Номер провадження: 22-ц/813/395/25
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

01.07.2025 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Сєвєрової Є.С., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 про призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі за позовом Київської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, визнання договору недійсним та звільнення земельної ділянки, -

встановила:

У вересні 2022 року Київська окружна прокуратура м. Одеси звернулась до суду першої інстанції в інтересах держави в особі Одеської міської ради з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , в якому просила суд: скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ОД 70 від 14.09.2020 року, зареєстрованої Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради; визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецького О.С. за індексним номером 54196859 від 22.09.2020 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу 101) на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу 34/100 частки у праві власності на квартиру, загальною площею 125 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А. та зареєстрований за № 2603 від 28.10.2020 року; зобов`язати ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення за власний рахунок окремо розташованих об`єктів самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , які відповідно до технічного паспорту від 15.09.2020 року, виконаного ПП «Проект», складаються з: 1-й об`єкт нерухомості, загальною площею 42,6 кв.м, з яких перший поверх, площею 18,2 кв.м (1 - передпокій (5,2 кв.м), 2 - санвузол (3,1 кв.м), 3 - кухня (9,9 кв.м), другий поверх - 24,4 кв.м (4 - коридор (2,2 кв.м), 5 - житлова (19,3 кв.м), 6 - санвузол (2,1) та балкон (0,8); 2-й об`єкт нерухомості, загальною площею 28,6 кв.м, з яких перший поверх, площею 13,6 кв.м (12 - підсобне приміщення (1,4 кв.м), 13 - підсобне приміщення (1,7 кв.м), 14 - підсобне приміщення (10,5 кв.м), другий поверх (15 - підсобне приміщення (15 кв.м), 3-й об`єкт нерухомості, загальною площею 8,4 кв.м (16 - санвузол (1,1 кв.м), 17 - підсобне приміщення (5,6 кв.м), 18 - коридор (1,7 кв.м), та стягнути судові витрати.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06.04.2023 року позов Київської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради було задоволено.

Скасовано реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ОД 70 від 14.09.2020 року, зареєстровану Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.

Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецького О.С. за індексним номером 54196859 від 22.09.2020 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу 101) на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу 34/100 частки у праві власності на квартиру, загальною площею 125 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А. та зареєстрований за № 2603 від 28.10.2020 року.

Зобов`язано ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення за власний рахунок окремо розташованих об`єктів самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , які відповідно до технічного паспорту від 15.09.2020 року, виконаного ПП «Проект», складаються з: 1-й об`єкт нерухомості, загальною площею 42,6 кв.м, з яких перший поверх, площею 18,2 кв.м (1 - передпокій (5,2 кв.м), 2 - санвузол (3,1 кв.м), 3 - кухня (9,9 кв.м), другий поверх - 24,4 кв.м (4 - коридор (2,2 кв.м), 5 - житлова (19,3 кв.м), 6 - санвузол (2,1) та балкон (0,8); 2-й об`єкт нерухомості, загальною площею 28,6 кв.м, з яких перший поверх, площею 13,6 кв.м (12 - підсобне приміщення (1,4 кв.м), 13 - підсобне приміщення (1,7 кв.м), 14 - підсобне приміщення (10,5 кв.м), другий поверх (15 - підсобне приміщення (15 кв.м), 3-й об`єкт нерухомості, загальною площею 8,4 кв.м (16 - санвузол (1,1 кв.м), 17 - підсобне приміщення (5,6 кв.м), 18 - коридор (1,7 кв.м).

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Вказане судове рішення оскаржене у апеляційному порядку представником ОСОБА_1

17 лютого 2025 року представником ОСОБА_1 заявлено клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставити наступні питання:

Чи відповідає площа забудованої земельної ділянки під капітальною кам`яною будівлею - 34/100 частки кв. АДРЕСА_2 , існуючої на сьогодні забудованої земельної ділянки під капітальною кам`яною будівлею 34/100 частки кв. АДРЕСА_2 , вказаної у технічному паспорті 1993 року ?

Якщо ні, то за рахунок якої частки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , збільшилася ця площа земельної ділянки, забудована капітальною будівлею (вказати площу та розташування збільшеної капітальної забудови відносно креслення об`єкту означеному літерами «б» та «Б» у технічному паспорті НОМЕР_1 )?

Чи є забудованою на сьогодні будь-яка земельна ділянка за адресою: кв. АДРЕСА_2 у порівнянні із забудовами зазначеними у технічному паспорті 1993 року?

Якщо так, то вказати період забудови та її власників на той період та станом на сьогодні.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що, на думку заявника, для з`ясування питання порушення прав Одеської міської ради зі сторони відповідачки ОСОБА_1 або незаконним (з точки зору позивача) зведенням належного їй майна (34/100 частки кв. АДРЕСА_2 ) на земельній ділянці Одеської міської ради є фактом, який суд апеляційної інстанції має першочергове перевірити за допомогою спеціальних знань експерта в галузі будівельно-технічної експертизи. Тобто, є необхідність у з`ясуванні питання, чи була забудована нова земельна ділянка ОМР, яка не знаходилась під забудовою згідно технічного паспорту 1993 року.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись із клопотанням, матеріалами справи, доходить до висновку, що у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08.04.2010 року).

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупністю таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять саме до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Статтею 113 ЦПК України передбачено, що якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Первинною є експертиза, при проведенні якої об`єкт досліджується вперше. Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Висновок визнається неповним, коли експерт не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання, у зв`язку з чим суд має обговорити питання про призначення додаткової або повторної експертизи залежно від обставин справи (постанова Верховного Суду від 21.04.2021 року у справі № 201/15019/14-ц).

В пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» зазначено, що дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

За приписами ст. 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 110 ЦПК України).

У даному випадку колегією суддів встановлено, що питання, які просить вирішити представник апелянта у клопотанні про призначення експертизи, жодним чином не пов`язані із предметом позову, а відтак, призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи не має правового значення, призведе до затягування судового процесу, та не вплине на результат розгляду справи.

За таких обставин та з огляду на предмет спору, а також доводів й заперечень сторін, колегія суддів вважає, що правові підстави для задоволення клопотання представника ОСОБА_1 про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи - відсутні.

Керуючись ст. ст. 103,108, 260, 367, 368, 381 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі за позовом Київської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, визнання договору недійсним та звільнення земельної ділянки, відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді Є.С. Сєвєрова

О.М. Таварткіладзе