ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/9/25 Номер провадження 22-ц/814/2581/25Головуючий у 1-й інстанції Морозовська О. А. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
У Х В А Л А

22 липня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Панченку О.О.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Полтавського апеляційного суду перебуває вищевказана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних

До складу колегії суддів у справі входять: головуючий суддя (суддя-доповідач) Панченко О.О., судді - члени колегії: Одринська Т.В., Пікуль В.П.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 лютого 2025 року - залишено без руху з підстав ненадання апеляційному суду мотивованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та надано строк для усунення недоліків, але не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Заява про відвід мотивована тим, що на думку ОСОБА_1 існують обставини які, викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності головуючого судді (п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України), обґрунтована тим, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження міститься в прохальній частині з мотивуванням у тексті самої скарги.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що заявлений відвід головуючому судді Панченку О.О. слід визнати необгрунтованим, з наступних підстав.

Так, частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не являється абсолютним.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Так, відвід головуючого судді Панченка О.О. заявлено на підставі п.5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Разом з тим, вищенаведені заявником обставини, виходячи зі змісту ст. 36, 37 ЦПК України, не являються підставою для відводу судді.

При цьому ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оскільки, наведені заявником обставини стосуються його незгоди із процесуальним рішенням судді, тому не можуть бути підставою для відводу у розумінні п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України і не вказують на упередженість або необ`єктивність у розгляді даної справи.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки заявником не надано доказів щодо упередженості судді Панченка О.О. підстави для відводу головуючого судді, передбачені п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, відсутні.

Згідно із ч.2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 3 ст. 40 ЦПК України встановлено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Аналіз матеріалів справи вказує, що заявлений відвід не містить жодної об`єктивної підстави, яка б свідчила про необхідність відведення судді та не відповідає меті цивільного судочинства, оскільки в основу її покладені припущення щодо упередженості та необ`єктивності суддів. Жодних конкретних обставин, які б могли свідчити про упередженість судді не надано.

З огляду на викладене, обґрунтованих доказів на підтвердження заявленого відводу про упередженість головуючого судді Панченка О.О. при розгляді даної справи, заявником до суду надано не було, а тому заявлений відвід є необґрунтованим.

Крім того, слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи, що суперечить завданню цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, а саме, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Дослідивши наведені у заяві підстави для відводу головуючого судді Панченка О.О., колегія суддів приходить до висновку про те, що мотиви заяви є не обґрунтованими.

Враховуючи те, що підстави заявленого відводу у цій справі зводяться до незгоди з ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03 червня 2025 року, що відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заявиОСОБА_1 про відвід головуючого судді Панченка О.О.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Панченка О.О. визнати необґрунтованою.

Справу передати до канцелярії Полтавського апеляційного суду для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, для вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О. Панченко

Судді Т.В. Одринська

В.П. Пікуль