Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4456/25
Провадження № 2-о/711/151/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Скляренко В.М.

при секретарі: Кошубінскій Л.В., Півень С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин між нею та заінтересованими особами та визнати, що заявниця є рідною донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

В обґрунтування вимог в заяві зазначено, що актовий запис про народження заявниці був складений російською мовою і в ньому прізвище дитини (заявниця) та її батьків зазначено як « ОСОБА_4 ». Натомість в подальшому кожна з таких осіб була документована паспортом громадянина України, прізвище заявниці та її батьків було транслітеровано в україномовному варіанті у різний спосіб, внаслідок чого прізвище заявниці було зазначено « ОСОБА_1 », у її матері « ОСОБА_6 », а у батька « ОСОБА_7 ». На теперішній час прізвище у різних документах батьків заявниці їх прізвище в україномовному варіанті записано у різних варіаціях ( ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ), а заявниця внаслідок укладання шлюбу іменується прізвищем ОСОБА_8 . Розбіжність у написанні прізвищ заявниці та її батьків у документах, що видані органами реєстрації актів громадянського стану, фактично унеможливлює документальне підтвердження наявності родинного зв`язку між заявницею та її батьками, що зумовило необхідність встановлення факту родинних відносин в судовому порядку.

22.05.2025 судом відкрито провадження у справі.

17.06.2025 судом постановлено ухвалу про залучення до участі у справі в якості заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та витребувано у такої особи копію актового запису про народження заявниці.

В судове засідання заявниця та заінтересовані особи не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

Разом з тим, від заявниці на адресу суду надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без її участі та ухвалити рішення про задоволення її вимог.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 - також надала суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та зазначила, що підтримує вимоги заявниці та не заперечує проти їх задоволення.

Від Відділу ДРАЦС у м. Черкаси на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника такої особи, в якому також зазначено, що при розгляді справи така особа покладається на розсуд суду.

11.07.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення у справі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази судом встановлені наступні обставини.

Згідно паспорту громадянина України заявниця - ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Черкаси та з 10.09.2003 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 10-11/. Дошлюбне прізвище заявниці - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с. 13/.

Відповідно до актового запису про народження №804 від 07.05.1987, що складений російською мовою ВЗАЦС Соснівського райвиконкому м. Черкаси, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась « ОСОБА_1 », батько - « ОСОБА_10 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати - « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_1 . В актовому записі наявна відмітка, що відомості про батька записані на підставі свідоцтва про укладення шлюбу (актовий запис про шлюб №2306 від 10.11.1984). Видане на підставі такого актового запису свідоцтво про народження також складене російською мовою /а.с. 12/.

Згідно інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу 10.11.1984 складений актовий запис №2306 про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_11 та ОСОБА_2 , який був розірваний відповідно до актового запису №256 від 18.05.1999 /а.с. 26/.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, що видано 18.05.1999 Відділом РАЦС Придніпровського райвиконкому м. Черкаси, 18.05.1999 було зареєстроване розірвання шлюбу між ОСОБА_11 та ОСОБА_2 /а.с. 20/.

ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Мельники Чигиринського району Черкаської області, документована паспортом громадянина України, який виданий 10.08.1999 Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області, з 18.09.1996 має зареєстроване місце проживання за тією ж адресою, що і заявниця /а.с. 15-19/. При цьому квартира, яка є місцем реєстрації місця проживання заявниці, на праві приватної власності належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, що було видане 14.08.2004 виконавчим комітетом Черкаської міської ради /а.с. 21-25/.

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Дмитренки Богуславського району Київської області, документований паспортом громадянина України, який виданий 08.05.1998 Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області, в період часу з 18.09.1996 до 17.09.2004 також мав зареєстроване місце проживання за тією ж адресою, що і заявниця. У такому паспорті наявний запис про дитину - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запис про реєстрацію шлюбу 10.11.1984 з ОСОБА_2 та запис про розірвання шлюбу 18.05.1999 з ОСОБА_2 /а.с. 27-30/.

Згідно свідоцтва про народження, що видане 11.06.1963 та складене українською мовою, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Дмитренки Київської області /а.с. 32/.

Отже, наявні у заявниці та надані суду документи, що складені російською мовою або в яких є російськомовні записи, містять однакові відомості про написання прізвища « ОСОБА_4 ». В той же час україномовні документи на дошлюбне прізвище заявниці та прізвища заінтересованих осіб містять різні прізвища - ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . При цьому належним чином документально не підтверджується процедура зміни таких прізвищ, а внесення виправлень до документів, що видаються органами реєстрації актів цивільного стану, не передбачено законом. Отже на теперішній час заявниця позбавлена можливості документально в належний спосіб підтвердити факт родинних відносин з батьками, внаслідок змушена звертатись до суду.

Надаючи оцінку доводам заявниці суд звертає увагу, що право на сім`ю, що передбачене ст. 291 Цивільного кодексу України, має широкий зміст і більше деталізоване в положеннях Сімейного кодексу України.

Згідно ч. 4 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК) сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 121 СК права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Підтвердження родинного зв`язку між батьками і дитиною належним документом, виданому на підставі державної реєстрації актів цивільного стану, є необхідною умовою забезпечення реалізації похідних від права на сім`ю майнових (право на спільну власність, право на утримання, спадкування та інше) та немайнових (право на ім`я, спілкування, захист членів сім`ї та інше) прав фізичної особи.

Таким чином, розбіжність в написанні прізвища заявниці і документах, що видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, внаслідок чого вона позбавлена можливості підтвердити в належний спосіб безспірність факту свого походження від батьків, свідчить про те, що права та інтереси заявниці є порушеними.

За змістом ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (а. 12 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ст. 294 ЦК фізична особа має право на ім`я. Фізична особа має право на транскрибований запис її прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами;

Згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Таким чином, для реалізації прав, які ґрунтуються на родинному зв`язку між дітьми та батьками, відповідні особи мають підтвердити факт родинних відносин документом, який містить відомості з акту цивільного стану, що зареєстрований у встановленому законом порядку.

По обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що заявниця не має можливості підтвердити факт свого споріднення з батьками належними документами, оскільки у таких документах наявні розбіжності в написанні прізвища як заявниці, так і її батьків. За таких обставин підтвердження факту родинних відносин між заявницею та її батьками можливе лише в судовому порядку з доказуванням його існування в загальному порядку, і за відсутності між такими особами спору щодо такого факту, то відповідні вимоги підлягають розгляду в порядку окремого провадження.

За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами та показаннями свідків.

Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини і громадянина, суд оцінює докази згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», оскільки «таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів» (справа «Бочаров проти України» рішення від 17 березня 2011 року, заява № 21037/05, §45; «Федорченко та Лозенко проти України», рішення від 20 вересня 2012 року, заява № 387/03, §53).

Судом встановлено, що документи, які були предметом судового розгляду, на підставі яких ідентифікуються особистості заявниці, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були складені різними установами, в різний час і різними мовами (російською, українською). Натомість суд бере до уваги, що в російськомовному варіанті прізвище таких осіб має лише один варіант написання - « ОСОБА_4 ».

Суд бере до уваги, що російськомовне ім`я « ОСОБА_4 » в україномовному варіанті перекладається як « ОСОБА_7 », а отже російськомовному прізвищу « ОСОБА_4 » в україномовному перекладі відповідає прізвище « ОСОБА_7 ». В той же час транслітерація написання російськомовного прізвища « ОСОБА_4 » може здійснюватись в україномовному варіанті як « ОСОБА_2 », « ОСОБА_2 » , « ОСОБА_2» тощо.

В цьому контексті слід звернути увагу, що під впливом російської орфоепії та орфографії в українських документальних записах повних імен фізичних осіб трапляються випадки сплутування літер и/і, е/є в основах слів. Відповідні розбіжності виникають внаслідок відхилення від орфографічних норм при міжмовних перетвореннях слів під впливом російської орфоепії, внаслідок чого ідентифікація таких орфографічно відмінних записів може ґрунтуватись на їх співвіднесенні з типовими девіаціями.

Системний аналіз наявних у наданих суду для дослідження документах відомостей, що стосуються заявниці, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчить, що існує достатньо відомостей на підтвердження того факту, що такі особи мали рівень спорідненості відповідно до якого заявниця є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а розбіжності в написанні прізвищ таких осіб через букви и/і, о/а, е/є у документах, що видавались відповідними державними органами, зумовлені помилковою транслітерацією написання їх прізвища в російськомовному та україномовному варіантах.

Додатково суд бере до уваги, що ніхто з учасників справи не заперечував дійсності наявності між ними факту родинного зв`язку.

За таких обставин суд доходить висновку про доведення існування факту родинних відносин між заявницею та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , як між донькою та батьками, оскільки такий факт доведений заявницею перед судом і у суду не виникає ніяких сумнівів з приводу правомірності та об`єктивності відповідного факту родинних відносин, а задоволення вимог заявника сприятиме підтриманню публічного порядку в суспільстві та усуненню оспорюваності законних прав та інтересів заявника. Тож заявлені заявницею вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 3, 10, 18, 82, 89, 259, 263-265, 268, 293-294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що батьками ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Черкаси, РНОКПП НОМЕР_1 , є наступні особи: матір - ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мельники Чигиринського району Черкаської області, РНОКПП НОМЕР_2 ; батько - ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Дмитренки Богуславського району Київської області, РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: В.М. Скляренко