Номер провадження 2/754/270/25
Справа №754/7653/24
РІШЕННЯ

Іменем України

25 липня 2025 року Суддя Деснянського районного суду міста Києава Буша Н.Д., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ФК «ЕЙС» через свого представника Тараненка А.І. звернулось до суду з позовною заявою до відповідача з вимогами: стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №00-8017983 від 18.05.2023 року у розмірі 24 300 грн., яка складається з 6 300 грн. заборгованості за тілом та 18 000 грн. заборгованості за відсотками; стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Ухвалою суду від 03.06.2024 року прийнято справу до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

02.07.2024 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву, зазначив про те, що позивачем не доведено факту повної сплати заборгованості перед ТОВ «Качай гроші» за договором факторингу. В матеріалах судової справи наявна копія договору факторингу №28112023 від 28.11.2023 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» та ТОВ «Качай гроші», за умовами якого ТОВ «Качай гроші» відступає позивачу право вимоги заборгованості боржників перед клієнтами. Згідно п. 2 договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» зобов`язується відступити ТОВ «Качай гроші» за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «Качай гроші» до договору факторингу №28112023 від 28.11.2023 року, наданого позивачем, надано відомість лише на суму 371,70 грн. Відповідно до положень розділу 3 вказаного договору, загальна сума фінансування позивачем ТОВ «Качай гроші» від відступлення права вимоги становить 369 123,48 грн. При цьому, позивач посилається на акт приймання-передачі до договору факторингу №28112023 від 28.12.2023 року, підписаного між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» та ТОВ «Качай гроші», який укладений на загальну суму заборгованості 19 504 579,72 грн. Із позовних вимог встановлено, що за договором факторингу №28112023 від 28.12.2023 року позивач вказує, що до позивача від ТОВ «Качай гроші» перейшло право грошової вимоги в розмірі 243 000 грн. При цьому, встановлено, що за договором факторингу №28112023 від 28.12.2023 року відступлено право вимоги на суму 369 123,48 грн., за актом приймання-передачі - 19 504 579,72 грн., а в позовній заяві позивач посилається на суму 243 000 грн. Водночас, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення повної оплати за відступлення права вимоги за договором факторингу №28112023 від 28.12.2023 року в сумі 369 123,48 грн., ані за актом приймання-передачі в сумі 19 504 579,72 грн., ані заявленої в позовній заяві суми 24 300 грн. Таким чином, на думку сторони відповідача, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення повної оплати за відступлення права вимоги згідно умов договору №28112023 від 28.12.2023 року, зокрема щодо суми в розмірі 243 000 грн. Відтак, недоведеність позивачем повної оплати за договором факторингу, зокрема не надання доказів сплати залишку в розмірі 243 000 грн., свідчить про недоведеність позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача. На підтвердження факту переходу прав вимоги від первісного кредитора по кредитному договору - ТОВ «Качай гроші» до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» не надано жодних доказів переходу прав вимоги від первісних кредиторів до позивача, що підтверджують наявність прав вимоги в кредиторів. Відтак, позивачем не надано, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження сплати новим кредитором грошових коштів первісного кредитора за передачу права грошової вимоги, та зарахування їх на рахунок останнього. Враховуючи, що кредитний договір є реальним, так як згідно з положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України, є укладеним з моменту передання грошей, надання доказів про перерахування кредитодавцем суми грошової позики (кредиту) на зазначений в договорі рахунок позичальника для висунення і доведення вимоги позивачем (новим кредитором) про стягнення з боржника є обов`язковим. На підтвердження обставин перерахування грошових коштів відповідачу за спірним кредитним договором та наявності у відповідача боргу за кредитним договором позивач не надав жодних доказів. Розрахунки заборгованості, які скріплені в односторонньому порядку за його підписом, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Відтак, виписка з особового рахунку за кредитним договором №008017983, скріплена підписом і печаткою директора ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», не може слугувати допустимим і належним доказом. Відсутність доказів переходу прав вимоги від первісних кредиторів до позивача, що підтверджують наявність прав вимоги в кредиторів за кредитними договорами є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Крім того, сторона відповідача, зазначає, що враховуючи те, що позивач звертаючись до суду вказує на нарахування штрафних санкцій у вигляді відсотків у 2023 році, тобто в період дії воєнного стану, це суперечить п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та правовим висновкам Верховного Суду, а тому в цій частині такі вимоги на думку сторони відповідача також не підлягають до задоволення. На підставі викладеного, сторона відповідача просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

09.07.2024 року від сторони позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що 28.11.2023 року ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та позивач уклали договір факторингу № 28112023, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Пунктом 2.1. договору передбачено, що згідно умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Відповідно до договору факторингу № 28112023 від 28.11.2023 року визначено, що під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Таким чином, договором факторингу №28112023 від 28.11.2023 року встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога). Пунктом 10.1. договору передбачено, що строк дії договору факторингу до 31.12.2026 року, але у будь-якому випадку до повного виконання відповідних зобов`язань сторонами. Відповідно до договору факторингу №28112023 від 28.11.2023 року датою відступлення права вимоги є день, в який сторони склали і підписали акт прийому-передачі згідно з додатком №3, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №28112023 від 28.11.2023 року від ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 24 300 грн. Вказані обставини підтверджуються витягом з реєстру прав вимоги від 28.11.2023 року, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача в розмірі 24 300 грн. нарахованим на дату такого відступлення. На підтвердження факту укладення даного реєстру та відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ «ФК «ЕЙС», первісним кредитором ТОВ «Качай Гроші» були передані останньому документи, які підтверджують видачу кредиту ОСОБА_1 та були долучені позивачем до позовної заяви. Таким чином, позивач довів факт відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-8017983 від 18.05.2023 року від первісного кредитора - ТОВ «Качай Гроші» до позивача. Зазначена в реєстрі боржників від 28.11.2023 року до договору факторингу №28112023 сума у розмірі 371,70 грн. є одиничною ціною, яка є складовою суми фінансування. Відповідно до договору факторингу, сума у розмірі 369 123,48 грн. є сумою фінансування, яка означає грошові кошти, які фактор зобов`язується передати в розпорядження клієнта за плату шляхом зарахування їх на рахунок клієнта. Сума у розмірі 19 504 579,72 грн., що зазначена у Акті приймання - передачі до договору факторингу є загальною сумою заборгованості за 2 192 боржниками, за якими фактор отримав право вимоги. Тобто, сума фінансування у розмірі 369 123,48 грн. та загальна сума заборгованості за 2 192 боржниками у розмірі 19 504 579,72 грн., за якими фактор отримав право вимоги відповідно до умов договору факторингу є окремими та відмінними за своєю правовою природою та цільовим призначенням. Ці суми передбачені як самостійні фінансові зобов`язання сторін у рамках вищезгаданого договору факторингу. Оплата факторингу здійснена у відповідності до умов розділу 3 договору. З огляду на вищезазначене, вимоги до договору факторингу відповідають ст. 1077 ЦК України. Враховуючи наведене, факт підписання акту прийому-передачі є доказом підписання та передачі права вимоги, а також сплати новим кредитором грошових коштів за кредитним договором № 00-8017983 від 18.05.2023 року. Таким чином, 18.05.2023 року ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідач уклали кредитний договір № 00-8017983 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт товариства - -https://kachay.com.ua/ та обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську картку на яку в подальшому отримав грошові кошти у загальному розмір 6 000 грн., пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з товариством та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу. ТОВ «Качай Гроші», перед тим як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірило особисті дані відповідача, а і платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірило чи дійсно платіжна картка належить позичальнику. Отже, введенням ідентифікатору відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Для отримання кредитних коштів та підписання договору первісним кредитором проведено ідентифікацію та верифікацію. Відмова від проходження верифікації чи не надання інформації та документів необхідних для проведення верифікації має наслідком відмову кредитодавця від встановлення ділових відносин з клієнтом та відмову від надання йому кредиту. Натомість, відповідачем не надано суду відомостей на підтвердження доводів не підписання ним кредитного договору чи заволодіння його персональними даними іншими особами (звернення до правоохоронних органів тощо), тобто доказів вчинення шахрайських дій відносно персональних даних позивача матеріали справи не містять.

Ухвалою суду від 14.01.2025 року за клопотанням сторони позивача витребувано у АТ «Універсал Банк» додаткова інформація по справі.

10.02.2025 року від АТ «Універсал Банк» на адресу суду надійшла витребувана інформація, відповідно до якої: «… на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 . Щодо поповнення картки № НОМЕР_2 зазначили, що 18.05.2023 року дійсно було зарахування коштів у сумі 6 000 грн. Інформація щодо відправника відсутня номер телефону НОМЕР_3 є фінансовим номером телефону за картковим рахунком-маска картки № НОМЕР_2 та знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).».

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

18.05.2023 року між ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №00-8017983 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

Відповідно до п. 4 ст. 11 Закону «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом її розміщення в мережі Інтернет, в інших інформаційно-телекомунікаційних системах або шляхом надсилання електронного повідомлення, метою якого є пряме чи опосередковане просування товарів, робіт та послуг або ділової репутації особи, яка провадить господарську або незалежну професійну діяльність. Закон «Про електронну комерцію» прямо передбачає, що оферта може включати всі необхідні умови шляхом перенаправлення споживача до іншого електронного документа.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/ або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Пунктом 4.3.4 договору передбачено, що позичальник при реєстрації на сайті кредитодавця зобов`язується вказувати повні, точні та достовірні відомості, включаючи свої персональні дані.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії, у розмірі 6 000 грн. на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, кредитний договір є двостороннім, оскільки породжує обов`язок кредитодавця надати кредит та обов`язок позичальника його повернути, та сплатити проценти за користування ним.

Відповідно до п.п.2.3. п.2 кредитного договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку на карту позичальника, емітовану банком України. Номер картки відповідач особисто зазначає кредитному договорі та міститься в п.п. 2.3 п. 2 кредитного договору.

Отже, відразу після вчинених дій відповідача 18.05.2023 року ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" ініціювало переказ коштів згідно договору № 00-8017983 від 18.05.2023 року безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ "ФК "КОНТРАКТОВИЙ ДІМ" на платіжну картку № НОМЕР_2 , що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ".

За надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 5,00% від суми кредиту, що складає: 300 грн. Позичальник доручає кредитодавцю утримати розмір зазначеної комісії з суми кредиту, що підлягає перерахуванню позичальнику на банківську платіжну картку при зарахуванні коштів.

Тобто на платіжну картку позичальника зараховується сума кредиту за вирахуванням зазначеної комісії, що становить 6 000 грн.

Відповідно до п. 1.3. договору строк дії кредитної лінії 120 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 15 вересня 2023 року або достроково. Відповідно до п.1.4 тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п.1.4.1 договору знижена процентна ставка становить 2,50% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати визначеної п.1.3.1 даного договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.3 цього договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно.

Відповідно до п.1.4.2 договору стандартна процентна ставка складає 2,50% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.3 цього договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту.

У відповідності до п.1.4.4 договору позичальник проінформований, розуміє та погоджується що застосування стандартної ставки не є зміною процентної ставки у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а застосування зниженої процентної ставки є проявом лояльності кредитодавця до споживача та правом кредитодавця, передбаченим умовами відповідної акції (програми лояльності), затвердженої та оприлюдненої кредитодавцем на сайті кредитодавця.

Факт отримання грошових коштів в кредит, підтверджується випискою наданою АТ «Універсал Банк» від 27.01.2025 року №677-Л та не спростовується відповідачем.

З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного договору позики між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності у нього боргового зобов`язання перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним договором позики та за договорами відступлення прав вимог.

Відповідно до кредитного договору, він підписаний електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону з зазначенням адреси проживання відповідача, його паспортних даних, РНОКПП, а крім того за умовами договору його невід`ємною частиною є Публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства.

Всупереч умов договору №00-8017983 від 18.05.2023 року відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі - 24 300 грн., яка складається з наступного: 6 300 грн. - заборгованість по кредиту; 18 000 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку на період 28.11.2023 року - 15.04.2024 року.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

28.11.2023 року ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу №28112023, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. За цим договором фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до договору факторингу № 28112023 від 28.11.2023 року визначено, що під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Таким чином, договором факторингу № 28112023 від 28.11.2023 року встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога).

Пунктом 1.2. договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Відповідно до договору факторингу № 28112023 від 28.11.2023 року «Борг» - означає суми грошових коштів, належні до сплати клієнту боржниками за укладеним основним договором.

Відповідно до договору факторингу № 28112023 від 28.11.2023 року, датою відступлення права вимоги є день, в який сторони склали і підписали акт прийому-передачі згідно з додатком №3, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру роржників за договором факторингу №28112023 від 28.11.2023 року від ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" до позивача перейшло право вимоги до підповідача на загальну суму 24 300 грн.

Вказані обставини підтверджуються витягом з реєстру прав вимоги від 28.11.2023 року, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача в розмірі 24 300 грн. нарахованим на дату такого відступлення.

Сторона відповідача у відзиві на позов зазначає, що позивачем не надано жодних доказів переходу права вимоги. Однак, матеріали справи містять докази на підтвердження факту укладення даного реєстру та відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ «ФК «ЕЙС». Первісним кредитором ТОВ «Качай Гроші» були передані ТОВ «ФК «ЕЙС» документи, на підтвердження видачі кредиту ОСОБА_1 та були долучені позивачем до позовної заяви. Таким чином, на думку суду позивач довів факт відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-8017983 від 18.05.2023 року від первісного кредитора - ТОВ «Качай Гроші» до ТОВ «ФК «ЕЙС».

Крім того, договір факторингу №28112023 від 28.11.2023 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від ТОВ «Качай гроші» до Фактора - ТОВ «ФК «ЕЙС».

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як зазначено стороною позивача, сума яка вказана у договорі факторингу у розмірі 369 123,48 грн. є сумою фінансування, яка означає грошові кошти, які фактор зобов`язується передати в розпорядження клієнта за плату шляхом зарахування їх на рахунок клієнта, а сума у розмірі 19 504 579,72 грн., що зазначена у акті приймання-передачі до договору факторингу, є загальною сумою заборгованості за 2 192 боржниками, за якими фактор отримав право вимоги. Ці суми передбачені як самостійні фінансові зобов`язання сторін у рамках вищезгаданого договору факторингу.

Таким чином, позивачем доведено факт передачі прав вимоги до боржників від ТОВ «Качай Гроші» до позивача.

Доводи відповідача щодо неналежного позивача не знайшли своє підтвердження. Реєстр боржників не є разовим документом, оскільки договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності сторін.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Згідно до ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідач не спростував факт надходження на картковий рахунок № НОМЕР_2 коштів в розмірі 6 000 грн., не надав достатніх та належних доказів повернення коштів платнику ТОВ «Качай Гроші», не обгрунтував підстави звільнення від відповідальності за кредитним зобов`язанням №00-8017983 від 18.05.2023 року.

Судом перевірений розрахунок заборгованості наданий представником позивача, який суд вважає вірним. Відповідач не виконав узяті на себе зобов`язання щодо повернення використаних кредитних коштів, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що заборгованість в розмірі 24 300 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС».

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що ТОВ «ФК «ЕЙС», як правонаступник, вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та заборгованості за відсотками.

Щодо стягнення судових витрат.

Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

Вищевказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24 січня 2019 року у справі № 922/15944/17, яка на підставі положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України має ураховуватися судом при застосуванні відповідних норм.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України).

Судом встановлено, що 03.04.2024 року між Адвокатським об`єднанням «Тараненко та Партнери» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір про надання правничої допомоги №03/04/24, та додаткової угоди №1 до договору від 03.04.2024 року, за умовами якого адвокатське об`єдання прийняло на себе зобов`язання надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах договору. Відповідно до п. 3.4. договору про надання правової допомоги, після належного виконання доручення адвокатське об`єднання надає Акт прийому - передачі наданих послуг.

Згідно Акт прийому - передачі наданих послуг від 20.05.2024 року адвокатським об`єднанням «Тараненко та Партнери» надані юридичні послуги на суму 5 000 грн.

Верховний Суд дотримується позиції (постанови КГС ВС від 07 серпня 2018 року у справі № 916/1283/17, від 30 липня 2019 року у справі № 902/519/18), що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених вимогами процесуального законодавства. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14 листопада 2018 року у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11 грудня 2018 року у справі № 910/2170/18, від 10 жовтня 2019 у справі № 909/116/19, від 18 листопада 2021 року у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Враховуючи категорію справи, а також обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність, керуючись принципом законності, співмірності та справедливості вважаю необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 2 500 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141 ч. 1, 247 ч. 2, 530, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 526, 611, 1048, 1049, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг", суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ЕЙС" (02090, місто Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, Код ) заборгованість за договором кредитної лінії №00-8017983 від 18.05.2023 року у загальному розмірі 24 300 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 25.07.2025 року.

Суддя Н.Д.Буша