Справа № 147/788/25
Провадження № 2/147/348/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого суддіПочкіної О.М.
із участю секретаря Бабчук В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором у розмірі 54071,82 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 505118-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 22.07.2024 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 505118-КС-001 про надання кредиту. 22.07.2024 року ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 505118-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор НОМЕР_6, на номер телефону НОМЕР_1 , який Позичальником було зазначено у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 22.07.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено Договір №505118-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ ««БІЗНЕС ПОЗИКА»» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15288411 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та наддало Позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 , котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням). Також, 23.07.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №ДУ№1 до Договору № 505118-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 5 000.00 грн. Таким чином ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 29.04.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 505118-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 54 071,82 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 15 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 36 821,82 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 2 250,00 грн. У зв`язку з наведеним позивач просив суд, стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 505118-КС-001 від 22.07.2024 в розмірі 54071,82 грн. та судовий збір.

Ухвалою суду від 16.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та витребувано в АТ «Райффайзен Банк» докази, які становлять банківську таємницю.

У зв`язку з неявкою сторін судове засідання було відкладено.

Сторони у судові засідання 10.06.2025, 22.07.2025 не з`явилися.

Позивач був належним чином повідомлений про місце і час судового засідання. Надав суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі представника ТОВ «Бізнес позика», а також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судові засідання, які відбулися 10.06.2025, 22.07.2025 не з`явився, відзиву та будь-яких клопотань до суду не подавав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки повне рішення складено 23.07.2025, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 22.07.2025, датою ухвалення даного рішення є саме 23.07.2025 в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 22.07.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір №505118-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ « Про електронну комерцію» (а.с.18-32).

Відповідно до п.2.1 договору кредиту №505118-КС-001 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених договором кредиту та Правил про надання споживчих кредитів.

Відповідно до п.п. 7.10, 7.11 договору кредиту №505118-КС-001 кредитний договір укладається сторонами з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію" шляхом пропозиції укласти договір (оферти) Кредитодавцем та її прийняття (акцептування) Позичальником шляхом підписання Позичальником одноразовим ідентифікатором, який згенерований та надісланий на його фінансовий номер.

Також відповідно до договору кредиту №505118-КС-001 сторонами визначено та погоджено наступні істотні умови:

згідно з п. 2.2- тип кредиту: кредит;

згідно з п. 2.3- строк на який надається кредит, становить 24 тижні;

згідно з п. 2.4 - стандартна процентна ставка є фіксованою та становить 1,50000000 в день; знижена процентна ставка - 1,15288411 в день. Комісія за надання кредиту становить 1500,00 грн (п. 2.5 договору кредиту №505118-КС-001 );

згідно з п. 2.7 - строк дії договору до 16.01.2025;

згідно з п.п.2.8, 2.10, 2.11 - орієнтована загальна вартість кредиту становить 29653,89 грн., орієнтована реальна процентна ставка - 19722,67 процентів, а денна процентна ставка - 1,16 процентів.

Відповідно до п.3.1 кредитні кошти надаються позичальнику у безготівковій формі шляхом переказу коштів на поточний рахунок Позичальника, що відповідає банківській платіжній картці, що зазначена в розділі 8 договору кредиту договору кредиту №505118-КС-001, протягом трьох робочих днів з дня укладення договору.

Пунктом 3.2 договору кредиту №505118-КС-001 передбачено, що протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. Сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3 та Додатку 1 до договору (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення строку дії Договору.

У п. 3.2 договору сторони погодили «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів.

Також, 23.07.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №ДУ№1 до Договору № 505118-КС-001. У п. 2 додаткової угоди визначено, Кредитодавець та Позичальник домовились, що з дати укладення Додаткової угоди кредит збільшується на 5 000,00 грн., та Кредитодавець, на умовах викладених в Договорі, збільшує суму Кредиту, а Позичальник отримує збільшення суми Кредиту та зобов`язується повернути, у строки та на умовах викладених Договорі №505118-КС-001. Після збільшення суми Кредиту, загальна сума отриманого (відповідно до Договору та Додаткової угоди) та неповернутого Позичальником Кредиту та Додаткового кредиту складає15 000,00 грн.

На підтвердження укладення договору №505118-КС-001 від 22.07.2024 позивачем надано візуальну форму послідовності дій клієнта щодо укладення цього договору, з якої вбачається, що 22.07.2024 о 11:19:03 клієнт, використовуючи номер телефону ідентифікувався в ІТС та зайшов у особистий кабінет на сайті ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», ознайомився з паспортом споживчого кредиту, з офертою товариства, здійснив акцептування умов оферти та підписав одноразовим ідентифікатором (а.с.41).

З інформаційних довідок ТОВ «Платежі Онлайн» вбачається, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» перерахувало на банківську картку позичальника № НОМЕР_3 22.07.2024 кошти в сумі 10000.00 грн., а 23.07.2024 - кошти в сумі 5000.00 грн (а.с.60-61).

У відповіді АТ «Райффайзен Банк», наданої на виконання ухвали суду від 16.05.2025 про витребування доказів, зазначено, що на ім`я ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_4 емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_3 що підтверджується наданою банком копією заяви про відкриття та ведення карткового рахунку. З долученої до відповіді виписки про рух коштів по картковому рахунку № НОМЕР_3 вбачається, що відповідач отримав кредитні кошти в сумі 15 000,00 та в період з 22.07.2024 по 06.01.2025 користувався кредитом, здійснював оплату товарів та послуг.

Таким чином, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами, відповідач ознайомився та погодився з ними.

Відповідно до вищевказаного Договору №505118-КС-001 від 22.07.2024, підтверджень про перерахунок суми кредиту (а.с.60-61), виписки про рух коштів по рахунку НОМЕР_5 (банківська картка № НОМЕР_3 ), наданої АТ «Райффайзен Банк», відповідач отримав кошти шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 2.1. Договору №505118-КС-001 від 22.07.2024 та пп. 2.1 Додаткової угоди, шляхом використання вказаних позичальником реквізитів, належного йому карткового рахунку.

Тобто, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надало кредит шляхом перерахуванням кредитних коштів на картковий рахунок банківської картки № НОМЕР_3 ) відповідача в сумі 15 000 грн, що підтверджується наведеними вище доказами.

Відповідно до доданого до позову розрахунку заборгованість позичальника за Договором 505118-КС-001 від 22.07.2024 станом на 29.04.2025 становить 54071,82 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 15000,00 грн., суми прострочених платежів по відсотках - 36821,82 грн., суми прострочених платежів за комісією - 2250 грн. ( а.с. 62-63), що узгоджується із сумою заборгованості, яка вказана у виписках про рух коштів по картковому рахунку.

Позивач просить стягнути вказану заборгованість із відповідача, оскільки добровільно свої зобов`язання останній не виконує.

При ухваленні даного рішення суд керується наступними нормами.

Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно з ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 нього Закону: заповнення формуляра заяви (форми про прийняття такої пропозиції в електронній формі, шо підписується в порядку, передбаченому ст. 12 нього Закону: вчинення дій, шо вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний Договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», № 851-ІV а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію» № 675-VІІІ.

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-ІV).

Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що між відповідачем та ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» в установленому законом порядку був укладений Договір про надання кредиту №505118-КС-001 від 22.07.2024 в електронній формі. Цей договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) «НОМЕР_6», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі договір про надання кредиту. Також було укладено Додаткову угоду №1 від 23.07.2024 до договору №505118-КС-001 від 22.07.2024 та підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) «UA-6899».

Підписавши Договір про надання кредиту №505118-КС-001 та додаткову угоду, відповідач підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні при його укладенні, у виборі контрагента та умов договору, а також те, що він умови договору цілком зрозумів та приймав їх.

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором про надання кредиту №505118-КС-001 виконало у повному обсязі: надало відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Натомість відповідач, всупереч умовам договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, кредит не повернув, проценти за користування коштами не сплатив.

На підтвердження наявності заборгованості та її розміру ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» подало до суду довідку про стан заборгованості за Договором про надання кредиту №505118-КС-001 (а.с. 64), з якої вбачається, що у відповідача виникла заборгованість за кредитом та відсотками. Із розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за кредитом виникла у розмірі 54071,82 грн, яка складається з 15000 грн основної заборгованості за кредитом, 36821,82 грн заборгованості за відсотками та суми прострочених платежів за комісією - 2250 грн.

Даний розмір заборгованості з урахуванням триваючих правовідносин між сторонами встановлений при розгляді справи, підтверджується сукупністю наданих доказів і ніким не оспорюється. Розрахунок заборгованості проведений з урахуванням погоджених сторонами умов.

Дослідивши матеріали справи, керуючись вищевказаними правовими нормами, суд дійшов до висновку, що з відповідача слід стягнути 15000,00 грн. - заборгованість за основним боргом, 36821,82 грн заборгованості за відсотками, що разом складають 51821,82.

Щодо вимог в частині стягнення заборгованості за комісією в розмірі 2250,00 грн, то суд враховує наступне.

Відповідно до умов кредитного договору №505118-КС-001 від 22.07.2024, комісія, пов`язана з наданням кредиту нараховується одноразово при видачі кредиту та дорівнює 1500,00 грн. Комісія за надання додаткової суми кредиту становить 750,00 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

Однак відповідно до норм ч. 1, 2, 3, 4 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», перед укладенням договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту, яка повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця та розміщується на офіційному веб-сайті кредитодавця. Також безоплатно надає інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. При цьому така включає в себе 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та його структурного підрозділу, через який надається споживчий кредит, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру банків чи Державного реєстру фінансових установ; 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо); 3) суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; 4) тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки; 5) види забезпечення за кредитом, необхідність проведення оцінки предмета забезпечення за кредитом та про те, за чий рахунок така оцінка проводиться; 6) орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування; 7) необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, які є обов`язковими для отримання кредиту, перелік осіб, яких кредитодавець визначив для надання відповідних послуг (за наявності), а також орієнтовна вартість таких послуг; 8) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 9) попередження про наслідки прострочення виконання зобов`язань із сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, що застосовуються чи стягуються у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, а також про право кредитодавця та/або нового кредитора залучати до врегулювання простроченої заборгованості колекторську компанію. Попередження про право кредитодавця залучати до врегулювання простроченої заборгованості колекторську компанію обов`язково має включати інформацію про встановлені законодавством вимоги щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимоги щодо етичної поведінки), про право споживача на звернення до Національного банку України щодо недотримання зазначених вимог кредитодавцем та/або новим кредитором, та/або колекторською компанією, а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості, та інформацію про кримінальну відповідальність, передбачену статтею 182 Кримінального кодексу України за незаконне збирання, зберігання, використання, поширення конфіденційної інформації про третіх осіб; 10) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 11) порядок дострокового повернення кредиту; 12) у разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку - відомості про те, що від споживача може вимагатися повне повернення суми кредиту в будь-який час, строк попередження про таку вимогу.

Інформація про платежі, що надається споживачу кредитодавцем відповідно до частин другої та третьої статті 9 вказаного Закону, обов`язково має включати базу розрахунку платежів (суму, на підставі якої робиться відповідний розрахунок, зокрема суму наданого кредиту, суму непогашеного кредиту тощо).

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Натомість позивач не зазначив та не надав доказів того, які саме послуги банку визначають комісію за видачу кредиту відмінні від тих, які зазначені в Законі України «Про споживче кредитування» як такі, що надаються безкоштовно.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.

Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15.

Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду, від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15, від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15, від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15, від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 та від 20 липня 2022 року у справі № 343/557/15-ц.

Враховуючи зазначене вище, стягнення плати за комісію у розмірі 2250,00 грн за кредитним договором №505118-КС-001, не відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування», а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції №6533 від 28.04.2025 позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422,00 гривень.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, понесені позивачем витрати на сплату судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2321,60 грн, виходячи з такого розрахунку: 51821,82 грн (розмір задоволених позовних вимог)/54071,82 грн (розмір заявлених позовних вимог) х 2422,40 грн (сума сплаченого судового збору).

Керуючись статтями 12,76-81, 133, 137, 141, 247, 259, 263-268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» () заборгованість за договором №505118-КС-001 від 22.07.2024 в розмірі 51821,82 грн (п`ятдесят одна тисяча вісімсот двадцять одна гривня 82 копійки), з яких 15000,00 грн (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.) - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 36821,82 грн (тридцять шість тисяч вісімсот двадцять одна гривня 82 копійки) - сума прострочених платежів за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» () судовий збір у розмірі 2321,60 грн (дві тисячі триста двадцять одна гривня 60 коп.).

У задоволенні решта позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», місце знаходження: бульвар Лесі Українки, буд.26, офіс 411, м. Київ, 01133,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О.М. Почкіна