Справа № 594/494/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Зушман Г.І.

з участю секретаря Шимків Н.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у квітні 2025 року звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачкою мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на його повному утриманні з травня 2024 року, оскільки він у 2022 році переїхав до м.П`ясечно Республіки Польща, а дочка ОСОБА_4 приїхала до нього у травні 2024 року і залишилась проживати з ним. Дочка категорично відмовилась переїхати проживати до відповідачки, аргументуючи це тим, що відповідачка проживає з іншим чоловіком, а тому вона не бажає проживати з нею. Той факт, що дочка з ним проживає підтверджується договором оренди житлового приміщення від 01 березня 2025 року. Відповідачка не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання дочки та відмовляється її надавати. Просить стягувати з відповідачки в його користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі частки зі всіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Борщівського районного суду тернопільської області від 21.04.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відповідачка ОСОБА_2 подала відзив на позов, у якому вказала, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення, посилаючись на те, що влітку 2024 року їхня донька ОСОБА_4 поїхала на канікули до батька у Польщу і повинна була повернутись назад в Україну. Проте донька виявила бажання залишитись у Польщі хоча б на один рік і спробувати там навчатись. Вона погодилась на це, але з умовою, що донька через рік повернеться. Оскільки донька залишилась у Польщі, то вона вимушена була їздити час від часу до неї, щоб мати змогу бачитись із донькою та спілкуватись з нею, а коли перебуває в Україні, то постійно спілкується з донькою по телефону та відеозв`язку. У квітні 2025 року ОСОБА_4 дуже захотіла додому, позивач погодився її відпустити, і вона поїхала до Польщі 14 квітня 2025 року та привезла її в с. Кудринці, де дитина пробула з нею десять днів, а 26 квітня 2025 року вона відвезла її назад, оскілки їй потрібно закінчити там 7-й клас. Донька має бажання після закінчення сьомого класу повернутись додому в Україну, таким чином донька проживає із батьком лише тимчасово. Безпідставним є твердження позивача, що вона не бажає та відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання ОСОБА_5 в той час, коли вона проживає з ним. Позивач жодного разу не звертався до неї із таким проханням. Він має свою фірму, тому є достатньо забезпеченим. Вона постійно передає доньці продукти харчування, одяг, взуття, а коли буває з нею у Польщі, то купляє їй ті речі, які їй потрібні. Окрім того, твердження позивача, що вона проживає з іншим чоловіком теж є безпідставними.

Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити, а також просить слухати справу за його відсутності.

Відповідачка та представник відповідачки адвокат Когут О.В. у судове засідання не прибули. Представник відповідача - адвокат Когут О.В. у письмовій заяві просить в задоволенні позову відмовити та слухати справу у його відсутності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що домовленості щодо участі у витратах на утримання дитини між сторонами не досягнуто.

За відсутністю домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач посилається на те, що дочка ОСОБА_4 перебуває на його повному утриманні з травня 2024 року, оскільки він у 2022 році переїхав до м.П`ясечно Республіки Польща, а дочка ОСОБА_4 приїхала до нього у травні 2024 року і залишилась проживати з ним.

Позивач на підтвердження наведеного надав копію договору оренди житлового приміщення від 01 березня 2025 року, та його завірений переклад з польської мови, згідно якого позивач отримав в оренду з 01 березня 2025 року квартиру АДРЕСА_1 , з відміткою про те, що у приміщенні також проживає дочка орендаря ОСОБА_6 .

Згідно довідки Мельнице-Подільської селищної ради №308 від 09 травня 2025 року склад сім`ї відповідачки наступний: колишній чоловік - ОСОБА_1 - 1988 р.н, дочка - ОСОБА_3 - 2011 р.н, мати - ОСОБА_7 -1967 р.н, батько - ОСОБА_8 -1961р.н., бабуся ОСОБА_9 , 1939 р.н.

Згідно довідки Мельнице-Подільської селищної ради №406 від 04 липня 2025 року відповідачка ОСОБА_2 є жителькою с.Кудринці Чортківського району Тернопільської області, з батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживає. На даний час дитина проживає з матір`ю в АДРЕСА_2 , та знаходиться на утриманні матері.

З доданих до матеріалів справи копій паспортів для виїзду за кордон встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 та її малолітня донька ОСОБА_10 одночасно пересікали кордон у прикордонному пункті Республики Польща - Гребенне 16.04., 27.04. та ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, кожен з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином судом встановлено, що на даний час малолітня дочка сторін ОСОБА_4 проживає з відповідачкою по місцю її реєстрації, в с.Кудринці, Чортківського району Тернопільської області. З огляду на наведене суд вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт постійного проживання дочки ОСОБА_5 разом з ним, а також факт, що вона повністю перебуває на його утриманні, у зв`язку з чим підстави для стягнення аліментів з відповідачки на користь позивача відсутні, тому в задоволенні позову необхідно відмовити за недоведеністю.

На підставі ст.ст. 180, 182, 184 СК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини відмовити.

Судові витрати покласти на сторони в тій частині, в якій вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано сторонами протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне рішення складено 21 липня 2025 року.

Головуючий: Г.Зушман