Єдиний унікальний номер 317/1236/25
Провадження № 2-о/317/60/2025

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сакояна Д.І.

за участі:

секретаря судового засідання Сидоренка І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту перебування на утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області із заявою про встановлення факту перебування на утриманні та просить встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

Заява вмотивована тим, що заявниця ОСОБА_1 з 04.12.2002 зареєстрована та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

30.12.1999 заявниця уклала шлюб з ОСОБА_2 , але з 1994 року до моменту укладення шлюбу вони проживали сумісно у «цивільному шлюбі».

Заявниця з чоловіком з 1999 року фактично проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 , по момент смерті чоловіка, проте він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час спільного проживання заявниця знаходилась на утриманні свого чоловіка, оскільки вона отримувала середню заробітну плату за 2006 рік у розмірі 437,00 грн. за місяць, у той час як її чоловік отримував середню заробітну плату за 2006 рік у розмірі 1839,00 грн. за місяць. За весь 2006 рік заробітна плата чоловіка складала 22068,00 грн., у той час як заробітна плата заявниці складала 5250,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з досягненням пенсійного віку та втратою годувальника, 14.01.2025 ОСОБА_1 звернулась до РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях із заявою про підготовку та направлення документів до уповноваженого органу для призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оскільки одержувала від померлого годувальника допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом коштів для існування.

У відповіді на звернення ОСОБА_1 повідомлено, що листом від 20.01.2025 № 1/23лк надано витяг з наказу УМВС України в Запорізькій області від 12.03.2007 № 107 о/с про виключення зі списків ОСОБА_2 . Крім цього, в листі зазначено, що всі архівні особові справи колишніх працівників УМВС України в Запорізькій області були евакуйовані в безпечне місце, тому інші документи будуть оформлені та надані при першій можливості доступу до архівних особових справ колишніх працівників УМВС України в Запорізькій області. Також зазначено, що обов`язковою умовою для призначення пенсії у разі втрати годувальника згідно зі ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є факт знаходження дружини на утриманні померлого чоловіка. Факт спільного проживання разом із годувальником підтверджується довідкою про спільне проживання громадян на момент смерті одного з них (довідкою про реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою), яка оформлюється відповідним органом по місцю проживання (реєстрації), у тому числі органом місцевого самоврядування. Для підтвердження факту перебування на утриманні годувальника ОСОБА_1 рекомендовано звернутись за оформленням зазначеної довідки до відповідного органу або надати рішення суду про встановлення факту її перебування на утриманні померлого годувальника ОСОБА_2 .

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 на час смерті останнього були зареєстровані за різними адресами, заявниця не має можливості вирішити вказане питання в позасудовому порядку.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 14.03.2025 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 05.05.2025 залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у якості заінтересованої особи до участі у розгляді цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту та виключено Регіональний сервісний центр ГЦС МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях з числа заінтересованих осіб у даній справі.

Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні 08.07.2025 повідомила, що з чоловіком ОСОБА_2 вона проживала з 1999 року за адресою: АДРЕСА_2 . Вони переїхали до цього будинку після смерті матері 27.07.1999. У зареєстрованому шлюбі вони перебували з грудня 1999 року. З грудня 1999 року і до смерті чоловіка вона постійно проживала в одному місці. Крім заробітної плати доходів вона не мала. Дохід чоловіка був у п`ять разів вищий за її. Вважає, що повністю перебувала на утриманні чоловіка.

У заяві від 24.07.2025 представник заявниці ОСОБА_1 , адвокат Малиш О.Д., просив завершити розгляд справи за відсутності заявниці та її представника.

Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до суду не з`явилась. 23.07.2025 через систему «Електронний суд» від представника заінтересованої особи Струч С.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за наявними у справі матеріалами.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_1 є її сусідкою, стосунки між ними добрі, дружні. ОСОБА_4 і ОСОБА_5 одружились. Свідок із ними дружила, вони ходили один до одного в гості, разом їздили відпочивати. ОСОБА_5 працював у поліції. ОСОБА_6 щодо заробітної плати свідок не знає. Також не знає подробиць щодо побудови сімейного бюджету. У період їх спілкування вони завжди жили разом. У 1986 році свідок переїхала в с-ще Кушугум. ОСОБА_1 жила навпроти неї сама. З ОСОБА_7 почала зустрічатись десь у дев`яносто якомусь році. Вони одружились після років п`яти спільного проживання. Потім вони перейшли жити у батьківську хату по АДРЕСА_3 . Вони проживали разом до загибелі ОСОБА_5 . Розмір їх доходів свідку не був відомий. Вважає, що бюджет у них був спільний. ОСОБА_4 працювала, мала дохід, розмір її заробітної плати свідку невідомий. ОСОБА_8 працювала завжди з її чоловіком у Рибколхозі. У старій хаті подружжя ОСОБА_9 прожили до смерті матері ОСОБА_4 . У шлюбі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 постійно жили в с-щі ОСОБА_10 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що зараз вона проживає у м. Запоріжжя, а раніше жила за адресою: АДРЕСА_4 . ОСОБА_4 є її подругою. Вони жили на одній вулиці, їх будинки були розташовані навпроти. Разом із подружжям ОСОБА_9 вони проводили час у вихідні, їздили на море. Коли у ОСОБА_4 померла мати, то вони перейшли у її хату за адресою: АДРЕСА_2 . Вони продовжували дружити. Подружжя ОСОБА_9 вели спільне господарство, будували. Свідок тісно із ними дружила, вони разом проводили час. Тісно дружити вони почали з 90-х років. У 2005 році свідок продала будинок і виїхала у м. Запоріжжя, але вони продовжили спілкування. Який дохід мало подружжя ОСОБА_9 свідок не цікавилась. ОСОБА_4 працювала на рибзаводі, а ОСОБА_5 у поліції. Вони разом вели господарство. ОСОБА_3 є її сусідкою, їх будинки були розташовані поруч. Вони утрьох товаришували. У шлюбі ОСОБА_9 були з 1998 чи з 1999 року. До смерті чоловіка ОСОБА_4 завжди працювала. ОСОБА_5 помер начебто у 2009 році. У період шлюбу вони завжди проживали у ОСОБА_10 . Після продажу будинку свідок приїжджала до них у гості. З ОСОБА_4 вона спілкується і дотепер. ОСОБА_8 могла сама себе утримувати. На думку свідка у ОСОБА_5 заробітна плата була вища, тому ОСОБА_4 була на його утриманні. Свідок не знає точно, що у ОСОБА_5 була вища заробітна плата, може лише припускати. ОСОБА_12 померла у 90-х роках, може у 1995 чи 1997, точно не пам`ятає. Будівництво Кривенки вели на зарплату обох. До такого висновку свідок дійшла зі слів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вони казали, що будівництво ведуть на спільні кошти, на зарплати.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, допитавши свідків та заслухавши заявницю, суд встановив наступне.

Приписами ч. 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з приписами статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю.

Положеннями статті 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 30.12.1999, 30.12.1999 Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області, зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Прізвища після одруження: чоловіка « ОСОБА_9 », дружини « ОСОБА_9 » (а.с. 12).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 40 років, про що в Книзі реєстрації смертей 28.02.2007 зроблено відповідний актовий запис № 1955, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 28.02.2007 Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції (а.с. 13).

Як видно з копії довідки про причину смерті, виданої 27.02.2007 Запорізьким обласним бюро судово-медичної експертизи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причина смерті: закрита тупа травма тулуба з ушкодженням внутрішніх органів (а.с. 14).

Матеріали справи містять копію трудової книжки серії НОМЕР_3 , виданої на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15-17).

Управлінням по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1 надана довідка № 90/2407 від 14.06.2007 у тому, що її чоловік підполковник міліції ОСОБА_2 , 1966 р.н., дійсно безперервно проходив службу в органах внутрішніх справи України з 28.12.1992 (нак. УВС від 25.12.1992 № 92 о/с) на посадах середнього та старшого начальницького складу органів внутрішніх справи УМВС України в Запорізькій області і виключений із списків особового складу через смерть в період проходження служби при обставинах, не пов`язаних з виконанням службових обов`язків, з 26.02.2007 (наказ УМВС України в Запорізькій області від 12.03.2007 № 107 о/с) (а.с. 18).

Судом досліджено копію довідки про додаткові види грошового забезпечення, що надаються щомісячно, видану Управлінням по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Запорізькій області підполковнику міліції ОСОБА_2 за період з 01.02.2005 по 31.01.2007 (а.с. 19) та копію довідки № 90/2406 від 14.06.2007, видану Управлінням по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Запорізькій області підполковнику міліції ОСОБА_2 щодо розміру грошового утримання за січень 2007 року (а.с. 20).

У довідці форми ОК-5 містяться індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 за період з 1999 по 2025 роки (а.с. 21-26).

Листом № 31/29/31/К-162-391-2025 від 29.01.2025 Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях повідомляє ОСОБА_1 про те, що її заяву від 14.01.2025 щодо підготовки та направлення документів до уповноваженого органу для призначення їй пенсії у разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 розглянуто. Заявницю повідомлено, що обов`язковою умовою для призначення пенсії у разі втрати годувальника згідно з ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» є факт знаходження дружини на утриманні померлого чоловіка. Рекомендовано звернутись за оформленням довідки про спільне проживання громадян на момент смерті одного з них (довідки про реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою) до відповідного органу або надати рішення суду про встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого годувальника ОСОБА_2 (а.с. 30-31).

06.02.2025 ОСОБА_1 звернулась до Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області із заявою про видачу їй довідки про те, що вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно проживали за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 27).

У відповіді № 01-30/327 від 12.02.2025 селищний голова Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області повідомив ОСОБА_1 , що згідно чинного законодавства селищна рада не наділена повноваженнями щодо видачі довідок про спільне проживання та пропонує заявниці звернутись до суду (а.с. 28).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Надані заявницею та досліджені судом докази в їх сукупності не дають підстав для висновку про те, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні померлого ОСОБА_2 за його життя.

Так, з показань допитаної в якості свідка ОСОБА_3 встановлено, що подружжя ОСОБА_9 дійсно проживали разом у с-щі ОСОБА_10 . Інформацією щодо розміру заробітної плати ОСОБА_9 свідок не володіє. Подробиць щодо побудови сімейного бюджету не знає. Свідок зазначила, що ОСОБА_1 завжди працювала, мала дохід, розмір її заробітної плати свідку невідомий.

Свідок ОСОБА_11 суду дала показання про те, що подружжя ОСОБА_9 вели спільне господарство, будували. Розміром доходу подружжя свідок не цікавилась. ОСОБА_4 працювала на рибзаводі, а ОСОБА_5 у поліції. Вони разом вели господарство. ОСОБА_1 могла сама себе забезпечувати. Будівництво Кривенки вели на зарплату обох. До такого висновку свідок дійшла за слів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вони казали, що будівництво ведуть на спільні кошти, на зарплати.

Суд критично оцінює показання ОСОБА_11 про те, що у ОСОБА_2 заробітна плата була вища, а тому ОСОБА_1 була на його утриманні, оскільки зі слів самого свідка, вона не знає точно, що у ОСОБА_5 була вища заробітна плата, це є лише її припущенням.

Суд доходить висновку, що показання свідків носять узагальнений характер та не доводять факту перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 .

Сам по собі факт сумісного проживання та знаходження у шлюбі не є беззаперечним доказом того, що заявниця перебувала на утриманні чоловіка.

Суд ураховує, що ч. 1 ст. 75 СК України передбачає, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, а не утримувати. Таким чином, законодавець розрізняє матеріальну підтримку подружжям один одного та утримання одного з подружжя іншим.

Як видно з довідки форми ОК-5, у період з 1999 року (рік укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) та по 2007 рік (рік смерті ОСОБА_2 ) заявниця ОСОБА_1 була працевлаштована, отримувала заробітну плату та сплачувала страхові внески.

Посилання заявниці на те, що розмір її заробітної плати був значно меншим за розмір заробітної плати чоловіка не може бути беззаперечним підтвердженням факту її перебування на його утриманні.

За вказаних обставин суд не має підстав для встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого ОСОБА_2 , оскільки заявницею не доведено, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для неї допомога з боку померлого чоловіка. Заявницею не надано суду доказів, що така допомога їй взагалі надавалась.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про встановлення факту перебування на утриманні слід відмовити.

Керуючись ст. 315-319 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ), заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (код у , адреса: 69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158-Б) про встановлення факту перебування на утриманні відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.І. Сакоян