2/465/1354/25
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

24.07.2025 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Гулієвої М. І.,

за участі секретаря судових засідань Лондар А. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ОСОБА_1 про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу. Свої вимоги мотивує тим, що 03.03.2021 року між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту №178/21-Т/Щ7, згідно якого застраховано автомобіль марки «Toyota», д/н НОМЕР_1 . 12.12.2021 року в м. Львів, на вул. Науковій, 3 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi», д. н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , автомобіля «Toyota», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та Т3 «Scoda», д.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 . Дане ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «Mitsubishi» д/н НОМЕР_4 ОСОБА_1 , що підтверджується постановою Франківського районного суду м.Львова. Внаслідок даної ДТП автомобілю «Toyota», д/н НОМЕР_1 , були спричинені значні механічні пошкодження, а його власнику - завданий матеріальний збиток. Відповідно Звіту № 2046/21 від 20.12.2021 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 191 824, 79 грн. Проте, згідно Рахунку № від 28.12.2021 року вартість відновлювального ремонту «Toyota», д.н. НОМЕР_1 складає 179 994,60 грн., що підтверджується актом виконаних робіт. ПрАТ «СК«Арсенал Страхування» на підставі розрахунку суми страхового відшкодування та Страхового Акту здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 179 994,60 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Mitsubishi», д. н. НОМЕР_2 на момент ДТП не була застрахована, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до Відповідача. З метою досудового відшкодування збитків ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулось до ОСОБА_1 з Претензією № 190122-153/р від 19.01.2022 року. Проте, на момент подання даної позовної заяви кошти відшкодовані не були.Просить стягнути -з відповідача суму майнової шкоди в розмірі 179 994,60 грн. та судовий збір в сумі 3028грн.

Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова Марків Ю.С. від 10.12.2024 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" залишено без руху.

25.12.2024 р. представник позивача подав заяву про усунення недолікав, зазначених в ухвалі суду.

Ухвалою суду від 27.12.2024 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.25 справу передано для розгляду судді Гулієвій М.І.

09.06.2025 р. ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова Гулієвою М.І. позовну заяву прийнято до свого провадження, продовжено судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, натомість надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечив.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду даної справи, зокрема шляхом: надіслання на зареєстроване місце проживання, копії ухвали про відкриття провадження, з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів та судової повістки, які повернулися на адресу суду із зазначенням, що «адресат відсутній за вказаною адресою».

Також відповідач повідомлявся шляхом направлення судових повісток SMS-повідомлень на мобільний телефон, згідно з поданою заявою та через електронний кабінет відповідача. Відзиву на позов не подав.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Водночас у своїй постанові від 03 серпня 2022 року у справі № 352/54/19, провадження № 61-9596св21 ВС зазначив, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат відсутній», з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом установлено, що 03.03.2021 року між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту №178/21-Т/Щ7, згідно якого застраховано автомобіль марки «Toyota», д/н НОМЕР_1 .

У відповідності до умов вказаного Договору страхування, позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченим цим Договором, виплатити страхувальнику або іншій особі, визначений страхувальником у цьому Договорі, страхове відшкодування у межах страхової суми та на умовах цього Договору.

12.12.2021 року о 17 год. 20 хв. у м. Львові по вул. Науковій, 3 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який зупинився попереду, а також по інертному русі водій автомобіля Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем Skoda Superb, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який стояв попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3.Б, 12.1; 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 01.03.2022 у справі № 465/10355/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення, з врахуванням ч.2 ст.36 КУпАП, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Постановою Львівського апеляційного суду від 19.04.2022 р. постанову судді Франківського районного суду м. Львова від. 01.03.2022 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

А відтак, вина ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не підлягає доказуванню.

12.12.2021р. ОСОБА_5 , як водій, який керував транспортним засобом звернувся до ПрАТ «Арсенал Страхування» із заявою про подію з ознаками страхового випадку за договором добровільного страхування №178/21-Т/Ц7 від 03.03.2021 з метою виплати страхового відшкодування відносно пошкодженого автомобіля Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 .

Для встановлення характеру та розміру шкоди, завданої власнику автомобіля «Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , 14.12.2021 було проведено його огляд, про що складено протокол огляду транспортного засобу № 2046/21.

Згідно звіту № 2064/21 про оцінку вартості (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 20.12.2021, наданого ОСОБА_6 , вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «SkodaScala» «Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 з урахуванням зносу складає 191 824, 79 гривень.

Однак, відповідно до розрахунку суми № від 28.12.2021, наданого ФОП ОСОБА_7 , розмір збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , становить 179 994, 60 гривень з ПДВ.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , власником автомобіля Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_2 .

Як вбачається із страхового акту № 006.02891921-1 від 04.01.2022, складеного ПрАТ «СК» Арсенал Страхування», дорожньо-транспортна пригода кваліфікована як страховий випадок та прийнято рішення про здійснення виплати страхового відшкодування у розмірі 179 994, 60 гривень. Позивачем проведено виплату страхового відшкодування у вказаній сумі, що підтверджується платіжним дорученням № 680360 від 05.01.2022 р.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст.1 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до ч. 1, 2ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з ч. 1, 2ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 16, 17статті 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»).

Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування».

У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

При застосуванні наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70):стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IVпорядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Отже, відносини між Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" та ОСОБА_1 регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

Як свідчить інформація щодо страхування транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , застрахована не була, тому позивач має право на стягнення суми сплаченого страхового відшкодування із заподіювача шкоди.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди в деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди ОСОБА_2 ,в порядку суброгації.

Згідно з ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими.

Натомість відповідач не надав суду будь-яких доказів на спростування дійсного розміру шкоди, завданої власнику автомобіля Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , а також на підтвердження того, що розмір шкоди є меншим, ніж виплачене позивачем страхове відшкодування.

З урахуванням вищевказаного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає, що для відшкодування шкоди в порядку регресу наявні правові підстави, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1 внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, страховик сплатив потерпілому у дорожньо-транспортній пригоді особі страхове відшкодування, а тому має право подати регрес ний позов, отже, наявні підстави для задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування".

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним за подання позовної заяви у розмірі 3028 грн.

Керуючись статтями 1187, 1191 ЦК України, статтями 27, 37, 43 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 2, 81, 89, 141, 247, 263 -265, 280, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ОСОБА_1 , про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" суму завданої майнової шкоди в розмір 179 994 (сто сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) гривні 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони у справі:

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування", , місцезнаходження: м. Київ, вул. Борщагівська, 154Б;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя М. І. Гулієва