Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2025 Справа №607/6899/25 Провадження №2/607/2680/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

з участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тернополі в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Байковецької сільської ради, третя особа: Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кметик Я. С., звернувся до суду із позовом до Байковецької сільської ради, третя особа: Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .

19 липня 2005 року ОСОБА_2 склав заповіт, згідно якого заповів усе своє майно ОСОБА_1 .

До складу спадкового майна входить житловий будинок по АДРЕСА_1 .

З метою оформлення права власності на спадкове майно за заповітом ОСОБА_1 звернувся до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Постановою від 03 вересня 2024 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

ОСОБА_1 вступив у фактичне володіння та управління будинком, користується ним та присадибною земельною ділянкою, проте не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про успадкування будинку, так як ОСОБА_2 при житті не виготовив технічний паспорт на будинок і не отримав свідоцтва про право власності на нього.

05 серпня 2024 року за заявою ОСОБА_1 було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок за вищевказаною адресою.

З огляду на вказане, ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке складається з житлового будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 07 квітня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/6899/25; постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

07 травня 2025 року судом зареєстроване клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кметика Я. С. про витребування належним чином засвідченої копії матеріалів спадкової справи № 27/2016, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протокольною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 07 травня 2025 року, витребувано у Тернопільської районної державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 27/2016, заведену після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22 травня 2025 року судом зареєстровано лист Тернопільської районної державної нотаріальної контори, на виконання ухвали суду від 07 травня 2025 року, та надано копії матеріалів спадкової справи № 27/2016, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні, яке відбулося 12 червня 2025 року суд протокольною ухвалою, без оформлення окремого документа, закрив підготовче провадження та розпочав розгляд справи по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кметик Я. С. в судове засідання не з`явився, проте подав заяву у якій, просив суд проводити розгляд справи без сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Байковецької сільської ради у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання, в якому просив суд проводити розгляд справи за його відсутності, при вирішенні питання покладається на думку суду.

Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилися, однак подав до суду клопотання, у якому просив суд справу розглядати без його присутності, при вирішенні спору покладається на думку суду.

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 87 років помер ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 21 жовтня 2015 року Чернелево-Руською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України.

Згідно інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 05 серпня 2024 року № 824, станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 в бюро не проведена.

Відповідно до інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна № 825 від 05 серпня 2024 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, житловий будинок по АДРЕСА_1 по обліку бюро рахується за ОСОБА_2 .

19 липня 2015 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповів все належне йому майно ОСОБА_1 . Зазначений заповіт зареєстрований в реєстрі за номером 18.

03 вересня 2024 року державний нотаріус Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікова Л. Г., розглянула подані ОСОБА_1 , документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , після смерті - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 27/2016 року, після смерті ОСОБА_2 , за заявою - ОСОБА_1 , про прийняття спадщини за заповітом від 25 січня 2016 року за № 76. Інших спадкоємці за вищевказаним заповітом, а також тих, які мають право на обов`язкову частку у спадщині немає.

Згідно матеріалів спадкової справи вказаний житловий будинок належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 28 лютого 1991 року. Також згідно інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 05 серпня 2024 року № 824, станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 в бюро не проведена.

На підставі вище викладеного, відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на житловий будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено постанову № 1574/02-31 від 03 вересня 2024 року.

05 серпня 2024 року на замовлення ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Згідно Висновку про вартість майна від 20 березня 2025 року вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , становить 130 400 грн.

22 травня 2025 року на запит суду від Тернопільської районної державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли матеріали спадкової справи № 27/2016, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із матеріалів якої встановлено, що 25 січня 2016 року ОСОБА_1 , звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно.

Відповідно до довідки № 12, виданої 20 січня 2016 року Чернелево-Руською сільською радою Тернопільському районі Тернопільської області, ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою по АДРЕСА_1 , разом з ним за вказаною адресою на проживали зять ОСОБА_1 1956 р.н., та внучка ОСОБА_3 , 1978 р.н.

Відповідно до довідки виданої Чернелево-Руською сільською радою Тернопільському районі Тернопільської області від 20 січня 2016 року за № 13, станом на 01 липня 1990 року вказаний житловий будинок належав колгоспному двору, членами колгоспного двору були ОСОБА_2 .

03 вересня 2024 року ОСОБА_1 подав до нотаріуса заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, в тому числі: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , у чому йому було відмовлено, зміст постанови нотаріуса суд описав вище, а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх спадкових прав.

Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд доходить до наступного висновку.

В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При вирішенні спорів щодо спадкування майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, право на частку у колгоспному дворі, яке було набуто до 15 квітня 1991 року мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку.

Житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , станом на 01 липня 1990 року мав статус колгоспного двору, головою двору був ОСОБА_2 (1928 року народження).

Таким чином, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , мав ОСОБА_2 одноосібно.

19 липня 2015 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповів все належне йому майно ОСОБА_1 . Зазначений заповіт зареєстрований в реєстрі за номером 18.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .

У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частина 3 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 та успадкував житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Водночас, позивач не може оформити свої спадкові права, оскільки нотаріус відмовила йому у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права.

Щодо правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно, то суд виходить з наступного. Пунктом 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, погодженої заступником Голови Верховного суду Української РСР 15 січня 1966 року, яка була чинною на час набуття сторонами по справі та спадкодавцем у власність майна колгоспного двору, передбачено процедуру отримання правовстановлюючого свідоцтва на право власності. Зокрема, у разі будівництва будинку на колгоспній землі, розташованій у смузі міста або селища міського типу, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору.

Згідно матеріалів спадкової справи житловий будинок за вищевказаною адресою належить спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 28 лютого 1991 року.

Однак, за змістом інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 05 серпня 2024 року № 824, станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 в бюро не проведена.

Водночас, відсутність реєстрації не може бути перешкодою в оформленні спадкоємцем своїх прав на успадковане майно, а тому є підстави для застосування ст. 392 ЦК України до виниклих між сторонами правовідносин.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з тим, що позивач не заявила вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 7678, 83, 206, 258268, 273, 352355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Байковецька сільська рада, , адреса місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 43, с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, 47711.

Третя особа: Тернопільська районна державна нотаріальна контора, ,адреса місцезнаходження: вул. Котляревського, буд. 27, м. Тернопіль, 46003.

Повний текст рішення суду складено 20 червня 2025 року.

Головуючий суддя Герчаківська О. Я.