не тільки фактично використаних, а й процентів за весь період користування ними. Договір було пролонговано згідно погоджених та власноруч підписаних позичальником умов, а проценти правомірно нараховувались на використану та не повернуту суму кредитних коштів.

Суд першої інстанції, на думку апелянта, прийняв хибне рішення, що строк дії Кредитної лінії обірвався 22 жовтня 2021 року, не беручи до уваги умови пункту 3.3 Договору щодо його чинності до моменту повного виконання, а також ігнорує надані Правила комплексного банківського обслуговування в частині права Кредитора на автоматичну пролонгацію Кредитної лінії.

Представник позивача вказує, що судом першої інстанції необґрунтовано взято до уваги так званий «розрахунок» заборгованості, здійснений представником відповідача. При цьому звертає увагу, що контррозрахунок, який може вважатися належним доказом, має бути законним та достовірним. Враховуючи всі умови кредитування, а саме процентну ставку, періоди нарахування процентів, пільгові періоди, черговість зарахування платежів при наявності простроченої заборгованості, можливе договірне списання та інші умови, судом першої інстанції безпідставно враховано наведений представником Відповідача «розрахунок» як достовірний, безспірний та кінцевий доказ правильності суми заборгованості. У випадку потреби в звірці суми заборгованості або для отримання власного розрахунку/контррозрахунку, споживач має право замовити дану послугу в акредетованій на вчинення таких дій компанії, що спеціалізуються на розрахунку заборгованості. При вчиненні розрахункових дій повинні досліджуватись всі надані для того документи, в тому числі первинні бухгалтерські, а також Договір з усіма додатками до нього. Лише в даному випадку розрахунок може сприйматись як такий, який відповідає дійсності. Будь які власні підрахунки Позичальника, здійснені на побутовому рівні розуміння кредитування, не можуть вважатись безспірно правильними.

Зазначає, що наведений в рішенні розрахунок заборгованості, який пропонує суд для кінцевого виведення суми позовних вимог, є некоректним. Вказує, що саме Розрахунок та Виписки, які надавались позивачем до позовної заяви є належними доказами, які підтверджують коректність та безспірність позовних вимог, адже вчинені на підставі умов Кредитного договору, які були погоджені та обома сторонами кредитних правовідносин Кредитором та Позичальником ОСОБА_1 . Оскаржуване рішення не містить обґрунтування суми заборгованості, яку суд вирішив стягнути з відповідача.

2. Мотивувальна частина

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України та враховуючи, що рішення суду постановлене у справі з ціною позову, яка є меншою ніж 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, оскільки рішення у цій справі ухвалене за відсутності учасників справи, повне судове рішення складене 30 липня 2025 року, датою ухвалення рішення є 30 липня 2025 року.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого.

Фактичні обставини справи

Із матеріалів справи вбачається, що 9 жовтня 2019 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 , був укладений Договір про надання Банківських послуг №628394/3730777. Також відповідачем того ж дня підписано паспорт споживчого кредиту.

Відповідно до Заяви про надання Банківської послуги «Кредитна картка» від 22 жовтня 2019 року Заявник звернувся до Банку з проханням відкрити на підставі Договору та Заяви поточний (картковий) рахунок та видати йому кредитну картку з встановленим кредитним лімітом на наступних умовах: ПІБ ОСОБА_1 ; валюта гривня; розмір кредитної лінії (Кредитний ліміт) 71900,00 гривень; строк 24 місяців; процентна ставка, % річних (фіксована) 30,00 %; реальна процентна ставка за кредитною лінією (розрахована виходячи з максимального розміру Кредитного ліміту) 30,41% річних; загальна вартість кредитної лінії 95 843,64 гривень.

29 серпня 2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», укладено договір №4-2023 про відступлення (купівлю продаж) прав вимоги, в тому числі, до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №628394/3730777.

Відповідно до п. 2.1. Договору №4-2023, відповідно до умов Договору, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені Договором.

В зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань, за розрахунком позивача, станом на 18 квітня 2024 року у ОСОБА_1 утворилась заборгованість за Договором №628394/3730777 у розмірі 79979 грн. 99 коп.,яка складається: рахунок простроченої заборгованості: 59857 грн. 86 коп.; рахунок нарахованих відсотків: 639 грн. 58 коп.; рахунок прострочених відсотків: 19482 грн. 55 коп.

Обставини укладення з АТ «Креді Агріколь Банк» 9 жовтня 2019 року Договору про надання Банківських послуг №628394/3730777, а також набуття позивачем ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» права вимоги за цим договором на підставі договору №4-2023 від 29 серпня 2023 року, відповідач ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву не заперечував.

Позиція апеляційного суду

Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення позичальником зобов`язання, а на відповідача - обов`язок спростувати розмір існуючої заборгованості.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 78 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції вважав, що розмір боргу по кредиту становить 23701,75 грн, який складається з: 19383,04 гривні заборгованості за кредитом, 4318,71 гривень заборгованості за відсотками, зробивши власний розрахунок такої заборгованості.

Однак повністю погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може.

Обґрунтовуючи розмір заборгованості в сумі 79979,99 грн, ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» долучило до позову розрахунок такої заборгованості та копію виписки з рахунку відповідача.

У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження №61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із вказаною нормою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, виписка з рахунка особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21), від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168св21), від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20 (провадження № 61-9207св21), від 01 грудня 2021 року у справі № 752/14554/15-ц (провадження № 61-14046св21), від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц (провадження № 61-648св21).

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що, надаючи оцінку поданим сторонами доказам, суди повинні оцінювати кожний доказ окремо, а потім надавати оцінку сукупності доказів у їх співвідношенні. При цьому суд має з`ясовувати як належність та допустимість доказів за формою та їх відношенням до правовідносин між сторонами, так і за їх змістом.

Між тим, надана позивачем копія виписки з рахунку відповідача має неналежну якість, нечитаєма, з якої неможливо встановити рух коштів на рахунку відповідача за спірний період (а.с. 46-49).

Крім того, наданий позивачем розрахунок боргу на суму 79979,99 грн., містить відомості, які не узгоджуються з даними, зазначеними в позовній заяві. Зокрема, в колонці «Сума наданого кредиту, грн», в графі «разом» зазначено 226843,21 (а.с. 215-218).

Між тим, первинних документів, якими зафіксовано отримання відповідачем кредиту на вказану суму 226843,21 грн, матеріали справи не містять.

Водночас, відповідач підтвердив, що отримав кредит у розмірі 71900 грн, що узгоджується з умовами спірного кредитного договору.

Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідач надав суду власний розрахунок заборгованості в розмірі 31194,88 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 19383,04 грн., та заборгованості за відсотками 11811,84 грн (а.с. 223-226).

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (частина 1 статті 82 ЦПК).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що хоча суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність позивачем розміру боргу в сумі 79979,99 грн, який підлягає стягненню з відповідача, однак судом не надана належна оцінка запереченням відповідача, в яких він визнав борг в розмірі 31194,88 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 19383,04 грн, та заборгованості за відсотками 11811,84 грн.

За такого, та враховуючи, що процесуальний закон ґрунтується на диспозитивності судового процесу, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 31194,88 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що заборгованість відповідача по спірному кредиту складає 79979,99 грн, є необґрунтованими з наведених вище підстав.

Оскільки суд першої інстанції не звернув належної уваги на надані сторонами докази, не дав їм належної оцінки, рішення суду підлягає зміні на підставі пункту 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, зі збільшенням розміру стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» заборгованості за договором про надання Банківських послуг №628394/3730777 від 9 жовтня 2019 року з 23701,75 грн до 31194,88 грн.

Щодо стягнення судових витрат.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи розмір судових витрат позивача в суді першої інстанції (2422,40 грн) та при подачі апеляційної скарги (3663,60 грн), а також пропорційність задоволених позовних вимог (39 %), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2373,54 грн.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 25 червня 2025 року при відкритті апеляційного провадження, було зупинено дію оскаржуваного рішення.

Враховуючи те, що апеляційний суд змінив оскаржуване рішення, то відновлювати його дію немає необхідності.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 квітня 2025 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» () заборгованість за договором про надання Банківських послуг №628394/3730777 від 09 жовтня 2019 року у розмірі 31194 (тридцять одна тисяча сто дев`яносто чотири) грн 88 коп., а також 2373 грн 54 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за правилами, передбаченими статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийІ.В. Лівінський
Судді:Т. Б. Кушнірова Л.М. Царюк

Повне судове рішення складено 30 липня 2025 року.