Справа № 635/8826/21
Провадження № 2/635/307/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя О.М. Пілюгіна

секретар судового засідання Головінов С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександра Валентинович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович,

представник ОСОБА_1 - Лебединська Інеса Сергіївна , яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1075271 від 08 листопада 2021 року,

представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» - керівник Наваренко Володимир Георгійович,

ВСТАНОВИВ:

представник позивача - Лебединська І.С. подала до суду позовну заяву, та просить визнати виконавчий напис № 109657 від 08 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» грошових коштів у розмірі 23912,85 гривень, таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог постилався на те, що 08 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчого напис № 109657 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» грошових коштів в розмірі 23912,85 гривень. На підставі вказаного виконавчого напису 26 жовтня 2021 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого напису № 109657. Згідно з виконавчим написом № 109657 від 08 червня 2021 року стягнення заборгованості проводиться за Кредитним договором № від 01 травня 2013 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , сума заборгованості складає 23912,85 гривень, з яких 13857,20 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 8505,65 гривень - заборгованість за відсотками та комісією, 1500 гривень - заборгованість за штрафними санкціями. Вказаний виконавчий надпис є таким, що не підлягає виконанню оскільки вчинений з порушенням вимог законодавства України, а саме Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.99. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з виконавчим написом № 109657 від 08 червня 2021 року стягнення заборгованості проводиться за Кредитним договором № від 01 травня 2013 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 . Разом з тим, ОСОБА_1 не укладав з ПАТ «ОТП Банк» кредитний договір 01 травня 2013 року, а уклав Договір про надання споживчого кредиту № від 06 листопада 2012 року. При цьому, в матеріалах виконавчого провадження міститься Договір про надання споживчого кредиту № від 06 листопада 2012 року, який подавався ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» з заявою про відкриття виконавчого провадження. ОСОБА_1 було погашено заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № від 06 листопада 2012 року в повному обсязі, останній платіж внесено 29 квітня 2013 року, натомість фінансова компанія звернулася до нотаріуса та виконавчий напис вчинено 08 червня 2021 року з пропуском 3-х річного строку позовної давності. Таким чином, нотаріусом вчинено виконавчий напис за кредитним договором за яким позивачем в повному обсязі погашено заборгованість. Крім того виконавчий напис вчинено за відсутності документів, перелік яких передбачений постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса». Так, Великою Палатою Верховного суду в постанові по справі № 910/10374/17 від 21 вересня 2021 року було надано наступні висновки щодо застосування норм права: «Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Згідно з абз. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. На виконання вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат» Кабінетом Міністрів України 29 червня 1999 року винесено постанову № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса». Згідно з п. 1 вказаної Постанови для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» перелік доповнено новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" , зокрема п. 2 вказаної Постанови. Вказана постанова Київського апеляційного адміністративного суду набрала законної сила та була обов`язковою для виконання з 22 лютого 2017 року. 20 червня 2018 року Великою Палатою Верховного Суду по цивільній справі № 826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі про визнання незаконними, нечинними та скасування пунктів постанови. Таким чином, після 22 лютого 2017 року для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно нотаріусу необхідно надати: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 "Вчинення виконавчих написів" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (в редакції чинній станом на 20.02.2017 - вчинення спірного виконавчого напису) встановлено, що виконавчий вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Разом з тим, в порушення вимог п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» банком не було надано оригінал нотаріально посвідченого договору, оскільки Кредитний договір № від 06.11.2012, укладений між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 нотаріально не посвідчувався. Таким чином, нотаріусом вчинено виконавчий напис № 109657 за відсутності документів, перелік яких передбачений постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса». За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом.

11 листопада 2021 року представник позивача - Лебединська І.С. подала заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 листопада 2021 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 листопада 2021 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено повністю; зупинено стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису №109657 від 08 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» грошових коштів у розмірі 23912,85 гривень, який знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленка Олександра Валентиновича (виконавче провадження НОМЕР_2).

21 грудня 2021 року представник позивача - Лебединська І.С. подала клопотання про долучення доказів.

Спеціальним розпорядженням Голови Верховного суду № 2/0/9-22 від 08 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються Харківським районним судом Харківської області та визначено територіальну підсудність Полтавському районному суду Полтавської області.

На підставі вищевказаного розпорядження цивільна справа передана до Полтавського районного суду Полтавської області за підсудністю.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2023 року цивільну справу передано на розгляд до Харківського районного суду Харківської області.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 травня 2024 року цивільну справу прийнято в провадження.

04 вересня 2024 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» - Наваренко В.Г. подав суду відзив, в якому визнав позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; просив повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Крім того просив зменшити витрати на правничу допомогу до розміру не більше 1000 гривень, враховуючи складність цієї справи, наданий адвокатом обсяг послуг, затрачений ним час на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, адже зазначена справа не є складною, у мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних спорів; нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося), враховуючи критерії реальності таких витрат та розумності їх розміру (справа є максимально простою, оскільки у мережі Інтернет наявні безкоштовні зразки позовних заяв з аналогічних спорів).

Представник позивача Лебединська І.С. в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, також просила розглянути справу за її відсутності.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» в судове засідання не з`явився, у відзиві просив розглянути справу за його відсутності.

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 06 листопада 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № в простій письмовій формі, без нотаріального посвідчення, відповідно до умов якого позивачу надано кредит на придбання товарів та послуг в розмірі 2556,29 гривень строком на 6 місяців.

08 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 109657 про звернення стягнення з ОСОБА_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», якому ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 250521- ФК від 25 травня 2021 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20/ФК від 09 липня 2020 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 28/12/18 від 28 грудня 2018 року, якому ПАТ «ОТП Банк» на підставі Договору факторингу № 27/11/17 від 27 листопада 2017 року відступлено право вимоги за Кредитним договором № від 01 травня 2013 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 ; стягнуто з ОСОБА_1 за період з 25.05.2021 по 03.06.2021 включно суму у розмірі: 13857,20 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 8505,65 гривень - заборгованість за відсотками та комісією; 1500,00 гривень - заборгованість за штрафними санкціями; 50,00 гривень - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 23912,85 гривень.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленка О.В. від 26 жовтня 2021 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. № 109657, вчиненого 08 червня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 23912,85 гривень.

В якості доказів суду також надано: копія графіку платежів за договором про надання споживчого кредиту № ; копії квитанцій про сплату ОСОБА_1 коштів на погашення кредиту ; копія адвокатського запиту; копія постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_3; інформація про виконавче провадження № НОМЕР_3; копія відповіді приватного виконавця Ярмоленка О.В. на адвокатський запит; копія заяви ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

За п.п. 2.1 п. 2, п.п. 3.2. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може проводитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчена нотаріально, отже не був тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 і підтриманої Верховним Судом у постанові від 26 листопада 2018 року у справі №207/3365/16, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів нотаріального посвідчення договору про надання споживчого кредиту № , укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є відповідач та безспірності заборгованості боржника при вчиненні виконавчого напису № 109657 від 08 червня 2021 року, що в сукупності вказує на недотримання приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вимог законодавства України під час вчинення виконавчого напису № 109657 від 08 червня 2021 року, тому суд приходить до висновку, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню та задовольняє вимоги позивача про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 109657, вчиненого 08 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості.

Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до квитанції № 0.0..1 від 09 листопада 2021 року при поданні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 гривень.

Враховуючи, що судом повністю задоволено вимоги позивача, відповідач визнав позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 454,00 гривні, а судовий збір в розмірі 454,00 гривні підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд приходить до наступного.

Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Так, порядок обчислення гонорару адвоката Лебединської Інеси Сергіївни визначений в Додатковій угоді до Договору про надання адвокатом правової допомоги, укладеного 01.11.2021 між двокатом Лебединською І.С. та ОСОБА_1 , відповідно до якого розмір грошової винагороди - гонорару за надання адвокатом правової допомоги протягом розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса № 109657 таким, що не підлягає виконанню, складає 5000,00 гривень, які відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 28 від 01.11.2021 сплачені ОСОБА_1 .

Згідно Розрахунку від 13.12.2021 та Акту від 13.12.2021 приймання-передачі до Договору про надання адвокатом правової допомоги ОСОБА_1 отримав, а адвокат Лебединська І.С. надала правову допомогу, передбачену Договором про надання правової допомоги від 01.11.2021 по цивільній справі № 635/8826/21 за позовом ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса № 109657 таким, що не підлягає виконанню, що включає в себе: підготовку адвокатського запиту до приватного виконавця 2 год. - 600 грн.; підготовку адвокатського запиту до приватного нотаріуса 2 год. - 600 грн.; підготовку позовної заяви 6 год. - 1500 грн.; підготовку заяви про забезпечення позову - 1000 грн.; підготовку клопотання про витребування доказів 1 год. - 600 грн.; підготовку клопотання про долучення доказів на 2 арк. 2 год. - 700 грн., всього - 5000,00 гривень.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналізуючи норми діючого законодавства, обставини справи, керуючись критеріями реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, суд, враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 гривень. При цьому розцінює критично та не приймає до уваги клопотання представника відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги за їх необґрунтованості та недоведеності, оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження не співмірності витрат позивача на правничу допомогу по справі, а позивачем підтверджено розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу Договором про надання правової допомоги від 01.11.2021, квитанцією до прибуткового касового ордера № 28 від 01.11.2021, Розрахунком від 13.12.2021 та Актом від 13.12.2021 приймання-передачі, а тому відсутні правові підстави для зменшення розміру цих витрат.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 109657, вчинений 08 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» грошових коштів у розмірі 23912,85 гривень.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України суму судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», , місцезнаходження: місто Київ, площа Солом`янська, 2.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександра Валентинович, місцезнаходження: місто Харків, провулок Поштовий, 5.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: місто Київ, вулиця Мала Житомирська, 6/5,

Повне судове рішення складено 18 липня 2025 року.

СУДДЯ О.М. Пілюгіна