Справа № 369/4523/24
Провадження №2/369/4682/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Скрипник О.Г.,

при секретарі Гребенюк Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Федоренка Олега Павловича про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Літвиненко Олексій Вікторович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Превентивна охорона» про поділ майна в натурі,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Літвиненко Олексій Вікторович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Превентивна охорона» про поділ майна в натурі.

07 липня 2025 року до суду представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову у даній справі, а саме: нежитлову адміністративну будівлю загальною площею 415,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224.

Земельну ділянку площею 1,5 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, кадастровим номером: :04:001:5098, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що згідно з інформацією з єдиного реєстру боржників від 27.02.2024 року на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо Відповідача ОСОБА_2 , приватним виконавцем Літвиненко О.В., відкрито виконавче провадження №73968779, за яким він є боржником.

У зв`язку з тим, що спільне майно позивача та відповідача (адміністративна будівля площею 415.6 кв.м. та земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:5098) належить їм на праві спільної часткової власності (по И кожному), а частки не виділені їм в натурі, тому існує високий ризик того, що в рамках відкритого виконавчого провадження № 73968779 приватним виконавцем може бути звернено стягнення на частку відповідача у спільному майні до моменту вирішення даної справи та виділення часток у натурі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву про забезпечення позову слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Згідно з ч.1, ч.2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна - це перешкода у вільному розпорядженні майном.

Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 19.02.2021 року по справі № 643/12369/19, арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно положень статей 149, ч.3 статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконання рішення суду.

Предметом заявлених позовних вимог є поділ майна в натурі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , адміністративної будівлі та земельної ділянки, відповідно до часток у праві власності по 1/2 кожному.

В якості забезпечення позову заявник просить накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову у даній справі, а саме: нежитлову адміністративну будівлю загальною площею 415,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224 та земельну ділянку площею 1,5 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, кадастровим номером: :04:001:5098, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, що є предметом позову.

Встановивши, що між сторонами виник спір, оскільки між заходом забезпечення позову і предметом позову існує безпосередній зв`язок, суд приходить до висновку про наявність підстав для накладення арешту на вказане майно.

Вжиті заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем позовними вимогами.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер та жодним чином не порушують права відповідача, оскільки таке забезпечення позову гарантуватиме виконання можливого рішення суду, при цьому права та законні інтереси відповідача не будуть порушені.

Згідно ч.1 статті 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Федоренка Олега Павловича про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Літвиненко Олексій Вікторович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Превентивна охорона» про поділ майна в натурі - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову у даній справі, а саме:

Нежитлову адміністративну будівлю загальною площею 415,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224.

Земельну ділянку площею 1,5 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, кадастровим номером: :04:001:5098, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24 до набрання рішення законної сили.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи..

Стягувач: ОСОБА_1 адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , адреса АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Оксана СКРИПНИК