СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/4884/25
пр. № 2-др/759/134/25
28 липня 2025 року суддя Святошинського районного суду міста Києва, розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі № 759/4884/25 за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Приватне акціонерне товариство «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (надалі - Позивач) звернулося до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 759/4884/25.
Заява обґрунтована тим, що у провадженні Святошинського районного суду м. Києва знаходиться справа № 759/4884/25 за позовною заявою ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. З метою забезпечення представництва інтересів стягувача в суді та надання інших видів правової допомоги стягувач уклав з АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «ПЕРШИЙ РАДНИК» договір про надання правової допомоги № 3443-ДКЕМ від 01.01.2024.
Позивач зазначає, що розмір судових витрат на професійну правничу допомогу становить 5000 грн., що підтверджується актом наданих послуг № 163 від 14.07.2025. Позивач надав до суду копію акту надання послуг № 163 від 14.07.2025 відповідно до договору № 3443-ДКЕМ від 01.01.2024 про надання правової допомоги. Рішення від 04.07.2025 отримано Позивачем 11.07.2025 шляхом направлення судом на електронну адресу. Заяву про відшкодування витрат адвокат Полєтаєв А.А. направив 15.07.2025 року.
Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною 4 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд звертає увагу на те, що склад витрат на правничу допомогу та порядок їх підтвердження встановлено статтею 137 ЦПК України, зокрема, частиною 2 визначено: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У поданому позивачем акті надання послуг № 163 від 14.07.2025 зазначено лише загальну суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., але відсутні докази, які б підтверджували фактичну сплату цих коштів. Незважаючи на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, вимога про документальне підтвердження витрат залишається актуальною. Наданий акт не є розрахунковим документом, що підтверджує факт оплати.
Крім того, акт надання послуг не містить детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а також не містить розрахунку погодинної вартості правової допомоги із зазначенням часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), зокрема, на участь у судових засіданнях, вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, ознайомлення з матеріалами справи тощо. Це позбавляє суд можливості перевірити співмірність заявлених витрат складності справи, часу, обсягу наданих послуг та ціни позову, як того вимагає частина 4 статті 137 ЦПК України.
Відсутність документального підтвердження факту оплати послуг адвоката, а також детального розрахунку понесених витрат, що дозволяє суду оцінити їх співмірність, є підставою для відмови у задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.270, 353 ЦПК України, суд
У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі № 759/4884/25 за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Н.О. Петренко