УХВАЛА

18 липня 2025 року

м. Київ

справа № 487/1774/23

провадження № 61-8767ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., ЛуспеникаД. Д., розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Гулька Бориса Івановича, Коломієць Ганни Василівни, Луспеника Дмитра Дмитровича у справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Єдність Миколаїв» в особі голови правління Годзи Оксани Миколаївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 06 червня 2025 року,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2023 року об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Єдність Миколаїв» (далі - ОСББ «Єдність Миколаїв») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 травня 2025 року позов ОСББ «Єдність Миколаїв» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Єдність Миколаїв» заборгованість з оплати комунальних послуг за період з 01 квітня 2023 року по 01 грудня 2023 року у розмірі 6 275,31 грн, з яких: 4 299,05 грн - сума основного боргу, 315,14 грн - 3% річних та 1 661,12 грн - інфляційні витрати.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 31 травня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 06 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 травня 2025 року залишено без руху, запропоновано надати докази, які підтверджують сплату судового збору у розмірі 4 026,00 грн.

Зазначено строк виконання ухвали суду, а також попереджено про наслідки її невиконання.

09 липня 2025 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, в якій просить ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 06 червня 2025 року скасувати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 липня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Гульку Б. І., судді, які входять до складу колегії: Коломієць Г. В., Луспеник Д. Д.

11 липня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., яка обґрунтована тим, що існують обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості суддів.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 липня 2025 року визнано необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід суддів Верховного Суду Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д. Заяву про відвід суддів Верховного Суду Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д. передано для вирішення іншому судді.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В. від 15 липня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д. від участі у розгляді справи № 487/1774/23 відмовлено.

17 липня 2025 року до Верховного Суду повторно надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.

Як на підстави для відводу суддів заявник посилається на пункт 5 частини першої статті 36 ЦПК, а саме на наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів, обґрунтовуючи свою заяву тим, що ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 липня 2025 року не відповідає положенням статті 129-І Конституції України та статті 57 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів вважає, що зазначена заява підлягає залишенню без розгляду, з огляду на таке.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Європейський суд з прав людини зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду» (пункт 49 рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Тобто процесуальні права надано законом тим особам, які беруть участь у процесі, для сприяння суду під час розгляду справ, їх правильному вирішенню. І кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не із цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, затягування розгляду, створення перешкод опоненту, тощо), вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто використовує його всупереч основним засадам цивільного судочинства, а отже, зловживає ним.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер, необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою, укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі (частина друга статті 44 ЦПК України).

Верховний Суд у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 761/27076/19 (провадження № 61-14448св 20) зазначив, що під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ чи висловлення явної неповаги до суду чи учасників справи.

Також Верховний Суд у постанові від 12 жовтня 2022 року у справі № 345/2935/21 (провадження № 61-2472св 22) вказав на те, що зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (постанова Верховного Суду у справі 910/1873/17 від 08 травня 2018 року).

Крім цього Європейський суд з прав людиниу рішеннях від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України», від 20 січня 2011 року у справі «Мусієнко проти України» неодноразово наголошував на тому, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції.

Ураховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 заявлено другу заяву про відвід суддів Верховного Суду Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д. з тих самих підстав, то вказані обставини дають достатні підстави вважати, що такі дії заявника направлені виключно на безпідставне затягування розгляду справи та перешкоджають її розгляду.

Заявнику роз`яснюється, що згідно з вимогами частини четвертої статті 44 ЦПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені ЦПК України.

Тобто, суд зобов`язаний виявляти зловживання сторонами своїми процесуальними правами та протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи.

Згідно з частиною третьою статті 44 ЦПК України, якщо клопотання (заява) визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити заяву без розгляду.

Таким чином, подана ОСОБА_1 заява про відвід суддів Верховного Суду Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д. від участі у розгляді справи № 487/1774/23 суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства, а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, що свідчить про зловживання заявником його процесуальними правами, а тому підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 2, 43, 44 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Визнати подання ОСОБА_1 заяви про відвід суддів Верховного Суду Гулька Бориса Івановича, Коломієць Ганни Василівни, Луспеника Дмитра Дмитровича у справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Єдність Миколаїв» в особі голови правління Годзи Оксани Миколаївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 06 червня 2025 року зловживанням її процесуальними правами та залишити її без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник