Номер провадження: 22-ц/813/4256/25
Головуючий у першій інстанції Якимів А. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Нечитайло А.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 ,

на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 січня 2025 року, ухвалене у складі судді Якимів А.В.,

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, в обґрунтування якого зазначила, що 12 липня 2023 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) за актовим записом № 1329 від 12.07.2023, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу мають малолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) за актовим записом № 699 від 01.05.2024 року.

Зазначає, що після народження дитини відносини суттєво погіршились, відповідач звинувачує позивача у подружній зраді та виказує сумніви, що він є біологічним батьком дитини. Сумісне проживання неможливе тому позивачка з дитиною була змушена поїхати проживати до батьків. Спільне життя не склалося з причин, що сторони мають повністю протилежні погляди на шлюб та сім?ю, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.

Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 16.07.2024 підтверджено факт перебування позивачки у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

Відповідач є людиною працездатного віку, вад здоров?я не має, але матеріальної допомоги щомісяця не надає, тому позивач вважає за необхідне встановити рішенням суду суму щомісячного платежу аліментів на утримання дитини в 1/4 (одній четвертій) частці від щомісячного доходу, крім того, зазначає що між сторонами немає порозуміння щодо утримання дитини та її матері.

Відповідач є військовослужбовцем, отримує щомісячне грошове забезпечення. Позивачка є військовослужбовцем, але перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, грошового забезпечення не отримує. Можливості працювати не має. У зв`язку з чим позивачка вважає, що має право на призначення аліментів на своє утримання у розмірі 1/6 частки від заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

ОСОБА_1 просила суд розірвати шлюб, укладений 12 липня 2023 року, між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) за актовим записом № 1329. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне « ОСОБА_7 ». Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дати звернення з цим позовом до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дати звернення з цим позовом до досягнення дитиною 3- річного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.12.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернуто позивачу, на підставі п. 5 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, згідно якої позовна заява повертається позивачеві, у випадку, якщо подана заява про розірвання шлюбу під час вагітності дружини або до досягнення дитиною одного року без дотримання вимог, встановлених Сімейним кодексом України.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.01.2025 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька, що подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 повернуто відповідачу.

Комінтернівський районний суд Одеської області рішенням від 16.01.2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив. Стягував з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку платника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 10.09.2024 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку платника починаючи з 10.09.2024 і до досягнення сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 2422 гривні 40 копійок судового збору. Допустив негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, виходив з того, що неповнолітня донька сторін проживає разом з позивачем, домовленості між сторонами щодо її утримання не досягнуто, а відповідач в добровільному порядку належної допомоги на утримання дитини не надає, суд, враховуючи інтереси малолітньої дитини, на утримання якої присуджуються аліменти, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини, суд вважав за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною, трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи стягнення з для пред`явлення позову до суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , просить рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.01.2025 року по справі № 766/15149/24 скасувати, у задоволенні позовних ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , зазначає, що 30.12.2024 року він звернувся до суду із зустрічним позовом про виключення його даних, як про батька дитини на утримання котрої позивач звернувся з позовом про стягнення аліментів. Відповідач зазначає, що первісний і зустрічний позов виникли із цивільних правовідносин, які регулюються нормами цивільного законодавства, їх спільний розгляд є доцільним, оскільки задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Відмовивши у прийнятті зустрічного позову і ухваливши рішення по справі в один день, суд обмежив право відповідача на апеляційне оскарження ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.01.2025 року по справі № 766/15149/24 щодо відмови у прийнятті зустрічного позову. Фактично справа розглянута судом в одне судове засідання без належного повідомлення сторін, без надання відповідачу строку на оскарження ухвали про відмову у прийнятті зустрічного позову в межах розгляду справи в суді першої інстанції, що є порушенням засади змагальності сторін, забезпечення права на апеляційний перегляд справи, повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Відповідач зазначає, що не визнає той факт, що являється батьком дитини ОСОБА_5 , тому 06.02.2025 року ним було подано позовну заяву до ОСОБА_1 про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини, проте, неодноразово звертався до позивача з пропозицію матеріальної допомоги для дитини і матері.

Скаржник щодо стягнення аліментів на утримання дружини, зазначає, що ним подана позовна заява про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини. Відповідно до ч.2 ст. 85 СК України право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.03.2025 року відкрито провадження у справі, роз`яснено позивачу право подання до апеляційного суду відзиву.

ОСОБА_2 та його представник адвокат Слободянін М.В. копію ухвали про відкриття провадження отримали 11.03.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

Представник позивача адвокат Рева С.Л. копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримала 17.04.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 , рішення Комінтернівського районного суду від 16.01.2025 року у справі № 766/15149/24 залишити без змін, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що обмеження права на оскарження ухвали суду про повернення зустрічної позовної заяви, зазначені як один з мотивів апеляційної скарги, надуманий довід, оскільки відповідно до норм ЦПК відповідач мав право оскаржити її разом з рішенням по суті, але, апеляційна скарга не містить такої вимоги. Щодо непогодження відповідача з стягненням аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку, представник позивача зазначає, що в разі вирішення спору про батьківство на користь відповідача та виключення його даних з актового запису про народження дитини, тобто, прийняття Нововоронцовським районним судом Херсонської області рішення про оспорювання батьківства на користь ОСОБА_2 та вступу його у силу - тільки з цієї дати припнеться стягнення аліментів на утримання дружини шляхом подання відповідної процесуальної заяви до суду, який прийняв рішення.

06.06.2025 року представник ОСОБА_2 - адвокат Слободянін М.В. звернувся до апеляційного суду із заявою в якій просив суд скасувати рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 січня 2024 року по справі №766/15149/24 та закрити апеляційне провадження по справі, в обґрунтування якої зазначив, що 28 квітня 2025 року Нововоронцовським районним судом Херсонської області ухвалено рішення по справі №954/169/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини. Даним рішенням позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, а саме ухвалено: виключити відомості про ОСОБА_2 , як про батька дитини ОСОБА_5 , з актового запису №699 від 01 травня 2024 року про народження, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №699). Відповідач вважає, що відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. До заяви додано копію рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області по справі №954/169/25 від 28.04.2025 року.

Колегія суддів дійшла висновку про приєднання до матеріалів справи копії рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області по справі №954/169/25 від 28.04.2025 року, оскільки зазначене рішення безпосередньо стосується предмету спору, опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень та до нього забезпечено загальний доступ.

Учасники процесу у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

ОСОБА_2 та його представник адвокат Слободянін М.В. судові повістки-повідомлення отримали 20.06.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

Представник позивача адвокат Рева С.Л. судову повістку-повідомлення отримала 20.06.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.

Від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи призначеної на 26 червня 2025 року на 16 год 20 хвилин без участі ОСОБА_2 та його представника.

З огляду на положення частини другої статті 372 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, та зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає можливим розгляд справи проводити за відсутності учасників справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, виходив з того, що неповнолітня донька сторін проживає разом з позивачем, домовленості між сторонами щодо її утримання не досягнуто, а відповідач в добровільному порядку належної допомоги на утримання дитини не надає, суд, враховуючи інтереси малолітньої дитини, на утримання якої присуджуються аліменти, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини, суд вважав за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною, трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи стягнення з для пред`явлення позову до суду.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_8 12.07.2023 зареєстрували шлюб.

У відповідності до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з довідкою виданою головою Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 1621 від 22.08.2024, ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1 , разом із донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_3 , № 204 від 16.07.2024 ОСОБА_1 вибула у відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку з 17.07.2024 по 26.04.2026.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.

За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акту про визнання особи батьком.

Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За змістом частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області по справі № 954/169/25 від 28.04.2025 року, яке набрало законної сили, задоволено частково позов представника позивача ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини. Виключено відомості про ОСОБА_2 , як про батька дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису № 699 від 01 травня 2024 року про народження, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 ), видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №699).

Зазначеним рішенням встановлено, що ОСОБА_2 заперечує, а ОСОБА_1 визнає, що позивач ОСОБА_2 не є біологічним батьком ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Разом із тим, рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 січня 2025 року обґрунтовано фактом батьківства ОСОБА_2 , а виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що відповідач не є біологічним батьком дитини, підтверджує, що відповідач не є батьком дитини.

Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що відповідач не є біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджує, що позивач не є (і, відповідно, ніколи не був) батьком дитини.

Наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про відповідача як батька дитини є, зокрема, відсутність у відповідача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дитину, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки.

За таких обставин суд першої інстанції, дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, враховуючи, що під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач заперечував факт батьківства, звертався із зустрічною позовною заявою про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька.

Колегія суддів не приймає посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу, що виключення даних відповідача з актового запису про народження дитини, тобто, прийняття Нововоронцовським районним судом Херсонської області рішення про оспорювання батьківства на користь ОСОБА_2 та вступу його у силу, тільки з цієї дати припнеться стягнення аліментів на утримання дружини шляхом подання відповідної процесуальної заяви до суду, який прийняв рішення, оскільки обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини та дружини в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає.

Ураховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 січня 2025 року слід скасувати, та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини відмовити.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права стосовно розгляду справи без повідомлення сторін, колегія суддів зауважує наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Комінтернівський районний суд Одеської області від 13.12.2025 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Визначив розгляд провадження проводити без повідомлення (виклику) сторін по справі.

ОСОБА_2 копію ухвали про відкриття провадження отримав 14.12.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач із заявою та запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не звертався.

Оскільки суд першої інстанції в ухвалі про відкриття провадження визначив розгляд справи проводити без повідомлення (виклику) сторін по справі, зазначену копію ухвали відповідач отримав, заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подавав, предметом позову є вимоги про стягнення аліментів, то розгляд такої справи може здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін по справі, тому доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права стосовно розгляду справи без повідомлення сторін не заслуговують на увагу.

Щодо заявлено відповідачем клопотання про закриття провадження у справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Обґрунтовуючи клопотання про закриття провадження у справі відповідач зазначає, що рішенням Новоронцовського районного суду Херсонської області по справі №954/169/25 від 28.04.2025 року виключено відомості про ОСОБА_2 як батька ОСОБА_5 . Таким чином, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не є батьком ОСОБА_5 , відсутній предмет спору по справі.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)). Зокрема, ЄСПЛ зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Такі правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 200/21797/14-ц (провадження № 61-8175св19), від 23 грудня 2020 року у справі № 522/8782/16-ц (провадження № 61-21649св19), від 01 березня 2021 року у справі № 372/977/19 (провадження № 61-22969св19), від 09 березня 2021 року у справі № 523/8402/17 (провадження № 61-8718св20), від 11 березня 2021 року у справі № 710/1598/19 (провадження № 61-17230св20), від 24 березня 2021 року у справі № 201/12487/16-ц (провадження № 61-6798св19), від 09 квітня 2021 року у справі № 2-364/12 (провадження № 61-17763св19).

У постанові від 20.09.2021 року у справі № 638/3792/20 Верховний Суд дійшов висновку, що суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Отже положеннями п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено підставу закриття провадження у справі у разі відсутності саме предмета спору.

Предметом спору є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд має ухвалити рішення.

Предметом спору у цій цивільній справі є стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.

Ураховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає посилання відповідача на положення п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України помилковими.

Апеляційний суд зазначає, що станом на час як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судове рішення Новоронцовського районного суду Херсонської області по справі №954/169/25 від 28.04.2025 року ухвалено не було, тому відсутні підстави, для закриття провадження в цій справі та задоволення відповідного клопотання ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 .

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , підлягає задоволенню. Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 січня 2025 року слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини відмовити.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, 376, ст. 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , про закриття провадження у справі відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 січня 2025 року скасувати та постановити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 липня 2025 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

О.Ю. Карташов