ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

розглянувши в порядку письмового провадженн цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 06 лютого 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Державної казначейської служби в Полтавській області, про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, яку в ході розгляду справи було уточнено та просив стягнути Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів з відповідного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями та бездіяльністю органом державної влади, суму у розмірі 20 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 04.07.2024 р. Полтавським окружним адміністративним судом у справі №440/6185/24 ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Зокрема визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 після її перерахунку з 01 березня 2024 року без урахуванням коефіцієнту збільшення 1,14, установленого абзацом другим пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" № 118 від 16 лютого 2022 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області здійснити ОСОБА_1 з 01 березня 2024 року перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням коефіцієнту збільшення 1,14, установлений абзацом другим пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" № 118 від 16 лютого 2022 року , із урахуванням проведених виплат. Рішення суду набрало законної сили 06.08.2024.

Головне управління ПФУ в Полтавській області листом від 16.08.2024 №15046-13845/ Г-02/8-1600/24 повідомило, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 по справі №440/6185/24 проведено з 01 березня 2024 року перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням коефіцієнту збільшення 1,14, установлений абзацом другим пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" № 118 від 16 лютого 2022 року, та нараховано доплату пенсії за період з 01.03.2024 по 31.08.2024 в сумі 16350,72 грн. Виплату пенсії, перераховану на виконання рішення суду, буде розпочато з 01.09.2024 в розмірі 26335,12 грн. Головне управління ПФУ в Полтавській області зазначило, що виплата коштів на виконання судових рішень здійснюватиметься в порядку черговості в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Поззивач вказує, що судове рішення не виконане відповідачем в повному обсязі станом на даний час.

Позивач вважає, що даними діями, відповідач спричинив йому моральну шкоду яка полягає у глибоких душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього та у зв`язку з порушенням його прав.

У зв`язку із вказаним ОСОБА_1 вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди з урахуванням характеру правовідносин сторін, обставин справи та засад розумності і справедливості. Спричинену моральну шкоду позивач оцінює в 20 000 грн. та прохає суд стягнути на його користь з відповідача.

Рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 06 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В апеляційному порядку рішення оскаржив відповідач ГУ ПФУ в Полтавській області. Скарга мотивована тим , що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права .

Зазначає, що відповідачем виконано рішення суду, проведено перерахунок пенсії та здійснено виплату в межах бюджетних асигнувань. Тобто працівниками ГУ ПФУ в Полтавській області вчинено всі дії, спрямовані на виконання рішення суду, в межах та в спосіб передбачений чинним законодавством.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 не надано належних доказів, що прямо чи опосередковано підтверджують заподіяння йому сильних душевних страждань, завдання шкоди його здоров`ю, чи завдання йому інших втрат немайнового характеру з яких можливо обрахувати розмір компенсації та характер і обсяг моральних страждань, матеріальні витрати, понесені позивачем.

Вказуюи на ці обставини скаржник просить скасувати рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 06 лютого 2025 року та постановити нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Від позивача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу згідно якого, останній , вказуючи на протиправність дій ГУ ПФУ просить апеляційну скаргу відповідача залишити без замовлення , а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до слідуючого висновку.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року у справі № 440/6185/24 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36014 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 після її перерахунку з 01 березня 2024 року без урахуванням коефіцієнту збільшення 1,14, установленого абзацом другим пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" № 118 від 16 лютого 2022 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області здійснити ОСОБА_1 з 01 березня 2024 року перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням коефіцієнту збільшення 1,14, установлений абзацом другим пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" № 118 від 16 лютого 2022 року, із урахуванням проведених виплат. В іншій частині позовних вимог відмовити(а.с.18-22).

Як вбачається з Інформації про виконавче провадження на підставі виконавчого листа виданого Полтавським окружним адміністративним судом 16.08.08.2024 № 440/6185/24 відкрито виконавче провадження 759819925 (а.с.14-15)

На виконання вказаного рішення суду ГУПФУ проведено перерахунок пенсії, сума доплати (заборгованості) пенсії за період з березня 2024 року по серпень 2024 року становить 16350,72 грн., що підтверджується Розрахунком на доплату за пенсійною справою № ПФ 63453 (а.с.12).

Однак зазначена сума на картковий (пенсійний) рахунок відкритий в установі банку виплачена не була, що не заперечується відповідачем.

З копії листа першого заступника начальника ГУПФУ в Полтавській області В.Носенка від 16.08.2024 р. ОСОБА_2 повідомлено, що доплата пенсії за рішенням суду нарахована за період з 01.03.2024 р. по 09.09.2024 р. в розмірі 16350,72 грн. Виплату пенсії , перераховану на виконання рішення суду, буде розпочато з 01.09.2024 р. в розмірі 26335,21 грн. Рішення суду виконано в межах покладених на Головне управління Пенсійного фонду в Полтавській області зобов`язань та з урахуванням норм чинного законодавства. Виплати коштів на виконання судових рішень здійснюватиметься в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат (а.с.11).

У ст. 129-1 Конституції України зазначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частинами 2 та 3 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина 3 статті 23 ЦК України).

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у пунктах 5, 9 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування та їх посадовими особами визначені статтями1173,1174 ЦК України.

Згідно із приписами частини першоїстатті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, АРК або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Тобто, відповідно до положень статей 1173,1174 ЦК Українизобов`язання з відшкодування моральної шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень, виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою. Лише за сукупності усіх складових цивільного правопорушення настає відповідальність держави незалежно від вини цих органів/посадових або службових осіб.

У справах про відшкодування моральної шкоди у разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (постанова Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 487/6970/20, постанова Верховного Суду від 05 грудня 2022 у справі №214/7462/20).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 березня 2019 року у справі№ 920/715/17 вказала, що необхідною умовою для притягнення держави до відповідальності за дії, бездіяльність органу державної влади у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Наявність цих умов у межах розгляду цивільної справи має довести позивач.

У постанові від 27.11.2019 у справі №750/6330/17 Верховний Суд звернув увагу на те, що виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір.

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року у справі № 440/6185/24 визнано протиправність дій ГУ ПФУ в Полтавській області та зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2024 року без обмеження її максимальним розміром.

На виконання вказаного рішення ГУ ПФУ в Полтавській області добровільно здійснило з 01 березня 2024 року перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром з урахуванням коефіцієнту збільшення 1,14, установлений абзацом другим пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" № 118 від 16 лютого 2022 року.

В листі від 16.08.2024 року, адресованному позивачу зазначено, що виплати будуть проведені відповідно до наявних бюджетних асигнувань.

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про стягнення моральної шкоди 14 жовтня 2024 року.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 6 та 7 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

До предмета доказування в даній справі відноситься доведення позивачем спричинення йому моральної шкоди внаслідок протиправних дій відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

У постанові від 27.11.2019 у справі №750/6330/17 Верховний Суд звернув увагу на те, що виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір (п. 51).

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам (п. 53).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 березня 2019 року у справі№ 920/715/17 вказала, що необхідною умовою для притягнення держави до відповідальності за дії, бездіяльність органу державної влади у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

При оцінці обставин справи суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідач добровільно, на виконання рішення суду, провів з 01 березня 2024 року перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром з урахуванням коефіцієнту збільшення 1,14, установлений абзацом другим пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" № 118 від 16 лютого 2022 року.

Колегія суддів враховує, що у липні 2024 року рішенням Полтавського окружного адміністративного суду позов ОСОБА_1 задоволено, після набрання рішенням законної сили у серпні 2024 року ГУ ПФУ в Полтавській області здійснено перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром з урахуванням коефіцієнту збільшення, в жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення моральної шкоди, тобто через 2 місяці після набрання рішенням законної сили.

При цьому, ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю ГУ ПФУ в Полтавській області та моральною шкодою.

При дослідженні доводів викладених у позовній заяві колегія суддів звертає увагу, що вони мають загальний характер, не зазначено в чому конкретно проявилося порушення його нормальних життєвих зв`язків, настання певних негативних наслідків, що саме спричинило йому моральні страждання і в чому проявляється їхній взаємозв`язок з протиправними діями відповідача.

У свою чергу саме по собі посилання на норми національного та міжнародного законодавства, без надання доказів на підтвердження позовних вимог, не може свідчити про заподіяння позивачу моральної шкоди.

Колегія суддів критично ставиться до твердження позивача про те, що він був позбавлений єдиного джерела існування, оскільки відповідачем на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 року у справі № 440/6185/24 здійснено перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром з урахуванням коефіцієнту збільшення 1,14, установлений абзацом другим пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" № 118 від 16 лютого 2022 року. Тобто позивач не був позбавлений пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково вважав доведеною обставину наявності моральної шкоди завданої позивачу діями ГУ ПФУ у зв`язку із чим надав спірним правовідносинам не належну правову оцінку , та як наслідок , ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам закону. Висновки суду є необґрунтованими та не підтверджені матеріалами справи. Рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Зважаючи на наведене апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Полтавській області слід задовольнити , а рішення суду скасувати , ухваливши нове, про відмову в задовленні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 06 лютого 2025 року скасувати, ухвалити у справі нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Державної казначейської служби в Полтавській області, про відшкодування моральної шкоди

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М.Триголов

Судді: А.І.Дорош

О.А.Лобов