Справа № 308/4135/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 липня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Зарева Н.І., за участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області цивільну справу за позовною заявою:

Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК", код , адреса: вул. вул. С. Петлюри, 30, м. Київ, 01032, до

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (далі - АТ «ТАСКОМБАНК») звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № від 01.04.2020, станом на 22.01.2025, у розмірі 94 846,31 грн, який являє собою залишок заборгованості за тілом кредиту, а також судові витрати в розмірі 2 422,40 грн судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що АТ «ТАСКОМБАНК» отримало право грошової вимоги до відповідача за даними договорами.

Оскільки, станом на день пред`явлення даного позову до суду, відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань, згідно з взятими ним на себе зобов`язаннями, позивач просить суд задовольнити даний позов та винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ТАСКОМБАНК» загальну суму заборгованості за даними кредитним договорами в розмірі 94 846,31 гривень

Представник позивача в позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення по справі.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, шляхом надіслання судових повісток та розміщення оголошень на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечив, а тому відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд розглянув справу заочно.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Першого квітня 2020 року відповідач між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , згідно з умовами якого, товариство зобов`язувалося надати відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а ОСОБА_1 зобов`язувався прийняти на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Загальний розмір кредиту складає 61 000,00 гривень. Строк кредиту 36 місяців. Тип кредиту кредит. Даний договір підписаний відповідачем власноручним підписом.

Разом з тим, 01.04.2020 відповідач підписав Заяву-анкету на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР». Проставлянням власноруч свого підпису під цією заявою-анкетою відповідач погодився, що ознайомлений з умовами Внутрішніх правил надання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на веб-сайті www.kreditmarket.ua.

При цьому в Анкеті-заяві також вказано, що відповідач визнає, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Згідно з умовами договору щомісячна відсоткова ставка становить 3,99% на залишок заборгованості на місяць.

До позовної заяви також долучений паспорт споживчого кредиту ТОВ «ФК`ЦФР», який підписаний власноручним підписом відповідача.

Відповідно до долученого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 01.04.2020, станом на 22.01.2025, загальна заборгованість за договором складає 94 846,31 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту складає 38 974,20 грн, заборгованість по річних відсотках 6,82 грн, заборгованість по щомісячних відсотках 55 865,29 гривень.

Сьомого жовтня 2016 року ТОВ «ФК`ЦФР та АТ «ТАСКОМБАНК був укладений договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, згідно з умовами якого позивач за грошові кошти отримав права вимоги , строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому до боржників, перелік яких зазначений в додатку № 1 до даного Договору.

З позову слідує, що взятий на себе обов`язок банк виконав належним чином, у той час як відповідач ОСОБА_1 належним чином своїх договірних зобов`язань не виконував, у зв`язку із чим, станом на 22.01.2025, має заборгованість за вказаним договором у розмірі 94 846, 31 грн, які являють собою загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), що також підтверджується відповідним розрахунком позивача, який відповідачем не спростований.

Оцінивши належним чином зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У ході розгляду справи встановлено, що відповідач уклав договір про надання банківських послуг з позивачем.

При цьому банк взятий на себе, згідно з умовами договору, обов`язок виконав у повному обсязі, у той час як відповідач ОСОБА_1 належним чином своїх договірних зобов`язань не виконував, у зв`язку із чим, станом на 22.01.2025, має заборгованість за вказаним договором у розмірі 94 846, 31 грн, які являють собою загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), що також підтверджується відповідним розрахунком позивача, який відповідачкою не спростований.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, враховуючи висновок суду про задоволення позову, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 2 422,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 610-612, 625, 627, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 13, 76, 81, 89, 141, 223, 258, 263-265, 273, 279, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором № від 01.04.2020, станом на 22.01.2025, в розмірі 94 846, 31 грн дев`яносто чотири тисячі вісімсот сорок шість гривень 31 коп.), а також 2 422,40 грн (три тисячі двадцять вісім грн 00 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.І. Зарева