Провадження № 2/537/654/2025
Справа № 537/3774/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2025 Крюківський районний суд міста Кременчука в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., за участю секретаря судових засідань Кириченко М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

УСТАНОВИВ:

Представник позивача КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Плис Ю.С. звернулась до суду із позовною заявою, згідно якої просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області борг за спожиту теплову енергію та гарячу воду в розмірі 9 592 грн. 31 коп., яка складається з суми заборгованості з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування, нараховані на суму заборгованості 3% річних в розмірі 51 грн. 37 коп., інфляційні втрати в розмірі 78 грн. 90 коп. та судовий збір в розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Вимоги позову мотивовані тим, що КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, відповідно до положень статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Позивач надає комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачу - відповідачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно особового рахунку № НОМЕР_1 , яка на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 02.08.2023 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В., є власником вказаної квартири. Представник позивача зазначає, що в результаті невиконання відповідачем, в тому числі як спадкоємцем квартири за вказаною адресою, зобов`язання щодо оплати наданих послуг станом на 11.07.2024 за період з 01.04.2021 по 31.10.2023 у останньої виникла заборгованість на загальну суму 9 592 грн. 31 коп. Окрім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, відповідачу нараховано на вказану суму заборгованості 3% річних в розмірі 51 грн. 37 коп. та інфляційні втрати в розмірі 78 грн. 90 коп. За викладених обставин, позивач і звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука від 09.01.2025 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Крюківського районного суду міста Кременчука від 26.08.2024 за позовом КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалами Крюківського районного суду міста Кременчука від 14.03.2025, 31.03.2025, 19.06.2025 та 01.07.2025 постановлено проводити судове засідання в режимі відео конференції.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука від 23.05.2025 витребувано докази по справі.

Представник позивача КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, нада до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без участі представника позивача на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав пропуску позивачем строку позовної давності при зверненні до суду із вимогою щодо стягнення з неї боргу за комунальні послуги.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача на підставі пояснень відповідача та письмових матеріалів справи.

Приймаючи до уваги думку представника позивача, викладену у відповідній заяві, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09 листопада 2017 року, яким визначено виконавцем комунальних послуг, зокрема, з послуг з постачання теплової енергії та гарячої води.

Відповідно до пункту 2.1 Статуту КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, підприємство створено з метою задоволення потреб населення та інших споживачів, незалежно від форм власності, в послугах централізованого постачання гарячої води та централізованого теплопостачання, а також обслуговування всіх інженерних мереж, споруд, вузлів тепломереж.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за номером інформаційної довідки №384545671 від 27.06.2024, власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 .

За змістом відповіді №710925 від 29.07.2024, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 03.08.2023.

Відповідно до вимог статей 68, 162 Житлового кодексу України, наймачі та особи, яким на праві приватної власності належить будинок (квартира), зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Положеннями статті 64 Житлового кодексу України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають з договору найму житлового приміщення.

Вимогами статті 162 Житлового кодексу України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до положень частини 4 статті 319 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує.

Згідно зі статтею 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, положення статті 322 Цивільного кодексу України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

В судовому засіданні достовірно встановлено та підтверджується зокрема відкритим особовим рахунком № НОМЕР_1 , КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надає відповідачу ОСОБА_1 послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09 листопада 2017, Житловим кодексом України, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 № 830 та Правилами надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 №1182.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» №2189-VIII від 09 листопада 2017, до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання.

Згідно із пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово комунальні послуги» №2189-VIII від 09 листопада 2017, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до частин 1, 3 статті 9 Закону України «Про житлово комунальні послуги» №2189-VIII від 09 листопада 2017, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно зі статтею 162 Житлового кодексу України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Згідно із положеннями частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтчми 35 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 №830, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором.

Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.

Аналогічні норми містяться у статтях 37-39 Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 № 1182.

В обґрунтування порушення відповідачем свого обов`язку щодо сплати вартості наданих комунальних послуг представником позивача КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надано розрахунок заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за змістом якого відповідачу станом на 11.07.2024 нараховано заборгованість за період з 01.04.2021 по 31.10.2023 в розмірі 9 592 грн. 31 коп.

Відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно із частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаних норм чинного законодавства у зв`язку із допущенням відповідачем заборгованості за спожиту теплову енергію та постачання гарячої води позивачем нараховано встановлений індекс інфляції за час прострочення в розмірі 78 грн. 90 коп. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 51 грн. 37 коп., що відображено у відповідному розрахунку 3% річних та інфляційних по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 набула право власності на квартиру АДРЕСА_2 02.08.2023, що підтверджується змістом Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за номером інформаційної довідки №384545671 від 27.06.2024, на підставі свідоцтва про право на спадщину №786, виданого 02.08.2023 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В.

Станом на дату отримання відповідачем свідоцтва про право власності на вказану квартиру існувала заборгованість за надані послуги за період з 01.04.2021 по 31.07.2023.

Статтею 608 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора.

Відповідно до вимог частини 1 статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналізуючи положення вищезазначених положень чинного законодавства, суд приходить до висновку, що у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час, коли в результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, зобов`язання з повернення заборгованості за комунальними платежами включаються до складу спадщини.

Відповідно до положень статті 1282 Цивільного кодексу України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Згідно із частиною 3 статті 1296 Цивільного кодексу України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За частиною 5 статті 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За положеннями статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до частини 1 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 Цивільного кодексу України.

Так, згідно із частиною 1 статті 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За викладених обставин справи, аналізуючи зазначені вище вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку про доведеність в судовому засіданні того факту, що відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем споживача послуг з постачання теплової енергії та гарячої води в період до 02.08.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 08.04.2021 Кременчуцьким міським ВДРАЦС Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 .

Обставина прийняття спадщини відповідачем не заперечується.

Відповідно до частини 2 статті 1281 Цивільного кодексу України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Водночас, частина 3 статті 1281 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Згідно із частиною 4 статті 1281 Цивільного кодексу України, кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

На підставі частини 7 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України судом було витребувано докази у вигляді матеріалів цивільної справи №537/855/24 за заявою КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Як вбачається з матеріалів дослідженої в судовому засіданні цивільної справи №537/855/24 за заявою КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу заявником КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області було надано суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за номером інформаційної довідки 357490992, датований 07.12.2023 і за змістом якого вбачається, що власником квартири АДРЕСА_2 , є ОСОБА_1 і право власності на зазначене вище майно остання набула в порядку спадкування 02.08.2023.

З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що про отримання відповідачем спадщини представник позивача був обізнаний 07.12.2023, тоді як до суду із відповідним позовом останній звернувся лише 25.07.2024, тобто із пропуском визначеного частиною 3 статті 1281 Цивільного кодексу України терміну, оскільки граничний термін звернення до суду є 07.06.2024.

Під час вирішення спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника суди для правильного вирішення справи першочергово повинні встановити, чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 Цивільного кодексу України, тобто чи вчинив кредитор потрібні дії у матеріальних відносинах.

Кредитор у матеріальних відносинах може пред`явити вимогу до спадкоємців боржника відповідно до вимог статті 1281 Цивільного кодексу України в один із таких способів: безпосередньо спадкоємцю (спадкоємцям); опосередковано - через нотаріуса за місцем відкриття спадщини (за межами України - через консульські установи). Вибір конкретного способу пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд.

Водночас кредитор, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою і третьою статті 1281 Цивільного кодексу України, позбавляється права вимоги (частина четверта цієї статті). Зі спливом строків, визначених статтею 1281 ЦК України, і непред`явленням кредитором вимог до спадкоємців боржника, такий кредитор позбавляється права вимоги, тобто відповідне цивільне право припиняється, а кредитор втрачає можливість вимагати в суді захисту відповідного права.

Вказана позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2024 у справі №638/1046/14-ц.

Частина 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За викладених вище обставин, суд приходить до висновку про втрату позивачем права вимоги до відповідача щодо стягнення боргу за надані комунальні послуги, оскільки про набуття ОСОБА_1 права власності на квартиру, за адресою якої нараховано борг, він дізнався 07.12.2023, а до суду із позовом звернувся лише 25.07.2024, отже, у зв`язку із втратою кредитором права вимоги з підстав пропуску строку, визначеного часиною 2 статті 1281 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку про необхідність відмови КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в повному обсязі.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Комунальному підприємству «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (, місцезнаходження: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Софіївська, будинок 68, розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 в АБ «Укргазбанк») в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_3 ) про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Д.О. Зоріна

Повний текст судового рішення виготовлено 18.07.2025.