Справа №705/6265/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

секретаря судового засідання Заповітряній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитрушківської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Другої уманської державної нотаріальної контори Велика Катерина Сергіївна, Уманський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття заборони з нерухомого майна,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом про зняття заборони з нерухомого май на, в обґрунтування зазначивши наступне.

19 вересня 2024 року ОСОБА_1 , як власник житлового будинку АДРЕСА_1 , з інформаційної довідки дізнався, що 04.06.2007 Уманською районною державною нотаріальною конторою зареєстровано заборону на вказане майно на підставі повідомлення б/н колгоспу «Маяк».

На адвокатський запит щодо вказаного арешту майна позивача завідувач Другої уманської державної нотаріальної контори державний нотаріус ОСОБА_3 відмовила, зазначивши, що така інформація може бути надана лише за запитом суду.

Вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами належить його довірителю ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 28.08.2005 виконавчим комітетом Косенівської сільської ради Уманського району Черкаської області.

08.07.2005 рішенням виконавчого комітету Косенівської сільської ради Уманського району Черкаської області вказаний житловий будинок переданий ОСОБА_1 у приватну власність. Будь яких зобов`язань, що стосуються цього житлового будинку ОСОБА_1 ні перед ким не має.

На сьогодні ніхто, як стягувач до позивача по справі не звертався з вимогою сплати боргових зобов`язань по виконавчим документам і відносно останнього не існує ніяких виконавчих проваджень з приводу його заборгованості. Крім того. Звертає увагу суду, що позивач володіє вказаним будинком з 2005 року.

Зняття заборони з належного позивачу нерухомого майна залежить від сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Косенівка» Уманського району Черкаської області, яке є правонаступником колгоспу «Маяк», але з відкритих офіційних джерел слідує, що СТОВ «Косенівка», яке мало статус юридично особи, припинено з 03.11.2005, у зв`язку із банкрутством.

Наявне обтяження призводить до порушення прав позивача, що і стало підставою для звернення ним до суду з вказаним позовом.

Просить суд зняти заборону від 04.06.2007 за № 5064684 реєстратора: Уманська районна державна нотаріальна контора; підстава обтяження: повідомлення б/н колгоспу «Маяк»; об`єкт обтяження: будинок АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстровану в Єдиному реєстрі обтяжень об`єктів нерухомого майна.

Судові витрати просить покласти на позивача.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, від представника позивача Гейка В.А. надійшла письмова заява, у якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутність та у відсутність його довірителя. Позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача Дмитрушківської сільської ради в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява у якій просять суд розгляд справи проводити у відсутність їх представника та винести рішення у відповідності до правових вимог законодавства України.

Третя особа державний нотаріус Другої уманської державної нотаріальної контори Велика К.С. в судове засідання не з`явилась, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просить суд розгляд справи проводити у відсутність представника Другої уманської державної нотаріальної контори за наявними матеріалами у справі.

Представник третьої особи Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, на адресу суду направили письмові пояснення, вказавши про те, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 04.07.2007 наявний запис про обтяження за № 5054684, згідно повідомлення б/н Колгосп «Маяк», обтяжувач: Уманська районна державна нотаріальна контора. При перевірці даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, в тому числі (спец розділ) виконавчі провадження стосовно ОСОБА_1 у Відділі на виконання не перебували та не перебувають. У зв`язку із зазначеним, просять суд розглядати справу без участі представника відділу.

Суд, дослідивши матеріали справи, та врахувавши позицію сторін, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо фізичної особи ОСОБА_1 , сформованого 19.09.2024 за № 395564428, наявний запис про заборону (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 5064684, зареєстрований 04.06.2007 Уманською районною державною нотаріальною конторою, на підставі повідомлення б/н, Колгоспу «Маяк» на невизначене майно, будинок, власник ОСОБА_1 , код особи відсутній згідно архівного запису.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Косенівської сільської ради Уманського району Черкаської області, позивач по справі ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказане свідоцтво видане 08.07.2005 на підставі рішення виконавчого комітету Косенівської сільської ради. Право власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за позивачем зареєстроване на підставі вищевказаного свідоцтва про право власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданим Уманським виробничим підрозділом Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації 28.08.2005 за № 8169696. Реєстраційний номер 11860343. Також право власності підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, складений станом на 17.05.2005, на якому в подальшому зроблено відповідну відмітку.

У відповідності до довідки відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) від 07.10.2024 за № 93456/268-34/6, перевіркою бази даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, в тому числі спецпідрозділ, встановлено, що станом на 30.09.2024 відкритих/діючих виконавчих проваджень, про стягнення з особи штрафів, аліментів та інших стягнень у відділі на виконанні не перебувають.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватися при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів.

Пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або інші законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю

У ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України зазначається, що власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними спорудами починаючи з серпня 2005 року. 04.06.2007 у відповідному державному реєстрі було зареєстровано обтяження у виді заборони на невизначене майно, будинок, належне позивачу по справі ОСОБА_1 на підставі повідомлення колгоспу «Маяк». Вказане обтяження було зареєстроване Уманською районною державною нотаріальною конторою. Інформації про наявність будь яких зобов`язань, в тому числі невиконаних, чи заборгованості, наявність стягувача, матеріали справи не містять і також не спростовується представниками заінтересованих осіб, згідно поданих ними письмових пояснень та заяв.

Суд, враховує, що дійсно належним відповідачем за вимогою про скасування арешту нерухомого майна має бути СТОВ «Косенівка», як правонаступник колгоспу «Маяк», яке мало статус юридичної особи та припинено з 03.11.2005, у зв`язку із банкрутством без визначення правонаступника. Водночас, запис про реєстрацію обтяження не скасований, а наявність такого запису порушує право власника майна.

Разом з цим, судом враховується правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 13 червня 2024 року у справі №333/8899/21, згідно якої коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування відповідних обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно з абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону.

Колегія суддів не заперечує доводи Національного банку України, що він не є належним відповідачем, проте у цій справі, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом (припинення юридичної особи внаслідок ліквідації без правонаступників), позивач не має іншої можливості, ніж як на підставі рішення суду скасувати заборону належного йому на праві власності нерухомого майна (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 вересня 2023 року у справі № 295/7291/20 (провадження № 61-11106св21)).

За таких обставин, з урахуванням наявних підстав вважати заборону такою, що порушує право позивача, відсутності належного відповідача та загальних засад (принципів) цивільного судочинства, суд вважає, що коло осіб позивачем визначено вірно. При цьому, суд застосовує аналогію закону й аналогію права тоді, коли, на переконання суду, певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого є прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Відсутність у процесуальних кодексах положень про аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії (така позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11, провадження № 14-31цс21).

Враховуючи наявність обтяження на відчуження належного позивачу майна, позивачу створено перешкоду в частині вільного користування та розпорядження власністю, а також неможливість скасування арешту, у зв`язку із ліквідацією юридичної особи, яка була ініціатором застосування такої заборони, оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, позбавлений можливості захистити своє порушене право, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом скасування такої заборони, оскільки позовні вимоги про скасуванні арешту відповідають закону та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Згідно приписів ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

Таким чином, у справі, що розглядається, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону й аналогію права оскільки відсутнє законодавче регулювання вирішення спірних відносини, пов`язаних з забороною (обтяженням) майна, що склались в даній справі, внаслідок чого позивач в інший спосіб, крім звернення до суду саме з позовом про звільнення майна з-під арешту, позбавлений можливості захистити своє порушене право.

За таких обставин накладений на майно арешт порушує право позивача, як власника нерухомого майна, оскільки створює перешкоду позивачу, безперешкодно володіти та розпоряджатися своїм майном.

За встановлених обставин, суд погоджується з доводами позовної заяви та вважає, що наявні в реєстрі про заборону на нерухоме майно відомості щодо заборони (арешту) на нерухоме майно, належне позивачу, створюють йому перешкоду в частині володіння, користування та розпорядження своєю власністю, підстав для такого обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 16, 316, 317, 321, 328, 391 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 294, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати обтяження у виді заборони (арешту) на нерухоме майно, належне ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп НОМЕР_1 ), що зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 04.06.2007 за № 5064684 Уманською районною державною нотаріальною конторою, 20300, Черкаська область, Уманський район, м. Умань на підставі повідомлення, б/н, колгоспу «Маяк» об`єкт обтяження: невизначене майно, будинок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 30.05.2025.

Суддя: Р. В. Піньковський