Справа № 285/2189/25
провадження у справі №2/0285/1234/25
22 липня 2025 року м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б. за участі секретаря судового засідання Павлюк Т.П. та осіб, які беруть участь у справі:
позивач: представник не прибув,
відповідач: не прибув,
розглянувши заочно у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
23.04.2025 ТОВ «ФК«Ейс» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 10 213 грн. 90 коп., з яких: заборгованість зі тілом кредиту в розмірі 5 556 грн грн, проценти за користування кредитом і комісією в розмірі 4 256 грн 90 коп., а також судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що 21.06.2024 між ТОВ «ФК «Кредіплюс`та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 4 032 грн. зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 1 555 грн 68 коп., сплатою процентів за користування кредитом в 1,4958% в день й кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 30.08.2024. Кредитодавець належним чином виконав умови кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти на умовах та в порядку, передбаченому кредитним договором. 10.10.2024 укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «ФК«Ейс» набуло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 10 213 грн. 90 коп., з яких: заборгованість зі тілом кредиту в розмірі 5 556 грн грн, проценти за користування кредитом і комісією в розмірі 4 256 грн 90 коп., які позивач просить стягнути з відповідача.
Представник позивача у судове засідання не прибув, просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та клопотань про розгляд справи за його відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавав.
За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 21.06.2024 між ТОВ «ФК«Ейс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 4 032 грн. зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 1 555 грн 68 коп., сплатою процентів за користування кредитом в 1,4958% в день й кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 30.08.2024 (а.с. 10).
Позивач належним чином виконав умови кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 4 032 грн, що підтверджується листом АТ «Перший український міжнародний банк» (а.с. 72).
10.10.2024 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «ФК«Ейс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «ФК«Ейс» набуло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором (а.с. 26).
Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 10 213 грн. 90 коп., з яких: заборгованість зі тілом кредиту в розмірі 5 556 грн грн, проценти за користування кредитом і комісією в розмірі 4 256 грн 90 коп. (а.с. 24).
Щодо позовних вимог про стягнення тіла кредиту і комісії за надання кредиту
За частиною 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Матеріалами справи підтверджується, що договір позики між сторонами укладено в електронному вигляді, відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно із ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Установлено, що відповідно до п. 2.1. кредитного договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 2.6. договору, надати позичальнику грошові кошти в розмірі, визначеному у п. 2.2.1 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та процент за користування кредитом у порядку та строк, визначений договором.
Відповідно до п. 2.2.1 відповідач отримав кредит в розмірі 4000 грн 32 коп., що підтверджується листом АТ «Перший український міжнародний банк» (а.с. 72).
Зарахування позивачем до розміру тіла кредиту, заборгованості по комісії за надання кредиту в розмірі 1 555 грн 68 коп., є необґрунтованим та не відповідає вимогам ст. 1049 ЦК України.
Тіло кредиту і комісія за надання кредиту мають різну правову природу, не є тотожними, і не можуть бути сумовані кредитодавцем у один вид грошового зобов`язання за кредитом.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення тіла кредиту підлягають частковому задоволенню в розмірі 4000 грн 32 коп.
Відповідно до п. 2.5. кредитного договору комісія за надання кредиту - 1 555 грн 68 коп., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 28% від загальної суми кредиту за рахунок коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.1 цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не можу бути змінено.
Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію (пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо) (п. 31.18. Постанови Верховного Суду від 13.07.2022 № 496/3134/19).
Таким чином з відповідача підлягає стягненню комісія за надання кредиту 1 555 грн 68 коп.
Одночасно позивач заявлено вимогу про стягнення також заборгованості зі сплати комісії в розмірі 401 грн. Однак у позовній заяви така вимога не обґрунтована, а позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження вказаних позовних вимог, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають (а.с. 24).
Щодо позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом
Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У постанові Верховного Суду від 01 вересня 2022 року у справі № 225/3427/15-ц зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки.
Згідно із пунктами 2.3., 2.6., 2.7.1 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 586% річних. Денна процентна ставка складає 1,4958%. Кінцевий термін термін повернення кредитних коштів до 30.08.2024 (а.с. 11).
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування кредитом за період з 21.06.2024 до 30.08.2024, що становить 4 188 грн 58 коп. (4000 грн 32 коп. х 1,4958% х 70 днів).
У іншій частині позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підтверджуються належними доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Указаний критерій застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у зазначеній справі представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що понесені позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг. У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 2500 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.
Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
У решті позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом та комісією - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст рішенні складено 22.07.2025.

Суддя Т.Б. Сташків