Ухвала

17 липня 2025 року

м. Київ

справа № 758/8834/20

провадження № 61-9063ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крат В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Пархоменко П. І., розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця», яка підписана адвокатом Лазаренко Владленою Володимирівною, на рішення Подільського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року, додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 квітня 2023 року, постанову Київськогоапеляційного суду від 05 червня 2025 року (повний текст складено 12 червня 2025 року) в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення належних звільненому працівнику сум та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до АТ «Українська залізниця» про стягнення належних звільненому працівнику сум та середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 68 252,68 грн.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 68 252,68 грн.

Додатковим рішенням Подільського районного суду міста Києва від 24 квітня 2023 року задоволено заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24 500 грн.

Постановою Київськогоапеляційного суду від 05 червня 2025 року апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» на рішення Подільського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року залишено без задоволення. Рішення Подільського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року залишено без змін. Апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» на додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 квітня 2023 року задоволено частково. Додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 квітня 2023 року змінено та зменшено суму витрат, які стягнуто на правову допомогу з 24 500 грн до 15 000 грн.

14 липня 2025 року акціонерне товариство «Українська залізниця» засобами поштового зв`язку подало касаційну скаргу, яка підписана адвокатом Лазаренко В. В., на рішення Подільського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року, додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 квітня 2023 року, постанову Київськогоапеляційного суду від 05 червня 2025 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Таким чином, ціна позову у цій справі становить 68 252,68 грн і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У касаційній скарзі вказується, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки оскаржувані судові рішення не відповідають єдиній правозастосовній практиці, зокрема висновкам Верховного Суду. Судами було неправильно застосовано норми матеріального права, в результаті чого, єдність судової практики не дотримується. Також, судами було грубо порушено норми процесуального права, зокрема принцип диспозитивності цивільного судочинства, передбачений статті 13 ЦПК України, що є підставою для скасування судового рішення. Отже, є необхідність у виправленні помилки судів першої та апеляційної інстанції з метою унеможливлення її повторення у подальшій судовій діяльності. Ця справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи АТ «Укрзалізниця», оскільки, між іншим, правозастосовча практика у подібних до цієї справи правовідносинах, зокрема щодо застосування статті 116 КЗпП України, впливає на застосування вказаної норми товариством під час його діяльності. Ця справа має виняткове значення для АТ «Укрзалізниця» з огляду на те, що усі працівники АТ «Укрзалізниця» протягом 2022 - 2024 років не отримували і до цього часу не отримують матеріальну допомогу на .оздоровлення. Така допомога не виплачується. працівникам і при їх звільненні, враховуючи передбачене статтею 11 Закону № 2136-ІХ право роботодавця призупиняти дію окремих положень колективного договору. Тому висновки щодо застосування правових норм у цій справі, зокрема статті 116 КЗпП України, можуть вплинути на правовідносини щодо виплати матеріальної допомоги на оздоровлення інших працівникам які не отримали таку матеріальну допомогу, починаючи з 2022 року і не отримують її на даний час. Проте особа, яка подала касаційну скаргу, не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес і в чому проявляється виняткове значення для неї цієї справи. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес і має виняткове значення для відповідача.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Вказівка в резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 05 червня 2025 рокупро можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене рішення ухвалене у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Українська залізниця», яка підписана адвокатом Лазаренко Владленою Володимирівною, на рішення Подільського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року, додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 квітня 2023 року, постанову Київськогоапеляційного суду від 05 червня 2025 року (повний текст складено 12 червня 2025 року) в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення належних звільненому працівнику сум та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

П. І. Пархоменко