Справа №345/3003/25
Провадження № 2/345/1432/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

21.07.2025 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є особою з інвалідністю 2 групи з дитинства, в розмірі частки заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня подання даної заяви до наявності інвалідності. Стягнути з відповідача судові витрати та витрати за надання правничої (правової) допомоги.

Свої вимоги мотивує тим, що вона з жовтня 2002 по жовтень 2008 року перебувала в зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_2 . Шлюб між ними розірваний рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.10.2008 в цивільній справі № 2-2087/2008. Зазначеним рішенням суду їхнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати спільно з нею. В зв`язку з тим, що відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надавав, тому вона вимушена була звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжував навчання. Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області своїм рішенням від 22.02.2023 року в цивільній справі №345/505/23 зобов`язав стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі частки заробітку (доходу) до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років.

ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , захистив дипломну роботу та закінчив навчання. Можливості та подальшого наміру продовжувати навчання він немає, оскільки його захворювання загострюється та прогресує. На даний час її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває виключно на її повному утриманні та забезпеченні. Відповідач вже напротязі більше 14 місяців жодних коштів на утримання та забезпечення дитини не надає, незважаючи на те, що дитина продовжує навчання та є особою з інвалідністю 2 групи захворювання з дитинства. На даний час у неї склалося скрутне матеріальне становище, оскільки в зв`язку з інфляційними процесами, військовим станом та важким захворюванням дитини витрати на проживання, забезпечення елементарних умов проживання та на лікування дитини суттєво зросли. Її син ОСОБА_4 є особою з інвалідністю 2 групи з дитинства та потребує серйозного лікування. В неї коштів на зазначені та інші потреби, пов`язані з утриманням та лікуванням сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , катастрофічно не вистачає. На лікування сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона витратила на даний час вже близько 120 тисяч гривень. Подальше лікування дитини потребує ще значно більшої суми. Відповідач є особою працездатного віку, фізично здоровий, повинен і має змогу утримувати свого рідного сина, оскільки отримує високий та стабільний заробіток (дохід). Враховуючи вищезазначене, відповідач має можливість і, відповідно до закону, обов`язок сплачувати аліменти на утримання їхньої з ним дитини, яка є особою з інвалідністю з дитинства.Вона працює на декількох роботах, щоб заробити кошти на утримування та лікування дитини. Коштів катастрофічно не вистачає. В зв`язку з цим, вона вимушена звернутись до суду за захистом права дитини на належне забезпечення.На даний час відповідач жодних коштів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надає.

Представник позивачки подав до суду заяву, в якій позовній вимоги підтримує та просить їх задоволити в повному обсязі, а розгляд справи просить провести без його та позивачки участі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подавав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України (а.с. 51). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 18.06.2025 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання за участю сторін в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов.

Ухвалою суду від 04.07.2025 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін, відповідача викликано в судове засідання шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України.

21.07.2025 представник позивачки подав до суду заяву, в якій позовній вимоги підтримує та просить їх задоволити в повному обсязі, а розгляд справи просить провести без його та позивачки участі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Від відповідача будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень не поступало, як і не повідомляв він про причини своєї неявки в судові засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки суду не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

сторони по справі перебували у шлюбі, який рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.10.2008 в цивільній справі № 2-2087/2008 було розірвано (а.с. 12).

За час шлюбу у сторін по справі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 10.08.2004 (а.с. 11).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.02.2023 в цивільній справі №345/505/23 ухвалено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки заробітку (доходу) до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років (а.с. 13).

Передбачуваний термін закінчення навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - 30.06.2025, що підтверджується довідкою №06-06/09-13/963 від 23.12.2024 року, яка видана Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника, а також договором №0165/0606 від 16.08.2021 (а.с. 14, 15).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлена друга група інвалідності. Дата чергового переогляду 26.11.2027, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серія 12 ААД № 063390 від 26.11.2024 (а.с. 16) та останній неодноразово перебував на стаціонарному, зокрема, хіміотерапевтичному, лікуванні та проходив різноманітні медичні обстеження, що підтверджується відповідною медичною документацією (а.с. 17-21, 23-35).

Згідно з консультативним заключенням від 23.04.2025, яке надане експертом Державного експертного центру МОЗ України професором ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує лікування, зокрема, у вигляді прийняття крапельно трьох флаконів препарату «Біовен» 10% 100 мл., 1 раз в місяць (а.с. 22), який було придбано за 27527,90 грн., що підтверджується квитанцією від 03.04.2025 (а.с. 36).

Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні їх повнолітнього сина, який є особою з інвалідністю другої групи.

Оцінка суду:

дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.

Згідно з ч. 12 ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

За загальним правилом, встановленим статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Главою 16 Розділу ІІІ СК України регламентовано підстави виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та порядок його виконання.

Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Аналіз змісту зазначеної статті дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свого повнолітнього сина (дочку) необхідні наявність трьох умов: син (дочка) є непрацездатними син (дочка) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати сина (дочку).

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Тлумачення статей 198, 200 СК України свідчить, що при встановленні, чи повнолітні непрацездатні дочка чи син потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання повнолітнім непрацездатним дочкою, сином доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що вони не потребують матеріальної допомоги.

Наведений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 вересня 2019 року у справі № 459/1381/18 (провадження № 61-9328св19)

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що повнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому встановлена друга група інвалідності, перебуває на її утриманні. Водночас відповідач на сьогоднішній день в достатній мірі не надає коштів на утримання непрацездатного сина, який потребує матеріальної допомоги.

Від відповідача будь-яких заперечень чи спростувань з приводу викладених у позові обставин до суду не поступало, а тому суд бере до уваги доводи позивачки про те, відповідач є здоровою особою, отримує високий та стабільний дохід, а, отже, може надавати матеріальну допомогу на утримання сина у визначеному нею розмірі. Обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливостей надавати таку допомогу, відповідачем не надано, як і не надано доказів наявності в нього інших утриманців, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог закону.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище повнолітнього непрацездатного сина сторін по справі, зокрема, те, що він потребує дороговартісного лікування, а також наявність у позивачки третьої групи інвалідності.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що позов необхідно задоволити часково та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно на період встановлення йому інвалідності. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, і вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Однак, оскільки з відповідача стягнуто аліменти на час навчання сина, яке він закінчив 30.06.2025, то аліменти за даним позовом слід стягнути, не з дня звернення до суду, а з 01.07.2025.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Розподіл судових витрат між сторонами:

згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1211,10 грн. стягнути з відповідача на користь держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із матеріалів справи встановлено, що 12.06.2025 позивачка уклала з адвокатом Жовніром М.Й. угоду про надання правничої (правової) допомоги та сплатила визначену вказаним договором вартість послуг в загальній сумі 2000,00 грн., що підтверджено квитанцією № 700081111 від 13.06.2025 (а.с. 37-40).

За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 2000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

На підставі викладеного, ст.ст. 88, 180, 182, 198, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 289, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю, задоволити частково.

Стягувати аліменти зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 01.07.2025 і проводити на період встановлення ОСОБА_3 інвалідності.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000,00 (дві тисячі) гривні понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя: