Справа №570/6185/24
Провадження № 2/571/193/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року с-ще Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Верзун О.П.,

за участю секретаря судового засідання Шупрудько І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без виклику учасників цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Коллект центр» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 33241 грн. коп., 9000,00 витрат на професійну правничу допомогу та 2422,40 грн. судового збору.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 23.03.2018 між Акціонерним Товариством «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір №014/0233/82/0573076, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 23.03.2024 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 38.3%.

30.11.2021 було укладено договір №114/2-47 відповідно до якого Акціонерне Товариство «Райффайзен Банк» відступило на користь Товариства з Обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальника, в тому числі за договором №014/0233/82/0573076.

10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №014/0233/82/0573076.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за №014/0233/82/0573076 від 23.03.2018, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 33241,24 грн.

Ухвалою суду від 27 березня 2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати без виклику сторін.

Будь-яких заяв від учасників не надходило, відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

23.03.2018 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено договір №014/0233/82/0573076, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 13753,33 грн. строк дії договору 72 місяці з дати надання кредиту, процентна ставка становить 38.3% річних (а.с.15).

30.11.2021 було укладено договір №114/2-47, за умовами якого Акціонерне Товариство «Райффайзен Банк» відступило на користь Товариства з Обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 014/0233/82/0573076 (а.с. 33-35).

10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01, на підставі якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №014/0233/82/0573076 (а.с. 39-41).

Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного позивачем, станом на 13.11.2024 відповідач має борг по кредитному договору в розмірі 33241,24 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 15447,29 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 7841,58 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 9952,37 грн.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Згідно з вимогами ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

За приписами ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково, виходячи з наступного.

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 в справі № 911/19/19 Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

З розрахунку, наданого позивачем вбачається, що заборгованість за відсотками нарахована за період з 10.03.2023 по 12.11.2024, що складає 614 днів. Згідно формули, зазначеної в розрахунку заборгованість по відсотках становить 9952,37 грн. (на зворотній стороні а.с. 32).

З поданим розрахунком суд не може погодитись.

Суд звертає увагу на те, що датою надання кредиту є 23.03.2018 року, строк кредитування за договором -72 місяці, відповідно дата погашення кредиту, зазначена у договорі 23.03.2024. Розрахунок за процентами виконано включно по 13.11.2024, що виходить за межі строку кредитування.

За таких обставин та з урахуванням практики Верховного Суду, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору є безпідставним.

Відтак, період утворення заборгованості має обраховуватися з наступного дня -11.03.2023 по 23.03.2024 включно, і складає він 378 днів.

Cуд враховує, що відповідачем мало місце фактичне погашення кредиту за відсотками у сумі 13970,61 грн. та 1771,99 за тілом кредиту, строки кредитування, розміри відсотків, визначені в договорі.

Провівши розрахунок розміру відсотків за користування кредитними коштами, згідно наданої позивачем формули (сума кредиту*відсоткова ставка/100/365*кількість днів), дійшов до висновку, що з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за відсотками за договором №014/0233/82/0573076 в розмірі 6127,06 грн. (15447,29*38,3/100/365*378=6127,03 грн.)

Таким чином, загальний розмір заборгованості за кредитом складає 21574,32 грн., з яких 15447,29 грн. заборгованості за кредитом та 6127,03 грн. заборгованості за відсотками.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд звертає увагу, що до матеріалів справи надано докази, які підтверджують сплату позивачем судового збору в сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією та надання позивачу правової допомоги АО «Лігал Ассістанс».

Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 9000,00 грн.

Враховуючи, що судом позов задоволено частково, що становить 64,90% (215774,32*100%/33241,24=64,90%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1572,14 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2422,40*64,90%=1572,14 грн.) та витрати на правову допомогу у розмірі 5841 грн. (9000 х 64,90% =5841).

На підставі наведеного, ст.ст.11,553,554,627,628,1054,526 ЦК України, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором №014/0233/82/0573076 від 23.03.2018 в розмірі 21574 ( дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири) гривні 32 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1572 (однієї тисячі п`ятсот сімдесяти двох) гривень 14 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 5841(п`яти тисяч вісімсот сорок одної) гривні.

В решті позовних вимог- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 01133 м. Київ, вул. Мечнікова 3 оф.306, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: