УХВАЛА

24 липня 2025 року

м. Київ

справа № 458/271/17

провадження № 61-8685ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Лука Тарас Миколайович, на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 09 жовтня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 29 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Комарницька Оксана Йосифівна, приватний нотаріус Федаш Микола Михайлович, Турківська державна нотаріальна контора, про визнання рішення сільської ради, державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, договорів дарування земельних ділянок недійсними, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Комарницька О.Й., приватний нотаріус Федаш М.М., Турківська державна нотаріальна контора, про визнання рішення сільської ради, державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, договорів дарування земельних ділянок недійсними, визнання права власності.

Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 09 жовтня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 14 жовтня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Луки Т. М. задоволено. Рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 09 жовтня 2023 року скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк позовної давності на звернення до суду. Визнано недійсним рішення Ільницької сільської ради народних депутатів Турківського району від 08 жовтня 1998 року

№ 39 про передачу безоплатно у приватну власність громадянці с. Ільник ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку земельну ділянку, площею 0,25 га, яка розташована біля житлового будинку

у АДРЕСА_1 та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,3268 га, в урочищі «Гірка» с. Ільник. Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю серія ЛВ-140, площею 0,5792 га, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться в с. Ільник виданий

ОСОБА_6 . Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землюсерія ЯК № 945477, площею 0,2154 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, Турківський район, с. Ільник, цільове

призначення: для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :01:002:0074, виданий ОСОБА_6 . Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю серія ЯК № 945479, площею 0,3274 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, Турківський район, с. Ільник, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:002:0075, виданий ОСОБА_6 . Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю серія ЯК № 945478, площею 0,0364 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, Турківський район, с. Ільник, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0:01:003:0067, виданий ОСОБА_6 . Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, площею 0,3274 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, Турківський район, с. Ільник, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:002:0075, та договір дарування земельної ділянки,

площею 0,0364 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, Турківський район, с. Ільник, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:003:0067, укладені 20 січня

2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , посвідчені приватним нотаріусом Турківського районного нотаріального округу Львівської області

Федаш М. М. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку земельної ділянки, площею 0,58 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 26 лютого 2025 року касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7 задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного суду від 14 жовтня 2024 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

За результатом нового розгляду справи постановою Львівського апеляційного суду від 29 травня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Луки Т. М. залишено без задоволення. Рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 09 жовтня 2023 року - залишено без змін.

30 червня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Лука Т. М., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасуватирішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 09 жовтня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 29 травня 2025 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

(у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Лука Т. М., оскаржує судові рішення першої та апеляційної інстанцій у повному обсязі.

ОСОБА_1 позовну заяву подав у березні 2017 року та заявляв сім позовних вимог немайнового характеру та вимогу майнового характеру (визнання права власності на 1/4 частину земельної ділянки).

Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 600,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 640,00 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 8 000,00 грн).

Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Оскільки з поданої касаційної скарги та судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання (відсутнє визначення вартості частини земельної ділянки), тому неможливо точно визначити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру.

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги за позовну вимогу майнового характеру (у розмірі 1 % від ціни спірного майна (1/4 частини земельної ділянки) помноженого на 200 %, але не менше 1 280 грн) та судовий збір за подачу касаційної скарги за сім позовних вимог немайнового характеру ((640,00грн *7)*200%=8 960,00 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у

м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Не усунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Лука Тарас Миколайович, на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 09 жовтня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 29 травня 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк

до 07 серпня 2025 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников