ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Анапріюк С.П.,

з участю секретаря Куценко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , державний нотаріус Другої фастівської державної нотаріальної контори Бігіч Світлана Юріївна про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з заявою, в якій просить встановити факт належності ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями майна померлої за заповітом.

Заявник зазначає, що спадщину вона прийняла звернувшись до державного нотаріуса Другої фастівської державної нотаріальної контори Бігіч С.В. із заявою про прийняття спадщини.

Водночас постановою державного нотаріуса Другої фастівської державної нотаріальної контори Бігуч С.В. від 02.05.2025 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , оскільки у правовстановлюючому документі ? свідоцтві про право власності на жилий будинок, виданий Дідівщинською сільською радою Фастівського району Київської області 20 серпня 1987 року, власником зазначена « ОСОБА_3 », замість правильного « ОСОБА_4 ».

З огляду на вказане у заявниці виникла необхідність встановлення факту належності цього правовстановлюючого документа спадкодавиці.

Встановити цей факт у позасудовому порядку неможливо, тому вказане стало підставою для звернення заявника до суду з цією заявою.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку окремого провадження на 21.07.2025.

Учасникам справи надіслано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, якою заінтересованій особі запропоновано подати письмові пояснення щодо заяви з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються.

Заявник та її представник у судове засідання не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, вимоги заяви підтримали та просять суд її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, висловила думку про необхідність її задоволення. Пояснила суду, що вона є дочкою померлої ОСОБА_3 . ОСОБА_2 разом з заявницею ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_3 . ОСОБА_5 пормер. Заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак отримали відмову через помилку у свідоцтві про право власності на будинок, де неправильно зазначено по батькові її померлої матері. Зазначила, що вказана обставина унеможливлює оформлення спадкових прав, а іншого способу виправити таку помилку, ніж звернутись до суду з такою заявою, немає.

Державний нотаріус Другої фастівської державної нотаріальної контори Бігіч Світлана Юріївна у судове засідання не з`явилась, про місце, день та час повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, заяву, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подала.

Заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників справи, з`ясувавши обставини, які мають значення для вирішення справи, дослідивши докази, якими обґрунтовуються вимоги заяви, перевіривши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини суд встановив таке.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 05.05.2010 Виконавчим комітетом Дідівщинської сільської ради Фастівського району Київської області складено відповідний актовий запис № 08 (а.с. 14).

ОСОБА_3 22.01.2004 року склала заповіт, посвідчений Дідівщанською сільською радою Фастівського району Київської області та зареєстрований за № 1, яким належний їй на праві приватної житловий будинок з надвірними будовами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та все належне майно після її смерті, з чого б воно не складалося, заповіла ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 в рівних частинах (а.с. 15).

Право власності ОСОБА_3 на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок, виданого Дідівщанською сільською радою 20 вересня 1987 року на підставі рішення Фастівської районної ради народних депутатів (а.с.20).

Відповідно до довідки № 12-03/152 від 14.05.2025 року, виданої виконавчим комітетом Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області, ОСОБА_3 з 05.01.1940 і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Відповідно до довідки № 1252 від 30.09.2024, виданої Комунальним підприємством Фастівської міської ради «Фастівське бюро технічної інвентаризації» на запит державного нотаріуса Другої фастівської державної нотаріальної контори Бігіч С.Ю., згідно архівних даних КП ФМР «Фастівське БТІ», станом на 01.01.2018 житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Дідівщанською сільською радою 20.08.1987 року, згідно рішення Виконавчого комітету Фастівської районної ради № 108 від 21.07.1987 року, зареєстрованого Фастівським БТІ 20.08.1987 року в реєстраційній книзі № 1, р. 205. У свідоцтві про право власності Дідівщанською сільською радою допущено помилку написано « ОСОБА_6 », а необхідно записати « ОСОБА_4 » (а.с.19).

ОСОБА_3 була документована пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 15.02.2006 року, вид пенсії за віком (а.с. 10).

Також ОСОБА_3 була документована пенсійним посвідчення члена колгоспу «ім. Леніна» Дідовщанської сільської ради №482154 від 25.11.1974 року, вид пенсії по втраті годувальника (а.с. 12).

Заявниця позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування, оскільки державний нотаріус Другої фастівської державної нотаріальної контори Бігіч С.Ю. відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Відмова нотаріуса обґрунтована тим, що у правовстановлюючому документі ? свідоцтві про право власності на житловий будинок, виданому Дідівщинською сільською радою Фастівського району Київської області 20 серпня 1987 року зазначено власником майна « ОСОБА_3 », замість « ОСОБА_4 ».

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.

Згідно з п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно із ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ч. 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Згідно з ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Згідно з ч. 5, 6 статті 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Висновки суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому та кожному доказу окремо, суд встановив наступні обставини та дійшов до таких висновків.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа, який необхідний заявнику для оформлення його спадкових прав.

Встановлення цього факту має юридичне значення для заявниці, оскільки дозволить їй та заінтересованій особі у справі ОСОБА_2 реалізувати своє право на спадкування після смерті бабусі (матері), оскільки вони є спадкоємицями після її смерті.

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність факту, про встановлення якого заявниця просить суд.

Згідно з ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням вказаного, а також того, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, які підтверджують обставини наведені у заяві, суд вважає цю заяву обґрунтованою та дійшов висновку про наявність правових підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , державний нотаріус Другої фастівської державної нотаріальної контори Бігіч Світлана Юріївна про встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , виданого Дідівщинською сільською радою 20.08.1987 року на підставі рішення Виконавчого комітету Фастівської районної ради № 108 від 21.07.1987 року, зареєстрованого Фастівським БТІ 20.08.1987 року в реєстраційній книзі № 1, р. 205.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 21.07.2025 року.

Суддя Сніжана АНАПРІЮК

Реквізити учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: державний нотаріус Другої фастівської державної нотаріальної контори, місцезнаходження: Київська область, Фастівський район, м. Фастів, вул. Шевченка, буд. 4.