Справа № 331/236/25
Провадження № 2/331/983/2025
19 травня 2025 року м. Запоріжжя
Олександрівський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Світлицької В.М.,
за участю секретаря - Солов`ян О.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Олександрівського районного суду м. Запоріжжя з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим.
Ухвалою суду від 17.01.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив не надав.
Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, заяв суду не надав.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За змістом ч.3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.05.2020 р. по справі № 12/5009/1430/11 затверджений наданий суду звіт керуючого реалізацією вих. № 02-25/81 від 03.04.2020 року (вх. № 7065/08-08/20 від 07.04.2020), припинено підприємницьку діяльність Фізичної особи ОСОБА_2 , провадження у справі закрито.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.05.2023 р. по справі № 12/5009/1430/11 роз`яснено ухвалу Господарського суду Запорізької області № 12/5009/1431/12 від 12.05.2020 р., зокрема, наступним чином: вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, а також не задоволені через недостатність майна боржника у справі № 12/50091430/11 вважаються погашеними.
Згідно із довідкою АТ КБ «ПриватБанк» № MUI6PQQ51OND7PO6 від 09.09.2024 року, ОСОБА_2 станом на 09.09.2024 року не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк».
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 цього кодексу).
Спосіб захисту цивільного права чи інтересу - це дії, які спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі дії мають бути ефективними, тобто призводити до того результату, на який вони спрямовані. Інакше кажучи, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 січня 2021 року у справі 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20) зазначила, що коли суд розглядає справу про стягнення з боржника коштів, то останній має захищати свої права саме в цьому провадженні, заперечуючи проти позову та доводячи відсутність боргу, зокрема відсутність підстав для його нарахування, бо вирішення цього спору призведе до правової визначеності у правовідносинах сторін зобов`язання.
Наявність відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення з відповідача коштів незалежно від того, чи подав останній зустрічний позов про визнання відсутності права кредитора, зокрема про визнання поруки припиненою. Тому для захисту права відповідача у ситуації, коли кредитор вже звернувся з вказаним позовом про стягнення коштів, не потрібно заявляти зустрічний позов, а останній не може бути задоволений.
Аналогічно після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів боржник не може заявляти окремий позов про визнання відсутності права вимоги в кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника. Такий окремий позов теж не може бути задоволений, оскільки боржник має себе захищати у судовому процесі про стягнення з нього коштів, заперечуючи проти відповідного позову кредитора, наприклад, і з тих підстав, що порука припинилася.
Застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення правової невизначеності у відносинах із кредитором, є належним лише в разі, якщо така невизначеність триває, ініційований кредитором спір про захист його прав суд не вирішив і відповідне провадження не було відкрите.
У разі, якщо кредитор уже ініціював судовий процес, спрямований на захист порушеного, на його думку, права, або такий спір суд уже вирішив, звернення боржника з позовом про визнання відсутності права вимоги у кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника не є належним способом захисту.
Отже, ухвалення судом рішення в справі про стягнення з поручителя кредитної заборгованості унеможливлює задоволення в іншій судовій справі позову про визнання поруки припиненою, якщо такий позов стосується тих самих правовідносин, тих самих прав вимоги, які вже були предметом дослідження у справі про стягнення з поручителя кредитної заборгованості.
Також, Велика Палата Верховного Суду зазначила у постанові від 22 вересня 2022 року у справі 462/5368/16, що після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів поручитель не може окремо ініціювати вирішення спору про визнання відсутності у кредитора права вимоги (про визнання поруки припиненою). Такий окремий позов не є належним способом захисту, а тому його не можна задовольнити. Наявність у поручителя відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування банком боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення коштів. Оскільки банк ініціював вирішення такого спору, поручитель може ефективно захистити своє право саме у тій справі, заперечуючи проти позову кредитора, наприклад, через те, що порука припинилася. (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц).
Враховуючи наведене, те, що суди у справі № 2-725/11 вже вирішили, ініційований кредитором для захисту його прав, спір із боржником та поручителями, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання відсутності права вимоги кредитора за договором поруки (визнання його права припиненим), є неналежним та неефективним способом захисту.
При цьому, ОСОБА_1 , у разі незгоди із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій у справі № 2-725/11, не була позбавлена можливості оскаржити їх до Верховного Суду, що було б належним та ефективним способом захисту її прав.
Крім того, судом також встановлено, що правові підстави для задоволення по суті вищезазначеного позову ОСОБА_1 , як поручителя, про визнання саме припиненою поруки від 11.05.2007 року, укладеної між банком та нею, у цій справі відсутні.
Оскільки, за вимог ч. 5 ст. ст. 559 ЦК України (аналогія) ліквідація боржника фізичної особи ОСОБА_2 не припиняє поруку, якщо до внесення до Єдиного державного реєстру фізичних осіб підприємців запису про припинення підприємницької діяльності цього боржника у 2020 році банк, як кредитор, вже звернувся до суду у 2011 році з позовом до поручителя ОСОБА_1 у зв`язку із порушенням таким боржником фізичною особою ОСОБА_2 зобов`язання і отримав вищезазначене рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 20.10.2011 року у справі ЄУН № 2-725/11, з урахуванням змін, внесених в нього рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 21.11.2011 року, та яке набрало законної сили.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_2 слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 258-259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.М. Світлицька