ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/819/351/25 Доповідач Кутурланова О.В.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Кутурланової О.В.,
суддів:Майданіка В.В.,
Склярської І.В.,
секретарОлійник К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Державного підприємства «Сервісний центр морського та річкового транспорту» на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Майдан С.І. від 01 квітня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Інспекція з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України, Державне підприємство «Сервісний центр морського та річкового транспорту», про заміну боржника,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Колесник Ю.В., звернулася до суду з заявою про заміну боржника.

В обґрунтування заяви адвокат Колесник Ю.В. посилався на те, що додатковим рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 27.01.2022 року у справі № 766/25684/19 стягнуто з Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України, 04080 м. Київ, вул.Оленівська, 25, , на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3127,40 грн.

08.07.2024 року юридичну особу Інспекція з питань підготовки та дипломування моряків (Код ) припинено на підставі рішення про реорганізацію. Відповідно до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною особою правонаступником Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків є Державне підприємство «Сервісний центр морського та річкового транспорту» (Код ).

На підставі наведеного, заявник просив замінити боржника у додатковому рішенні Херсонського міського суду Херсонської області від 27.01.2022 року - Інспекцію з питань підготовки та дипломування моряків (Код ) на його правонаступника - Державне підприємство «Сервісний центр морського та річкового транспорту» (), юридична адреса: 03110, місто Київ, вул. Преображенська, будинок 23.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Колесник Ю.В., задоволено.

Замінено боржника у додатковому рішенні Херсонського міського суду Херсонської області від 27.01.2022 року у справі № 766/25684/19, яким стягнуто з Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України, 04080 м. Київ, вул. Оленівська, 25, , на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3127,40 грн., на правонаступника: Державне підприємство «Сервісний центр морського та річкового транспорту» , 03110, місто Київ, вул. Преображенська, будинок 23.

В апеляційній скарзі представник Державного підприємства «Сервісний центр морського та річкового транспорту», посилаючись на незаконність, необґрунтованість ухвали суду та вважаючи її такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу адвокат Колесник Ю.В., який діє від імені ОСОБА_1 посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність ухвали, просив скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з наявності передбачених ст.ст.55, 442 ЦПК України підстав для заміни боржника у додатковому рішенні від 27.01.2022 року, оскільки наявність судового рішення про задоволення вимог стягувача, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін.

Колегія суддів не в повному обсязі погоджується з зазначеним висновком суду виходячи з наступного.

Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Основного Закону).

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України "Про виконавче провадження" органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону N 1404-VIII).

Питання процесуального правонаступництва урегульовано частиною 1 статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав і обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Стаття 55 ЦПК України розміщена в розділі І «Загальні положення» глави 4 «Учасники судового процесу», параграфу 1 «Учасники справи» цього Кодексу, яким регламентуються загальні засади відносно кола учасників, сторін, третіх осіб судового провадження, осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, їх прав та обов`язків тощо.

Натомість стаття 442 ЦПК України розташована в розділі VІ «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)», що присвячений врегулюванню відносин, пов`язаних з примусовим виконанням судових рішень. Звідси нормативні приписи статті 55 ЦПК України слід вважати загальними по відношенню до приписів, закріплених статтею 442 цього Кодексу.

Вирішувати питання про заміну сторони виконавчого провадження слід з урахуванням норм Закону N 1404-VIII.

Так, частиною першою статті 15 Закону N 1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема, звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону (пункт 5 частини першої статті 34 Закону N 1404-VIII).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 39 Закону N 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

За пунктом 2 частини першої статті 40 згаданого Закону виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 13 розділу 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року N 512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за N 489/20802 (далі - Інструкція), правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

З аналізу наведеного нормативного регулювання можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст.442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених ст.55 ЦПК України. У цьому випадку приписи ст.442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями ст.55 цього Кодексу.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі ст.55 ЦПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

Процесуальне правонаступництво в розумінні ст.55 ЦПК України допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення.

Наведені висновки повністю узгоджуються з правовою позіциєю, наведеною у постанові Великої Палати Верховного Суду у справи № 916/617/17 від 03.11.2020.

У своїй постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони у справі на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, а тому потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим. Ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (стягувача у виконавчому документі), є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 09.04.2021 року позов ОСОБА_1 до Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України про визнання незаконними, скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України «Про звільнення ОСОБА_1 » від 12 грудня 2019 року № 176/к.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного фахівця сектору ДКК Херсонської регіональної філії Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків з 13 грудня 2019 року.

Визнано незаконним та скасовано наказ Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України № 87/в від 12.12.2019 року про внесення змін до наказу Інспекції від 10.12.2019 року № 83/в «Про відрядження».

Стягнуто з Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України, 04080 м. Київ, вул. Оленівська, 25, , на користь ОСОБА_1 недоотримані витрати та заробітну плату за час відрядження у сумі 2643,66 гривень.

Стягнуто з Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України, 04080 м. Київ, вул. Оленівська, 25, , на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.12.2019 року по 09.04.2021 року в сумі 152 153,10 гривень без урахування податків і обов`язкових платежів.

Стягнуто з Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України, 04080 м. Київ, вул. Оленівська, 25, , на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000,00 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зазначене рішення суду виконано.

Додатковим рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 27.01.2022 року задоволено заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №766/25684/19 за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України про визнання незаконними, скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України, 04080 м. Київ, вул. Оленівська, 25, , на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3127,40 грн.

08.07.2024 року юридичну особу Інспекція з питань підготовки та дипломування моряків (Код ) припинено, про що зроблено запис 043002802. Підставою припинення юридичної особи є рішення про реорганізацію.

Судом встановлено, що виконавчі листи на примусове виконання додаткового рішення не видавалися, виконавче провадження не відкривалося.

Проте, заявником у заяві про заміну боржника заявлено прохання видати виконавчий лист по справі №766/25684/19, яким стягнути з ДП «Сервісний центр морського та річкового транспорту на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 127,40 грн.

Із поданої заяви вбачається, що заявник просив замінити боржника у судовому рішенні від 27.01.2022 року на його правонаступника.

Оскільки заява ОСОБА_1 містить прохання щодо видачі виконавчого листа, тобто метою звернення заявника з заявою про заміну боржника є майбутнє виконання судового рішення, яке набрало законної сили, то така заява є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Про можливість заміни боржника у відносинах, щодо яких виник спір, на правонаступника на будь-якій стадії судового процесу зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17, на яку посилався як суд першої інстанції у своїй ухвалі про заміну боржника, так і представник апелянта у своїй апеляційній скарзі.

Посилання представника апелянта на те, що суд першої інстанції допустив передчасну і необґрунтовану заміну боржника у межах додаткового рішення про стягнення судового збору, без наявності виконавчого провадження, без виданих виконавчих листів і без правових підстав у контексті ст.442 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними та звертає увагу, що, вирішуючи питання заміни боржника у справі, суд виходив з того, що така заміна відбувається внаслідок правонаступництва у цивільно-правових зобов`язаннях та, як наслідок, відповідна заміна стягувача відбувається на будь-якій стадії процесу.

Отже, приймаючи до уваги вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність заміни боржника на його правонаступника.

Проте, замінюючи боржника на його правонаступника, суд першої інстанції безпідставно зазначив про таку заміну саме у додатковому рішенні суду, оскільки такий спосіб заміни боржника не грунтується на вищезазначених положеннях ЦПК України, оскільки заміна боржника здійснюється саме у справі, а не у рішенні.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну боржника, але при цьому невірно зазначив спосіб здійснення такої заміни, то зазначена обставина, відповідно до вимог ст.376 ЦПК України, є підставою для зміни резолютивної частини ухвали суду у редакції цієї постанови.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Сервісний центр морського та річкового транспорту» задовольнити частково.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 01 квітня 2025 року змінити, виклавши її резолютивну частину в редакції цієї постанови.

Заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , про заміну боржника задовольнити.

У цивільній справі №766/25684/19 за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України про визнання незаконними, скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди провести заміну боржника - Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України, 04080, м.Київ, вул.Оленівська, 25, , на його правонаступника - Державне підприємство «Сервісний центр морського та річкового транспорту» , 03110, м.Київ, вул.Преображенська,23.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 22 липня 2025 року.

Головуючий О.В.Кутурланова

Судді: В.В.Майданік

І.В.Склярська