КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/9335/24
Провадження № 2/552/799/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2025 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Безугла А.Г.

за участю представника позивача Лучко О.С., представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 про повернення безпідставно отриманих коштів, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ФОП ОСОБА_3 про повернення безпідставно отриманих коштів, стягнення моральної шкоди посилаючись на те, що в грудні 2021 року з метою організувати відпочинок для своєї родини, позивач звернулася до Турагенції TEZ TOUR, що знаходилася за адресою: АДРЕСА_1 , 3 поверх, в ТРЦ «ЦУМ», де він імені Турагенції TEZ TOUR діє ФОП ОСОБА_3 . Мета звернення бронювання туру до Єгипту, Шарм- Ель-Шейх, готель Pickalbatros Palace Sharm, на 6 чоловік, в період з 17 березня 2022 по 24 березня 2022. Тур було підібрано, сума вартості туру склала 114 000 грн. Договору у паперовому або електронному вигляді укладено не було, як і не було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору на надання туристичних послуг. На виконання домовленості позивчем сплачено відповідачу кошти:

03 січня 2022 року 35 500 грн., 24 січня 2022 року 75 000 грн., 25 січня 2022 року 3 900 грн., про що відповідач надала квитанції.

У зв`язку з веденням воєнного стану, розуміючи, що подорож може не відбутися позивач неодноразово зв`язувалася з відповідачем з приводу подальших дій. Саме тоді, в телефонному режимі їй повідомлено, що заброньований тур до Єгипту, було здійснено через туроператора TUI Україна, а не TEZ тур, як вважала позивач, який на даний час не проводить господарську діяльність, через що не має змоги надати туристичні послуги. Кошти повернуті не були.

Просила стягнути з ФОП ОСОБА_3 на користь позивача безпідставно отримані кошти в розмірі 114 000 грн., моральну шкоду в сумі 7 000 грн., сплачений позивачем судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06.01.2025 року відкрито загальне позовне провадження по справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02.04.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

У судовому засідання представник позивача Лучко О.С. підтримала позовні вимоги з обставин, що викладені в позовній заяві та просила задовольнити.

Представник відповідача Власенко Н.О. позовні вимоги не визнала та пояснила, що сторони тривалий час знайомі, підтримували гарні відносини, позивач разом з членами сім`ї неодноразово користувалась послугами відповідача. Тур, який бажала забронювати позивач можливо було лише через туроператора ТОВ «ТТВК» тм TUI, з ким мав партнерський договір чоловік відповідача ОСОБА_4 , з яким вона разом працювала у турагенції TEZ TOUR. Договір № 582910 був наданий позивачу для підписання, але остання не повернула його. На виконання договору позивачем внесені кошти на загальну суму 114 400 грн. Турагенство перерахувало в інтересах замовника туроператору 101 171 грн. Таким чином, між сторонами виникли договірні правовідносини, а отже позивач повинна звертатись з даним позовом до ТОВ «ТТВК» тм TUI . Після введення воєнного стану комунікація з ТОВ «ТТВК» повністю припинена з ініціативи останнього. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до вимог частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 626 ЦК України указано, що договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав й обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З наведеного випливає, що договір це поєднання декількох істотних умов, що фактично забезпечують його дотримання й існування, серед яких:

1) волевиявлення двох і більше сторін, що проявляється в компромісі (домовленості);

2) націленість сторін на настання певних наслідків, покладення на них прав й обов`язків, їх зміну чи припинення. Указане свідчить про правову природу такого договору як юридичного факту.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно із статтею 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Частиною першою статті 641 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до частини першої статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Представником відповідача на підтвердження перебування сторін у договірних відносинах надано «Договір на туристичне обслуговування № 582910 укладений ______грудня 2021 року в м. Полтава між громадянами ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 надалі Турист (Замовник) з однієї сторони та ФОП ОСОБА_4 назване у подальшому «Турагент», що діє на підставі свідоцтва, що діє від імені і за Товариство з обмеженою відповідальністю «ТТВК» тм TUI Ukraine надалі Туроператор, на підставі Агентського договору за № 2704/13 по реалізації туристичних продуктів від 01.04.2013р з іншого боку уклали цей договір, а саме відповідно до цього договору Туроператор зобов`язується відповідно до бронювання Турагента, здійсненого за замовленням Туриста (замовника) , надати комплекс туристичних послуг ( туристичний продукт), надати інформаційно-консультаційні послуги, а Турист зобов`язується на умовах цього Договору прийняти та оплатити їх.»

Проте, зазначений договір містить підпис лише за туроператора ФОП ОСОБА_4 , підписи Туриста (Замовника) відсутні.

Таким чином, суду не надано належних доказів, що сторони, а саме позивач ОСОБА_2 та відповідач ФОП ОСОБА_3 перебували чи на даний час перебувають у договірних відносинах, між ними укладений договір на туристичне обслуговування, а саме сторони відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України уклади договір , зміст якого становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У судовому засіданні встановлено та визнавалось представником відповідача, що позивач ОСОБА_2 внесла відповідачу ФОП ОСОБА_3 кошти: 03 січня 2022 року 35 500 грн., 24 січня 2022 року 75 000 грн., 25 січня 2022 року 3 900 грн. Також зазначене підтверджується наданими суду квитанціями до прибуткового касового ордеру, які містять підпис та печатку ФОП ОСОБА_3 .

Посилання представника відповідача про перебування позивача з ФОП ОСОБА_3 та її чоловіком ФОП ОСОБА_4 у дружніх та довірчих відносинах, само по собі не є фактом укладення договору на туристичне обслуговування.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що відповідач ФОП ОСОБА_3 отримуючи кошти від позивача не діяла від імені і за Товариство з обмеженою відповідальністю «ТТВК» тм TUI Ukraine, не мала доручення від ФОП ОСОБА_4 на прийняття коштів та видачу фінансових документів, відсутні також належні докази, що відповідачем проводилась спільна діяльність з ФОП ОСОБА_4 , укладений партнерський договір щодо проведення діяльності з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТТВК» тм TUI Ukraine.

А отже спірні кошти є такими , що набуті відповідачем за ст. 1212 ЦК України.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Приймаючи до уваги, що позивачем сплачено відповідачу ФОП ОСОБА_3 кошти в сумі 114 000 грн. ( межі заявлених позовних вимог) , такі кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст.1212 ЦК України.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. ( Постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц).

За обставин справи, що розглядається, а також враховуючи неподання особою достатніх доказів на підтвердження завдання їй моральної шкоди та належного обґрунтування її розміру, стягнення з відповідача на користь позивача коштів є достатньою і справедливою сатисфакцією, а отже позовна вимога про стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 10,12,81,141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 про повернення безпідставно отриманих коштів, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 безпідставно отримані кошти в розмірі 114 000 грн., судовий збір 1 211 грн. 20 коп., а всього 115 211 грн. 20 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ФОП ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

Повний текст судового рішення виготовлений 22 липня 2025 року.

Головуючий Ж.В. Кузіна