Справа № 737/636/25
Проваждення № 2/737/269/25
УХВАЛА

24 липня 2025 року с-ще Куликівка

Суддя Куликівського районного суду Чернігівської області Рубаненко Н. Ю. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Кравченко Володимир Володимирович, до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника звернулась до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ОСОБА_2 внаслідок вчинення ним 06 вересня 2024 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Розмір завданої їй матеріальної шкоди визначений вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 24.04.2025 та складає 5073,84 грн, моральну шкоду, завдану злочином, сторона позивача оцінює у 20000 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана на розгляд судді Рубаненко Н. Ю.

Вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 24.04.2025 постановлений під головуванням судді Рубаненко Н. Ю.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторона позивача, пред`являючи позов про відшкодування шкоди, завданої злочином, ставить під сумнів докази, на які суд послався при ухваленні вироку та заперечує встановлені вироком фактичні обставини справи.

За таких обставин вважаю за необхідне заявити самовідвід.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає самовідводу, якщо є обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст. 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини для визначення неупередженості суду належить виходити не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (Рішення у справі Ferrantelli et Santangelo). У справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року Європейський суд з прав людини вказав на важливість питання довіри, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Суд (судді) зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Для уникнення будь-яких сумнівів у сторін щодо зацікавленості та неупередженості судді Рубаненко Н. Ю., із врахуванням морально-етичних міркувань, з метою дотримання та реалізації учасниками процесу їх процесуальних прав, а також з метою дотримання балансу інтересів між будь-якими несприятливими наслідками для сторін, вбачаються підстави для самовідводу судді в порядку, визначеному п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Відповідно до ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 39, 40 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заявити самовідвід в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Справу передати до канцелярії суду для вирішення питання проведення перерозподілу справи між суддями в порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Рубаненко