Дата документу 17.06.2025
Справа № 334/3518/25
Провадження № 2-к/334/5/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Добрєв М.В. розглянувши матеріали доручення турецького суду про проведення окремих процесуальних дій відносно ОСОБА_1 ,

встановив:

01 травня 2025 року до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя із Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшло доручення на підставі Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах 1970 року, щодо виконання доручення турецького суду про проведення окремих процесуальних дій відносно ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З додатків до поданого доручення встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України задля встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування) фізичної особи суддею зроблений запит до Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради, відповідь на який надійшла 06.05.2025. Згідно з даною відповіддю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , належним чином повідомлений, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, жодних клопотань до суду не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 1 ст. 500 ЦПК України, суди України виконують доручення іноземних судів про надання правової допомоги щодо вручення викликів до суду чи інших документів, допиту сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, переданих їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено дипломатичними каналами.

Відповідно до ч. 1 ст. 501 ЦПК України, доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів виконується у судовому засіданні або уповноваженим працівником суду за місцем проживання (перебування, місцем роботи) фізичної особи чи місцезнаходженням юридичної особи.

Згідно із вимогами ч. 7 ст. 501 ЦПК України, доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів вважається виконаним у день, коли особа або її представник отримали такі документи чи відмовилися від їх отримання або якщо така особа чи її представник, яких належним чином повідомлено про дату, день, час та місце судового засідання, на якому має бути вручено виклик до суду чи інші документи, без поважних причин не з`явилися до суду, у день такого судового засідання.

Згідно з ч. 6 ст. 500 ЦПК України, у разі якщо немає можливості виконати доручення іноземного суду, суд України у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або якщо міжнародний договір не укладено дипломатичними каналами, повертає таке доручення іноземному суду без виконання із зазначенням причин та подає відповідні документи, що це підтверджують.

Пункт 3.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України № 1092/5/54 від 27.06.2008 передбачає, що у разі неможливості виконання іноземного доручення суд України через міжрегіональне управління або його відповідний структурний підрозділ повертає доручення Мін`юсту без виконання із зазначенням причин, що перешкоджають його виконанню, зокрема, у випадку неявки особи до суду.

Згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України про виконання або про неможливість виконання з об`єктивних причин судового доручення постановляється ухвала, яка з протоколами про вчинення процесуальних дій і всіма зібраними на виконання судового доручення матеріалами невідкладно надсилається до суду, що розглядає справу.

Враховуючи, що ОСОБА_1 до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя не з`явився, виконати доручення турецького суду не виявилось можливим, суд дійшов висновку, що матеріали такого доручення слід повернути без виконання.

Керуючись ст. 258-260, 500, 501 ЦПК України,-

постановив:

Матеріали доручення турецького суду про проведення окремих процесуальних дій відносно ОСОБА_1 повернути до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) без виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Добрєв М. В.