Провадження № 22-ц/802/792/25 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

представника відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_1 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2024 року

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі ТОВ «ФК «Профіт Капітал») звернулося до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 21 листопада 2019 року між Акціонерним товариством (далі АТ) «Ідея Банк» і відповідачем ОСОБА_2 укладений кредитний договір № R01.00202.005977310, згідно з умовами якої банк надав позичальнику кредит у розмірі 62 223 грн 93 коп. строком на 30 місяців до 21 травня 2022 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 47,3% річних від неповернутої суми кредиту.

19 грудня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладений договір факторингу № 19/12-2023, згідно з умовами якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до ОСОБА_2 .

Надалі 22 грудня 2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладений договір факторингу № 22/12-2023, згідно з умовами якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передало (відступило), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняло права вимоги за кредитним договором №R01.00202.005977310 від 21 листопада 2019 року до ОСОБА_2 .

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем кредитних зобов`язань за кредитним договором, станом на 19 грудня 2023 року (дата відступлення прав вимоги) у неї утворилася заборгованість у розмірі 157 782 грн 94 коп., з яких: заборгованість за основним боргом 62 204 грн 08 коп.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 95 578 грн 86 коп.

Ураховуючи наведене, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» просило суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором №R01.00202.005977310 від 21 листопада 2019 року у розмірі 157 782 грн 94 коп., а також понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2024 року позов ТОВ «ФК «Профіт Капітал» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором № R01.00202.005977310 від 21 листопада 2019 року у розмірі 157 782 грн 94 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 травня 2025 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2024 року у цій справі відмолено.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ТОВ «ФК «Профіт Капітал» задовольнити частково, стягнути на користь товариства з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № R01.00202.005977310 від 21 листопада 2019 року у розмірі 100 606 грн 04 коп., з яких: заборгованість за основним боргом 62 204 грн 08 коп.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 38 401 грн 96 коп. В задоволенні решти позовних вимог просила відмовити та вирішити питання про розподіл судових витрат.

На переконання скаржника, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повне задоволення позову у цій справі. Суд не звернув уваги на те, що визначена позивачем у позові заборгованість за процентами у розмірі 95 578 грн 86 коп. нічим не обґрунтована. Розмір кредиту згідно з умовами договору становить 62 223 грн 93 коп., а строк кредиту 30 місяців. Проценти у розмірі 38 401 грн 96 коп. визначені графіком щомісячних платежів за кредитним договором, паспортом споживчого кредиту. Позивач не надав детального розрахунку заборгованості за процентами у розмірі 95 578 грн 86 коп. Надана позивачем довідка-розрахунок заборгованості за процентами та виписка не відображають ні весь період, за який здійснювалося нарахування процентів, ні відсоткову ставку, ні залишкової суми кредиту, на яку мають нараховуватися відсотки. Крім того вважає, що обґрунтованими та співмірними є витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ТОВ «ФК «Профіт Капітал» Ушакевич М. П., посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині - без змін. Також просила у разі неявки представника позивача в судове засідання розглядати справу за його відсутності

Представник позивача ТОВ «ФК «Профіт Капітал», будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності представника позивача згідно з вимогами ст. 372 ЦПК України, оскільки його неявка в судове засідання апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині розміру заборгованості за кредитним договором та судового збору належить змінити, виходячи з таких мотивів.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

За приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 листопада 2019 року між АТ «Ідея Банк» і відповідачем ОСОБА_2 укладений кредитний договір №R01.00202.005977310, згідно з умовами якої банк надав позичальнику кредит у розмірі 62 223 грн 93 коп. строком на 30 місяців до 21 травня 2022 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 47,3% річних від неповернутої суми кредиту (а.с.5-8). Відповідач ОСОБА_2 за умовами договору зобов`язувалася одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою та обслуговування кредитної заборгованості).

Банк на виконання умов вказаного договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у розмірі 62 223 грн 93 коп. шляхом переказу з позичкового рахунку позичальника на рахунок в АТ «Ідея Банк».

Як слідує з наданої позивачем виписки, за період з 21 листопада 2019 року по 19 грудня 2023 року відповідач отримала кредитні кошти, користувалася ними та частково погашала кредит, однак, своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала (а.с.13).

19 грудня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладений договір факторингу № 19/12-2023, згідно з умовами якого (п. 2.1.) АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «Оптіма Факторинг», а останнє прийняло права вимоги та в їх оплату зобов`язувалося передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених договором факторингу (а.с.19-30). Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) у розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Так, ТОВ «Оптіма Факторинг» зобов`язання за договором факторингу виконало в повному обсязі, та відповідно перерахувало грошові кошти на користь АТ «Ідея Банк».

Надалі 22 грудня 2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладений договір факторингу № 22/12-2023, згідно з умовами якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передало (відступило), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняло права вимоги за кредитним договором №R01.00202.005977310 від 21 листопада 2019 року (а.с.31-39).

Отже, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22 грудня 2023 року відповідно до умов договору факторингу № 22/12-2023 перейшло право вимоги за кредитним договором № R01.00202.005977310 від 21 листопада 2019 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 .

За розрахунками позивача, у зв`язку з неповерненням кредитних коштів за кредитним договором № R01.00202.005977310 від 21 листопада 2019 року, станом на 19 грудня 2023 року (дата відступлення) заборгованість ОСОБА_2 становить 157 782 грн 94 коп., з яких: заборгованість за основним боргом 62 204 грн 08 коп.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 95 578 грн 86 коп.

Розмір заборгованості позивач підтверджує довідкою-розрахунком (а.с.14).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У справі, що переглядається, апеляційним судом встановлено, що сторона відповідача не заперечувала укладення кредитного договору між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 , а також частково визнає позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № R01.00202.005977310 від 21 листопада 2019 року у розмірі 100 606 грн 04 коп., з яких: заборгованість за основним боргом 62 204 грн 08 коп.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 38 401 грн 96 коп. Представник відповідача вказувала, що кредитний договір укладався строком на 30 місяців та сплата процентів, розмір яких за цей період становить 38 401 грн 96 коп., визначена графіком щомісячних платежів (а.с.10).

Задовольняючи позовні вимоги повністю, суд вважав доведеним невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, заборгованість за яким підтверджується довідкою-розрахунком позивача.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що зазначена довідка-розрахунок заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № R01.00202.005977310 від 21 листопада 2019 року не може бути доказом безспірності заборгованості та її розміру, оскільки є документом, що створений первісним кредитором, а тому інформація зазначена у ній, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вона складена, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Крім того, оскільки виписка по рахунку за період з 21листопада 2019 року по 19 грудня 2023 року не відображає заборгованість за кредитним договором, а саме у ньому відсутні: відомості щодо фактичного погашення заборгованості по тілу кредиту, відсотках, комісій, пені та штрафу, простроченої заборгованості по тілу кредиту, відсотках, пені та штрафів, з зазначенням кількості днів прострочення, залишку заборгованості та його зміну при внесенні чергового мінімального платежу, або суми на погашення кредиту, а тому не може братися до уваги.

Разом з тим, в умовах кредитного договору від 21 листопада 2019 року сторони погодили строк його дії до 21 травня 2022 року, тому починаючи із зазначеної дати банк не мав права нараховувати проценти за користування кредитом. В розрахунку заборгованості за кредитом станом на 19 грудня 2023 року (а.с.14) зазначена загальна сума заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 95 578 грн 86 коп., але не зазначено за який період такі відсотки нараховані та за якою відсотковою ставкою, а тому суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування відсотків за кредитним договором, розмір яких заперечує відповідач. У відзиві на апеляційну скаргу заперечення відповідача щодо розміру заборгованості за відсотками не спростовані позивачем.

Зважаючи на наявність у справі доказів, які підтверджують неналежне виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором № R01.00202.005977310 від 21 листопада 2019 року, наявність у неї заборгованості у розмірі 100 606 грн 04 коп., з яких: заборгованість за основним боргом 62 204 грн 08 коп.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 38 401 грн 96 коп., а також недоведення позивачем позовних вимог в іншій частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, тому ураховуючи визнання відповідачем ОСОБА_2 заборгованості у вказаному розмірі, колегія суддів доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача, до якого до на підставі договору факторингу № 22/12-2023 від 22 грудня 2023 року перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором, заборгованості у розмірі 100 606 грн 04 коп., що підтверджується наявними у справі доказами.

З огляду на встановлені апеляційним судом у цій справі обставини, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на вищенаведене, рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених ч. 1 ст. 376 ЦПК України, належить в частині розміру заборгованості за кредитним договором змінити та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ТОВ «ФК «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором № R01.00202.005977310 від 21 листопада 2019 року у розмірі 100 606 грн 04 коп. (заборгованість за основним боргом 62 204 грн 08 коп., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 38 401 грн 96 коп.)

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд у цій справі оскаржуване рішення суду змінює, тому відповідно суд змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ТОВ «ФК «Профіт Капітал» підлягають стягненню понесені останнім пропорційно розміру задоволених позовних вимог судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1 930 грн 65 коп., а з позивача ТОВ «ФК «Профіт Капітал» на користь відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 633 грн 60 коп.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи наведене та положення ч. 10 ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати позивача ТОВ «ФК «Профіт Капітал», на якого покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю судових витрат відповідачу ОСОБА_2 у розмірі 1 702 грн 95 коп. (3 633 грн 60 коп. 1 930 грн 65 коп.).

Крім того, оскільки наявні у справі докази підтверджують понесені витрати позивача на професійну правничу допомогу, відповідають обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, є співмірними з предметом позову та складністю справи, а також відсутність клопотання сторони відповідача про зменшення вказаних витрат, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув оскаржуваним рішенням суду з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. Розмір зазначених витрат є обґрунтованим ще й тому, що у зв`язку з частковим задоволенням апеляційним судом позовних вимог ці витрати мали б стягуватися пропорційно розміру задоволених позовних вимог та становили б 4 463 грн 20 коп., що у даному випадку погіршуватиме становище відповідача, яка оскаржувала рішення суду, та є недопустимим. Тому зважаючи на наведене, рішення суду у зазначеній частині належить залишити без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2024 року у цій справі в частині розміру заборгованості за кредитним договором та судового збору змінити.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором № R01.00202.005977310 від 21 листопада 2019 року у розмірі 100 606 (сто тисяч шістсот шість) гривень 04 (чотири) копійки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 702 (одна тисяча сімсот дві) гривні 95 (дев`яносто п`ять) копійок.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: