Справа № 467/1400/24
Провадження № 2/467/27/25
У Х В А Л А

Іменем України

22.07.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Кологривої Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.,

прокурора Мокряка І.М.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Арбузинка клопотання прокурора про повернення до стадії підготовчого засідання та про зміну предмета позову по цивільній справі за позовною заявою, поданою заступником керівника Первомайської окружної прокуратури Сілецькою О. до Арбузинської селищної ради, ОСОБА_2 фермерського господарства «Віра» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання незаконним та скасуванням рішення, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, повернення земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває цивільна справа за позовною заявою, поданою заступником керівника Первомайської окружної прокуратури Сілецькою О. до Арбузинської селищної ради, ОСОБА_2 фермерського господарства «Віра» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання незаконним та скасуванням рішення, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, повернення земельної ділянки.

26 червня 2025 року заступник керівника Первомайської окружної прокуратури Сілецька О. звернулася до суду з клопотанням про повернення по справі до стадії підготовчого засідання, мотивуючи його тим, що ухвалою від 16 січня 2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті. Обраний спосіб захисту порушених інтересів держави обґрунтовано прокурором вимогами закону та актуальною судовою практикою як негаторний позов. Однак, 09 квітня 2025 року набрав чинності Закон України від 12 березня 2025 року за № 4292-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилання захисту прав добросовісного набувача», який серед іншим норм доповнено статтю 391 ЦК України частиною другою наступного змісту «Якщо органом державної влади або органом місцевого самоврядування, незалежно від того, чи мав такий орган відповідні повноваження, вчинялись будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, в результаті яких набувачем такого майна став суб`єкт права приватної власності, спори щодо володіння та/ або розпорядження, та/або користування таким майном, відповідним органом державної влади або органом місцевого самоврядування вирішуються на підставі статей 387 і 388 цього Кодексу». Враховуючи вищевикладені зміни, позовна вимога про усунення перешкоди власнику територіальній громаді смт. Арбузинка у користуванні та розпорядженні землею водного фонду шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути на користь територіальної громади смт. Арбузинка в особі Арбузинської селищної ради спірну земельну ділянку є неактуальною, тому виникла необхідність повернутись до підготовчого судового засідання для зміни позовних вимог.

Також 26 червня 2025 року прокурором подана заява про зміну предмета позову, мотивована тим, що позовну заяву прокурором подано до суду у вересні 2024 року. Після набрання чинності 09 квітня 2025 року Законом України від 12 березня 2025 року за № 4292-ІХ щодо внесення змін до ст. 391 ЦК України виникла необхідність заміни однієї з заявлених позовних вимог щодо усунення перешкод власнику територіальній громаді смт. Арбузинка у користуванні та розпорядженні землею водного фонду шляхом зобов`язання ОСОБА_2 та фермерського господарства «Віра» повернути на користь територіальної громади смт. Арбузинка в особі Арбузинської селищної ради земельну ділянку з кадастровим номером :11:000:0183 площею 1 га, розташовану в межах території Арбузинської селищної ради Первомайського району Миколаївської області на вимогу: « Витребувати від ОСОБА_2 та фермерського господарства «Віра» на користь територіальної громади смт. Арбузинка в особі Арбузинської селищної ради земельну ділянку з кадастровим номером :11:000:0183 площею 1 га, розташовану в межах території Арбузинської селищної ради Первомайського району Миколаївської області.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлені клопотання про повернення до стадії підготовчого засідання та про зміну предмета позову.

Представник відповідача ОСОБА_1 заперечував проти повернення до стадії підготовчого засідання та щодо зміни прокурором предмета позову, вказуючи, що зміни до законодавства набрали законної сили 09 квітня 2025 року, а прокурором подана заява 26 червня 2025 року, тобто через значний час. Крім цього, прокурором у зміненій позовній заяві не визначено конкретний розмір частини земельної ділянки, яка підлягає витребуванню у відповідача, зважаючи на те, що загальна площа земельної ділянки складає 1 га, а площа накладення на водний об`єкт 0.3 га.

Вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

У вересні 2024 року заступник керівника Первомайської окружної прокуратури Сілецька О. через підсистему «Електронний суд» звернулася до суду з позовною заявою до Арбузинської селищної ради, ОСОБА_2 , фермерського господарства «Віра» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання незаконним та скасуванням рішення, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, повернення земельної ділянки.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2024 року по справі відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із ч. 1ст. 197 ЦПК України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Згідно із ч. 2 ст. 189 ЦПК України, підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

З матеріалів справи вбачається, що підготовче провадження у даній справі закрите, прокурор був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання та відповідно мав можливість подати до суду заяву про зміну позовних вимог, однак таким правом не скористався. Будь яких клопотань прокурора про відкладення підготовчого засідання до суду не надходило.

Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до практики Верховного Суду, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Разом з тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій цивільного процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Судом було надано сторонам можливість належним чином реалізувати свої процесуальні права.

Доводи прокурора про внесення змін до ст. 391 ЦК України після закриття підготовчого судового засідання не є вагомими підставами для повернення до підготовчого провадження.

Разом з тим, безпідставне повернення до підготовчого судового засідання може призвести до затягування строків розгляду справи й перебування учасників справи в стані невизначеності, що свідчить про порушення положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ у справах «Смірнова проти України» та «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що у задоволенні клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження слід відмовити, оскільки таке є безпідставним, прокурором не надано суду доказів, що свідчили б про доцільність повернення до стадії підготовчого засідання.

Окрім цього, процесуальні права та обов`язки сторін визначені статтею 49 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет або підставу позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 222 ЦПК України передбачено, що суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Враховуючи відсутність поважних причин для подання прокурором заяви про зміну позовних вимог, суд прийшов до висновку про залишення без розгляду поданої прокурором заяви про зміну позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 259, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора про повернення справи до стадії підготовчого провадження відмовити.

Заяву прокурора про зміну позовних вимог залишити без розгляду.

Суддя Т.М. Кологрива