Справа № 481/1071/25
Провадж.№ 2-н/481/167/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про відмову у видачі судового наказу)

22 липня 2025 року м. Новий Буг

Суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Васильченко-Дрига Н.О., розглянувши матеріали заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» Петрівського Олексія Остаповича про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» Петрівський О.О. до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 1188,00 грн., та судового збору в розмірі 242,24 грн.

Згідно статті 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частина перша статті 27 ЦПК України встановлює, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника заборгованості за спожиту електроенергію, заявник зазначав, що боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно із п. 3) ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

У відповідності з п.2) ч.1 ст.163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

Частиною 5 статті 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Судом неможливо отримати відомості з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , оскільки у заяві про видачу судового наказу не зазначено ані дати, місяця та року його народження, ані реєстраційного номеру облікової картки платника податків, ані номера і серії паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Тобто, фактично, суд позбавлений можливості у спосіб, передбачений ч.5 ст.165 ЦПК України, встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 9 ст.165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи встановлені обставини, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити, роз`яснивши заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ч. 9 ст. 165, ст. 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви з підстави, передбаченої ч. 9 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, після усунення її недоліків.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Наталя ВАСИЛЬЧЕНКО-ДРИГА