УХВАЛА

29 липня 2025 року

м. Київ

справа № 638/5607/24

провадження № 61-8472ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 23 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі -

АТ «КБ «ПриватБанк»), в якому з урахуванням уточненої позовної заяви просив суд: 1) стягнути з АТ «КБ «ПриватБанк» на його користь заборгованості із затримки негайного виконання рішення суду про поновленні на роботі у розмірі

160 221,44 грн; 2) зобов`язати АТ «КБ «ПриватБанк» розрахувати та сплатити до Пенсійного фонду України заборгованість із Єдиного соціального внеску за ОСОБА_1 за період з 01 серпня 2021 року по дату постановлення рішення;

3) стягнути з АТ «КБ «ПриватБанк» середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з АТ «КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму заробітної плати

за час вимушеного прогулу у розмірі 160 221,44 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 23 травня 2025 року апеляційну скаргу АТ «КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2024 року

у частині відмови у задоволенні позову змінено, доповнено його мотивувальну частину висновками, викладеними у зазначеній постанові.

У липні 2025 року ОСОБА_1 шляхом формування документа у системі «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 23 травня 2025 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, у частині відмови у задоволенні вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у порядку

статті 117 КЗпП України.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 15 липня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 23 травня 2025 рокузалишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано заявнику звернутися до суду касаційної інстанції

із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення та надати докази на їх підтвердження.

Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий судом строк ОСОБА_1 шляхом формування документа

у системі «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із заявою на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 15 липня 2025 року, а саме надав до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень

із відповідними доказами на підтвердження поважності пропуску строку.

1. Касаційна скарга подана до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження, проте у клопотанні, викладеному у змісті заяви, наданої на виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, заявник просить цей строк поновити, посилаючись на те, що останній пропущено з поважних причин, оскільки копія повного тексту постанови Харківського апеляційного суду від 23 травня

2025 року, було надіслано у системі «Електронний суд» у його електронний кабінет 05 червня 2025 року, на підтвердження чого надає відповідні докази.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Ураховуючи наведені заявником обставини, а також надані на їх підтвердження докази, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено

з поважних причин, а тому його слід поновити.

2. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження

(про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій

статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник, у змісті касаційної скарги, зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права

та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2024 року та постанови Харківського апеляційного суду від 23 травня 2025 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

про стягнення заборгованості заробітної плати, за касаційною скаргою

ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду

м. Харкова від 14 жовтня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 23 травня 2025 року.

Витребувати із Шевченківського районного суду м. Харковавищевказану цивільну справу (№ 638/5607/24).

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою

і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати чотирнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14

ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць