П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 року м. Київ

Справа №361/10997/24

Апеляційне провадження №22-ц/824/11440/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Желепи О.В., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області, постановлену під головуванням судді Дутчак І.М. 10 квітня 2025 року у м. Бровари, у справі за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В

У жовтні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і ОСОБА_1 , який зареєстрований 26 жовтня 1985 року Підлісненською сільською радою Козелецького району Чернігівської області, актовий запис № 14.

10 квітня 2025 року відповідач ОСОБА_1 , керуючись ст. ст. 49, 193 ЦПК України, через канцелярію суду подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, у якій, зокрема, просила поновити їй строки для подання цієї зустрічної позовної заяви.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2025 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - повернуто відповідачу.

Ухвала суду мотивована тим, що зустрічна позовна заява ОСОБА_1 подана до суду із порушенням вимог ч. 1 ст. 193 ЦПК України, тому вона підлягає поверненню відповідачу.

Не погодилась із вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 , нею подано апеляційну скаргу, в якій вона вказує на те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права. Відповідач зазначає, що судом першої інстанції не було враховано прохання відповідача про розгляд зустрічної позовної заяви про поділ спільного майна подружжя, яка була подана до винесення рішення у справі. Суд повертаючи зустрічну позовну заяву послався на ч.3 ст. 193 ЦПК України, тобто вказав на те, що зустрічна позовна заява ОСОБА_1 подана до суду із порушенням вимог ч. 1 ст. 193 ЦПК України, тому вона підлягає поверненню відповідачу. Однак, відповідач вважає вказані причини формальними, оскільки зустрічна позовна заява була подана до ухвалення рішення у справі, а не після.

На підставі викладеного, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що жовтні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом про розірванню шлюбу.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2024 року відкрито провадження у справі.

Запропоновано відповідачу протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов згідно із вимогами ст.178 ЦПК України.

Копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву було направлено відповідачу 02 січня 2025 року.

08 січня 2025 року відповідач ознайомилась з матеріалами справи, що підтверджується заявою про ознайомлення з матеріалами справи. /а.с.24/.

14 січня 2025 року відповідачем ОСОБА_1 було подано відзив на позовну заяву /а.с. 28-30/.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя було подано 10 квітня 2025 року /а.с.89-92/.

Повертаючи зустрічну позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем були порушені строки, передбачені ст. 193 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам справи та нормам процесуального законодавства, виходячи з такого.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом, а документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно зі ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Відповідно до ч.3 ст.194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог ч.1,2 ст. 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», судам слід мати на увазі, що оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об`єднання і роз`єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими ст.ст.123 - 126 ЦПК України 2004 року. Відповідач має право пред`явити зустрічний позов до або під час попереднього судового засідання (ч.1 ст.123 ЦПК України 2004 року), а треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу шляхом пред`явлення позову до однієї чи обох сторін до закінчення судового розгляду (ч.1 ст. 34 ЦПК України 2004 року). Позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову (наприклад, позови кількох осіб про стягнення зарплати чи про поновлення на роботі). Роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи (зокрема, у зв`язку з необхідністю призначення складної експертизи за окремими вимогами, тривалого відрядження або тяжкого захворювання одного чи кількох з позивачів або відповідачів). У разі роз`єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз`єднання позовів і копія пред`явленого позову.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 будучи обізнаною про розгляд даної справи та встановлені ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2024 року строки для подачі відзиву на позовну заяву, тим самим пред`явлення зустрічного позову, встановленого судом, до закінчення цього строку та не надала доказів обставин, які були об`єктивно непереборними, на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку для пред`явлення зустрічного позову.

Зустрічна позовна заява також містила клопотання про поновлення строку на подачу такої заяви, проте відповідачем не було наведено підстав для поновлення такого процесуального строку.

Положеннями ЦПК України чітко визначено строк для подання відзиву на позовну заяву або зустрічного позову, який не залежить від ставлення учасників спору до правовідносин, які виникли між ними.

Інших обставин, які є об`єктивно непереборними та не залежали від волевиявлення сторони відповідача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, відповідачем не наведено.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення питання щодо прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 ..

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів.

Суддя-доповідач

Судді