Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1856/25
Провадження № 2/711/1234/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М.

при секретарі Кошубінській Л.В.

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

його представника ОСОБА_2

представника позивачки ОСОБА_3 Дубинського В.М.

відповідача ОСОБА_4

його представника ОСОБА_5 ,

представника відповідача Черкаської міської ради Коломієць Т.В.,

представника відповідача виконавчого комітету Черкаської міської ради Птухи В.І.,

представника третьої особи Птухи В.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, виконавчого комітету Черкаської міської ради, ОСОБА_4 , третя особа: Департамент управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради про визнання незаконним та скасування в частині рішення виконкому Черкаської міської ради про визнання недійсним Державного акту та скасування запису в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулись до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовною заявою до Черкаської міської ради, виконавчого комітету Черкаської міської ради, ОСОБА_4 , третя особа: Департамент управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради, в якій просили суд:

- скасувати рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради «Про передачу земельної ділянки у приватну власність і користування» № 522 від 26.06.1998 року в частині передачі у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_6 ;

- визнати частково недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серія ЧP №24-2-1557 від 03 серпня 1998 року на земельну ділянку площею 458,5 кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1 , в частині передачі у приватну власність ОСОБА_6 земельної ділянки, розміром 2,0м. х 34,0м. = 68,0 кв.м. для обслуговування житлового будинку і каналізації ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 ;

- внести зміни до доповнень в технічну документацію про встановлення зовнішніх меж землекористування для видачі документів на земельні ділянки площею 293,0кв.м., які розташовані по АДРЕСА_1 ;

- внести зміни до договору Дарування земельної ділянки з реєстраційним номером №12064, що укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , в частині розміру площі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 і замість розміру 361,0кв.м. записати словами «земельну ділянку площею 293,0кв.м.»;

- скасувати запис в Державному Реєстрі речових прав про реєстрацію прав власності щодо власника по АДРЕСА_1 , на чотири земельні ділянки:

:02:032:0146 розміром 0,0345 га

:02:032:0144 розміром 0,0002 га

:02:032:0145 розміром 0,0005 га

71101 36400:02:032:0134 розміром 0,0002 га,

залишивши без змін записи щодо земельної ділянки :02:032:0143 розміром 0,0007га.

Таким чином, в позовній заяві позивачами заявлено п`ять окремих позовних вимог.

20.03.2025р. судом відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

04.04.2025р. представником відповідача Черкаської міської ради Коломієць Т.В. подано до суду письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого Черкаська міська рада просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивачів в зв`язку з їх безпідставністю.

07.04.2025р. представником відповідача виконавчого комітету Черкаської міської ради Птухою В.І. подано до суду письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого виконавчий комітет Черкаської міської ради просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивачів.

09.05.2025р. представником відповідача ОСОБА_4 адвокатом Мисаном В.М. подано до суду письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого ОСОБА_4 просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивачів.

10.06.2025р. представниками позивачів ОСОБА_8 та ОСОБА_2 подано до суду письмову відповідь на відзив на позов, а також письмове клопотання про уточнення позовних вимог, відповідно до якого сторона позивачів просить суд:

- зобов`язати відповідача 2 (виконавчий комітет Черкаської міської ради) скасувати рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» №522 від 26.06.1998р. в частині передачі у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_6 (пункт 72);

- визнати недійсним Державний акт серія ЧР24-2-1559 від 03.08.1998р. на ім`я ОСОБА_6 на право призваної власності на земельну ділянку ( АДРЕСА_1 );

- скасувати запис в Державному реєстрі речових прав про реєстрацію прав власності на земельну ділянку з Кадастровим номером :02:032:0084 ( АДРЕСА_1 ) власник: відповідач ОСОБА_4 .

Таким чином в зазначеному клопотанні, яке подане до суду 10.06.2025р., заявлено три окремі позовні вимоги.

В судовому засіданні 18.06.2025р. представникам позивачів роз`яснено, що чинним ЦПК України не передбачено подання до суду клопотання про уточнення позовних вимог.

23.06.2025р. представниками позивачів ОСОБА_8 та ОСОБА_2 подано до суду клопотання про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якого позивачі просять суд:

- зобов`язати відповідача 2 (виконавчий комітет Черкаської міської ради) скасувати рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» №522 від 26.06.1998р. в частині передачі у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_6 (пункт 72);

- визнати недійсним Державний акт серія ЧР24-2-1559 від 03.08.1998р. на ім`я ОСОБА_6 на право призваної власності на земельну ділянку ( АДРЕСА_1 );

- скасувати запис в Державному реєстрі речових прав про реєстрацію прав власності на земельну ділянку з Кадастровим номером :02:032:0084 ( АДРЕСА_1 ) власник: відповідач ОСОБА_4 .

Таким чином в зазначеному клопотанні від 20.06.2025р., яке подане до суду 23.06.2025р., заявлено три окремі позовні вимоги, тоді як сама позовна заява містила п`ять позовних вимог.

Статтею четвертою ЦПК передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Отже, за змістом ст.ст. 4, 5 ЦПК України підставою звернення з позовом до суду є потреба позивача у захисті своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а метою такого звернення отримання ефективного способу захисту.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, не визнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Ефективність способу захисту визначається його здатністю реально відновити захищені судом право чи інтерес, а застосування ефективного способу захисту має привести до належних правових наслідків, що забезпечать існування належного правопорядку.

Аналіз змісту наведених вище норм процесуального законодавства свідчить, що виклад змісту позовних вимог має відображати зміст способу захисту, використання якого є необхідним на думку позивачів для захисту їх законних прав та інтересів і для застосування якого вони звернулись до суду.

Як зазначено у ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК позовна заява має містити зміст позовних вимог (спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні) та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно положень п. 3 ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд: у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. А відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позов у цивільному процесі це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17).

Правова підстава позову це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Законодавцем визначено право позивача збільшувати позовні вимоги, а також змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмета позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Оскільки предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 ЦК України, а відтак зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин. Зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Таким чином, зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретної позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.

Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не повною мірою забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмета позову можлива, зокрема, у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Концепція ЦПК полягає, у першу чергу, у підготовці позивачем саме кінцевої редакції позовної заяви, яка подається до суду, і в такому випадку суд визначає порядок її розгляду та враховує при вирішенні питання про такий розгляд ряд чинників (ч. 3 ст. 274 ЦПК України).

В даному випадку, представниками позивачів подано до суду заяву (клопотання) про збільшення розміру позовних вимог (датована 20.06.2025р., надійшла до суду 23.06.2025р.), яка по суті такою не являється, оскільки в такій заяві (клопотанні) заявлено нові вимоги, яких не було заявлено в первісній позовній заяві, та частина вимог вилучена із такої заяви, а, в силу чинного законодавства, збільшено, або зменшено може бути лише вимоги майнового характеру.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття заяви (клопотання) представників позивачів про збільшення позовних вимог від 20.06.2025р., яка подана до суду 23.06.2025р., оскільки за змістом такої заяви позивачі свої позовні вимоги не збільшують, а фактично заявляють, окрім іншого, нову вимогу та вилучають частину позовних вимог, заявлених в позовній заяві від 05.03.2025р.

Разом з тим, враховуючи, що із викладеного вбачається, що позовні вимоги позивачів не є остаточними, а також враховуючи завдання підготовчого судового засідання та права позивачів, визначені ст. 49 ЦПК України, а також заяву представників позивачів про надання їм часу для викладення позовної заяви в остаточній редакції, суд вражає за необхідне, надати позивачам (представникам) п`ятиденний строк для викладення позовних вимог, в тій редакції, яка була б статочною та відповідала б, як волевиявленню позивачів, так і нормам цивільно-процесуального законодавства.

Одночасно суд звертає увагу, що до позовної заяви мають бути додані докази направлення її копії та доданих до неї документів іншим учасникам справи (таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 43 ЦПК).

На підставі викладеного вище та, керуючись ст.ст.11-13, 175, 177, 185, 257 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

В прийнятті заяви (клопотання) представників позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 від 20.06.2025р. (надійшла до суду 23.06.2025р.) про збільшення позовних вимог відмовити.

Надати позивачам (їх представникам) п`ятиденний строк для подання до суду позовної заяви в остаточній редакції, з урахуванням викладеного в описовій частині ухвали.

Роз`яснити позивачам (їх представникам), що у випадку не подання у строк, зазначений в ухвалі, позовної заяви в остаточній редакції, розгляд справи буде відбуватися за позовними вимогами, викладеними в первісній позовній заяві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.М. Скляренко