Справа № 712/6135/25
Провадження № 2-з/712/47/25
УХВАЛА

про забезпечення позову

21 липня 2025 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Пономар В.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 щодо забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_4 , приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Михайловська Аліса Анатоліївна про визнання недійсним договору дарування квартири,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_4 , приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Михайловська Аліса Анатоліївна про визнання недійсним договору дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Від представника позивача ОСОБА_5 17.07.2025 до суду надійшла заява про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на зазначену вище квартиру, заборонивши державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчинення будь-яких дій щодо цієї квартири.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову вказано на наявність обґрунтованого ризику відчуження відповідачем спірної квартири, а тому вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру спроможне забезпечити ефективний захист не тільки прав та інтересів позивача, а й прав та інтересів дарувальника, яка є його матір`ю.

Розглянувши вказану заяву, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії (п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19, від 17.09.2020 у справі № 910/72/20, від 15.01.2021 у справі № 914/1939/20, від 16.02.2021 у справі № 910/16866/20, від 15.04.2021 у справі № 910/16370/20, від 24.06.2022 у справі № 904/3783/21, від 26.09.2022 у справі № 911/3208/21).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.02.2025 власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 17.12.2024

В заяві про забезпечення позову представник позивача посилався на існування ризику подальшого ускладнення чи унеможливлення виконання рішення. Дані ризики обґрунтовані тим, що відповідач може вчинити дії, спрямовані на відчуження квартири, що значно утруднить захист прав та інтересів позивача.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженні майном.

Зважаючи на те, що між сторонами дійсно виник спір, з урахуванням підстав та змісту позову, та наявності загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову, позовним вимогам, балансу інтересам сторін, суд дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову та вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру із забороною вчиняти реєстраційні дії щодо квартири.

Заборона на відчуження квартири, щодо якої між сторонами виник спір, не є позбавленням права власності на неї, зважаючи на що, з урахуванням встановлених обставин, заборона на відчуження квартири є виправданою, а рішення про заборону на відчуження є таким, що підтримує "справедливу рівновагу" між загальним інтересом відповідачів по справі та захистом прав позивача.

Також суд вважає недоцільним застосування зустрічного забезпечення, зважаючи на наступне.

Забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири не впливає на матеріальний стан відповідача та не призводить до понесення додаткових витрат унаслідок його застосування.

Матеріали справи не містять будь-яких належних даних, що свідчать про можливе завдання відповідачу збитків внаслідок забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру.

Зважаючи на зазначене, суд дійшов висновку щодо наявності достатніх правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Одночасно суд наголошує, що за приписами ч. 7, 8, 9, 10 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом указаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Також суддя звертає увагу на те, що ухвала є виконавчим документом в частині вжиття заходів забезпечення позову та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (ч. 1 ст. 157 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. 150, 151, 153,157, 260 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 щодо забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_4 , приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Михайловська Аліса Анатоліївна про визнання недійсним договору дарування квартири задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчинення будь-яких дій щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з 21.07.2025.

Ухвала є виконавчим документом та дійсна для пред`явлення до примусового виконання протягом трьох років.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

За цією ухвалою:

Стягувач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя В.О. Пономар