П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 року м. Миколаїв

справа №473/6507/24

провадження №22-ц/812/1022/25

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів Крамаренко Т. В., Ямкової О. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана через її представника ОСОБА_2 , на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 квітня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Ротар М. М. у приміщенні суду у м. Вознесенську Миколаївської області, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (далі ТОВ «Іннова Фінанс» або Товариство) звернулося до суду з вказаним вище позовом, який обґрунтовувало наступним.

Позивач вказував, що 23 лютого 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику № в електронній формі, підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого позикодавець зобов`язався надати позичальнику позику на суму 14 000 грн шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_1 на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з п.2.6.1, 2.6.2 та 2.6.3 цього договору та його додатків.

Відповідно до умов договору строк кредиту становить 360 днів, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка становить 2,2% в день, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.2.5 договору, знижена процентна ставка становить 1,3% в день та застосовується, якщо позичальник 24 березня 2024 року сплатить кошти в сумі не менше суми першочергового платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Денна процентна ставка на дату укладення договору становить: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2,20%; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 2,12%.

Відповідачка свої зобов`язання перед позикодавцем не виконала, суму позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила, у зв`язку з чим станом на 19 листопада 2024 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 87 920,00 грн, з яких 14 000 грн заборгованість за тілом кредиту та 73 920,00 грн заборгованість за процентами.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованість за договором позики № від 23 лютого 2024 року в розмірі 87 920,00 грн, а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 квітня 2025 року позов ТОВ «Іннова Фінанс» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованість за договором позики № від 23 лютого 2024 року в розмірі 87 920,00 грн та судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено належними доказами заявлені позовні вимоги. Відповідачем переконливих доказів на їх спростування не надано.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 через представника подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, відповідачка зазначала, що вона не укладала з позивачем кредитний договір. ТОВ «Іннова Фінанс» не надало доказів належності їй платіжної картки НОМЕР_1 та перерахування цим Товариством відповідачці 14 000 грн кредитних коштів.

Також вказувала на те, що позивачем розрахунок заборгованості по відсотках здійснений з порушенням вимог Закону України «Про споживче кредитування».

Доводи інших учасників справи

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому наголошено на тому, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Фактичні обставини справи

ОСОБА_1 шляхом оформлення анкети клієнта, у якій вказала свої особисті дані, включаючи електронну пошту та електронний платіжний засіб НОМЕР_1 , звернулася до ТОВ «Іннова Фінанс» з метою отримання кредиту у сумі 14 000 грн.

23 лютого 2024 року о 17 год 31 хв ОСОБА_1 на вказану нею електронну адресу отримала від ТОВ «Іннова Фінанс» паспорт кредиту, кредитний договір та одноразові ідентифікатори для їх підписання.

23 лютого 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 о 17 год 32 хв укладено договір про надання грошових коштів у позику № в електронній формі, який був підписаний позичальницею одноразовим ідентифікатором jzajuzhru.

Відповідно до умов цього договору позикодавець зобов`язався надати позичальнику позику на суму 14 000 грн, строком на 360 днів, з стандартною процентною ставкою у 2,2% на день, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.2.5 договору, з зниженою процентною ставкою у 1,3% на день, яка застосовується, якщо позичальник 24 березня 2024 року сплатить кошти в сумі не менше суми першочергового платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Денна процентна ставка на дату укладення договору становить: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2,20%; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 2,12%.

Надання позивачем кредитних коштів відповідачці в сумі 14 000 грн шляхом зарахування на банківську картку НОМЕР_1 підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №19776-1354-89650639 від 23 лютого 2024 року, ІД операції . Переказ коштів здійснено надавачем платіжних послуг ТОВ ФК «Контрактовий дім», що діяв на підставі договору №160523/1 від 16 травня 2023 року, укладеного між даним товариством та позивачем.

У позовній заяві позивачем зазначено, що станом на 19 листопада 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 87 920,00 грн, з яких 14 000 грн заборгованість за тілом кредиту та 73 920,00 грн заборгованість за процентами.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

За приписами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому згідно з статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (частина 1 статті 207 ЦК України).

В силу частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з вимогами частини 1 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункти 6, 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Іннова Фінанс», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено належними доказами заявлені позовні вимоги. Відповідачем переконливих доказів на їх спростування не надано.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що належними та допустимими доказами позивач довів факт укладання з відповідачкою 23 лютого 2024 договору про надання грошових коштів у позику №, оскільки досліджені докази свідчать, що відповідачка ініціювала отримання у позивача кредиту, отримала від нього зміст договору з одноразовим ідентифікатором, підписала кредитний договір та отримала на вказану нею платіжну картку кредитні кошти у сумі 14 000 грн.

Посилання відповідачки на те, що вона не укладала кредитний договір та не отримувала кредитних коштів жодним доказом не доведено. Усі її доводи зводяться до того, що тільки позивач має обов`язок доводити обставини справи.

Проте колегія суддів не може погодитися з думкою суду першої інстанції про те, що заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення відсотків підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки це протирічить нормам Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (статтю 8 доповнено частиною п`ятою згідно із Законом №3498-ІХ від 22.11.2023, який набрав чинності 24.12.2023).

Згідно з п.17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 % (Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 17 згідно із Законом № 3498-ІХ від 22.11.2023).

Отже, з 24 грудня 2023 року до 22 квітня 2024 року розмір денної процентної ставки при укладенні кредитного договору не може перевищувати 2,5 %; з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року 1,5%; з 20 серпня 2024 року 1%.

Враховуючи, що договір про надання грошових коштів у позику укладено між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 23 лютого 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», то за період з 23 лютого (день укладення договору та отримання позики) по 22 квітня 2024 року (день закінчення встановлених законодавством перших 120 днів) проценти за користування повинні були нараховуватись з розрахунку обумовленої сторонами денної відсоткової ставки розміром 2,2%, що за 59 днів становить 18 172,00 грн.

За період з 23 квітня по 20 серпня 2024 року (період встановлених законодавством наступних 120 днів) проценти повинні нараховуватись із застосуванням максимального розміру денної процентної ставки в розмірі 1,5%, що за 119 днів становить 24 990,00 грн.

З 21 серпня по 19 листопада 2024 року проценти повинні нараховуватись відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» за денною ставкою 1%, що за 90 днів становить 12 600,00 грн.

Загальна сума заборгованості відповідачки за процентами перед позивачем становить 55 762 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь ТОВ «Іннова Фінанс» суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 14 000 грн та суми заборгованості за процентами у розмірі 55 762,00 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції зміні в бік зменшення заборгованості відповідачки перед позивачем за кредитним договором від 23 лютого 2024 року до 69 762,00 грн.

Щодо судових витрат

Згідно із підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги відповідачки, змінив рішення суду першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги позивача на 79%, то наявні підстави для відшкодування відповідачкою позивачу за розгляд справи в суді першої інстанції судового збору у сумі 1913,70 грн, а позивачем відповідачці за розгляд справи в суді апеляційної інстанції судового збору у сумі 762,93 грн.

Керуючись статтями 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана через її представника ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 квітня 2025 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» заборгованість за договором надання грошових коштів у позику № від 23 лютого 2024 року станом на 19 листопада 2024 року у сумі 69 762,00 грн, яка складається з 14 000 грн заборгованості за тілом кредиту та 55 762,00 грн заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у сумі 1913,70 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» на користь ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у сумі 762,93 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Т. В. Крамаренко

О. О. Ямкова

Повна постанова складена 25 липня 2025 року.