Дата документу 22.07.2025
Справа № 334/5781/25
Провадження № 2/334/3245/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

22 липня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2025 року позивач Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 90 313,68 гривень за послуги з постачання теплової енергії.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Разом з тим, зміст позовної заяви не містить відомості про наявність або відсутність електронного кабінету учасників справи, адреси електронної пошти відповідача. Також у позовній заяві відсутня дата народження відповідача, що унеможливлює суд встановити зареєстроване місце проживання відповідача.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач посилається в позовній заяві на те, що з відповідачем укладений типовий індивідуальний договір №72228221 про надання послуги з постачання теплової енергії (вказаний договір розміщено на сайті Концерну «МТМ»). Зазначив, що в період з 01.06.2022 по 30.04.2024 ним здійснювалося постачання теплової енергії в нежитлові приміщення №61,62,63,64,65,66, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які знаходиться у власності ОСОБА_1 . Зазначив те, що на житловому будинку по АДРЕСА_1 встановлено прилад комерційного обліку теплової енергії. Тобто, розрахунки за спожиту теплову енергію проводились на підставі показів вузла обліку, пропорційно теплового навантаження кожного із приміщення.

Позивачем не надано доказів поставки теплоносія за адресою: АДРЕСА_1 в нежитлові приміщення №61,62,63,64,65,66, доказів, що система опалення об`єкта теплопостачання відповідача є відокремленою або не відокремлена від системи опалення житлового будинку АДРЕСА_1 , актів зняття показань приладу обліку за спірний період з 01.06.2022 по 30.04.2024 включно. Також позивачем не надано документів на підтвердження фактичного відпуску відповідачу теплової енергії щомісяця за спірний період (актів надання послуг, інших первинних документів бухгалтерського обліку).

Позивач документально не довів присвоєння особового рахунку споживачу у разі відсутності договірних відносин.

Також до заяви не додані докази, які підтверджують факт укладення між сторонами договору про постачання теплової енергії, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч. 7 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Індивідуальний договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку).

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

В обґрунтування розміру заявленої до стягнення суми заборгованості заявник посилається на умови укладеного між сторонами договору, згідно з яким нараховано вартість отриманих послуг, проте, до заяви такого договору, укладеного в письмовій формі, не додано.

Згідно наданого суду розрахунку заборгованості, яка заявлена до стягнення, вбачається, що заборгованість виникла за договором №72228221. Вказаний номер договору зазначений і в рахунках за надані послуги.

Разом з тим до заяви заявником долучено роздрукований типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії без номера від 02.10.2021 року, який сторонами не підписаний.

Крім того, з п. 2 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 02.10.2021 року вбачається, що Договір набирає чинності через 30 днів з моменту його розміщення на сайті Концерну «Міські теплові мережі», проте заявником не надані докази на підтвердження дати розміщення на сайті, і, як наслідок, дати набрання чинності, вказаним договором. При цьому, актів приймання-передачі наданих послуг, актів приєднання до мереж, актів зняття показань приладу обліку тощо, заявником не надано, що унеможливлює перевірку факту надання послуг заявником в заявленому розмірі.

На підтвердження можливого права власності ОСОБА_1 на нежитлові приміщення АДРЕСА_2 позивачем не надано актуальної Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, станом на день звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Зазначені недоліки позбавляють суддю можливості вирішити питання щодо відкриття провадження по справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, що позовна заява про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води подана без дотримання вимог, передбачених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, вона підлягає залишенню без руху для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити позивачу, що в порядку ч.7 ст. 43 ЦПК України, він зобов`язаний надати доказ надсилання заяви про усунення недоліків позовної заяви з усіма додатками відповідачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Коломаренко К. А.