Справа № 558/346/25
номер провадження 2/558/160/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 року селище Демидівка

Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області в складі:

одноособово суддя Мельник Д.В.,

секретар судового засідання Березюк І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Демидівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Демидівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна.

Свою заяву позивач мотивує тим, що у квітні 2025 року під час оформлення спадкових прав, йому стало відомо, що на набуте у спадщину нерухоме майно накладено арешт.

У державній виконавчій службі ОСОБА_1 повідомили про те, що дійсно такий арешт існує.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що немає правових підстав для вищевказаного арешту. Так, арешт накладений у 2006 році, боргів за позивачем на даний момент не існує, відкритих виконавчих проваджень відносно нього немає.

Свою позовну заяву позивач ОСОБА_1 мотивує нормами Цивільного кодексу України та Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, позивач ОСОБА_1 просить, в разі задоволення його позову, не стягувати із відповідача понесені ним судові витрати по справі(а.с.2).

У своєму відзиві на позовну заяву Демидівський відділ державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції підтвердив обставини накладення арешту на нерухоме майно позивача ОСОБА_1 10.02.2006 року за реєстраційним номером обтяження №2866196 в межах виконавчого провадження.

Вищевказане виконавче провадження знищене через закінчення строків його зберігання. Інших виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 станом на 01.07.2025 рік немає. Станом на 01.07.2025 рік арешт нерухомого майна ОСОБА_1 залишається чинним.

На думку відповідача, по даній цивільній справі необхідно прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства України(а.с.17).

24.06.2025 року судом винесена ухвала про відкриття провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.14).

Сторона позивача звернулася до суду із заявою про розгляд справи 22.07.2025 року у їх відсутність, позовні вимоги підтримує повністю (а.с.22).

Представник відповідача по справі також просить розглядати справу у його відсутність (а.с.21).

Вважаючи на норми ч.3 ст. 211 ЦПК України, які надають право особам, які беруть участь у справі, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши докази по справі, встановивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовної заяви ОСОБА_1 .

Судом дослідженні письмові докази по справі.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ( а.с.5).

Згідно письмової відповіді посадових осіб державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №4091 від 28.05.2025 року за реєстраційним номером обтяження 2866196 від 10.02.2006 року було накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 . У державного виконавця відсутні законні підстави для зняття арешту майна (а.с.6).

У Єдиному реєстрі боржників станом на 17.06.2025 рік немає інформації щодо позивача ОСОБА_1 , виконавчі провадження відносно нього відсутні (а.с.6,7,).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що обтяження майна позивача ОСОБА_1 арештом, за відсутності законних підстав, порушує його право власності, а саме його правомочність як власника, відповідно до ст.317 ЦК України (право користуватися та розпоряджатися власністю).

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У ч.2 вищевказаної статті Цивільного кодексу України вказано загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. Також, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Глава 29 ЦК України передбачає такий спосіб захисту права власності як усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном(негаторний позов).

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача ОСОБА_1 щодо не зняття арешту з належного йому майна є звернення до суду з позовом про зобов`язання зняти арешт з майна.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 7.02. 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року №31/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.06. 1999 року №364/3657 (зі змінами).

Відповідно до п.п. 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10. 2013 року № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06. 1999 року № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06. 1999 року за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.

Крім того, стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини, основоположних свобод передбачає, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суд приходить до висновку, що накладений арешт на майно позивача ОСОБА_1 перешкоджає йому реалізувати своє право на вільне розпорядження майном. Зобов`язання позивача перед стягувачем припинилися на підставі ст.609 ЦК України, а накладений арешт втратив свою актуальність та підлягає скасуванню.

Норми ч.5 ст.59 Закону України « Про виконавче провадження» надають суду право знімати арешт із нерухомого майна боржника.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач ОСОБА_1 просить не стягувати із відповідача судові витрати по справі у виді сплаченого ним судового збору. Таким чином, керуючись нормами ст.13 ЦПК України щодо принципу диспозитивност цивільного судочинства( розпорядження учасником справи своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд), суд не стягує із відповідача понесені позивачем судові витрати по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.16, 317, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 77, 78, 81, 141, 258, 259, 265, 268, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до Демидівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного управління Міністерства юстиції (, 35200 селище Демидівка вулиця Луцька, будинок №100 Дубенського району Рівненської області) про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити повністю.

Зняти арешт з нерухомого майна, належного ОСОБА_1 , який накладений за реєстраційним номером обтяження 2866196 від 10.02.2006 року.

Учасники справи, а також особи які не брали участі у справі, але суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити рішення безпосередньо до Рівненської апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не була вручене в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне провадження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро МЕЛЬНИК