Справа № 466/3359/24
УХВАЛА

23 липня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Камбул М.О.,

при секретарі судового засідання Савельєвої Л.А.

за участю представника позивача - Колосова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду №3 м. Кривого Рогу за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

27.03.2024 ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" звернулося до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, якою просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №/1 від 19.01.2021 в розмірі 61000 грн. та понесені судові витрати, оскільки остання не виконує умови договору.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 10-00 год. 05.06.2024, за правилами спрощеного позовного провадження.

18.11.2024 постановлено ухвалу суду про заміну відповідача ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

Також, 18.11.2024 судом постановлено ухвалу про передачу цивільної справи за позовом ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за підсудністю до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

04.02.2025 Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено ухвалу про передачу цивільної справи за позовом ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за підсудністю до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 09-30 год. 30.04.2025, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

26.03.2025 на адресу суду від представника позивача Ткаченко М.М. надійшла заява про зміну підстав позову, в якій вона просить стягнути з ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти на підставі ст. 1212 ЦК України в розмірі 5000 грн., стягнути понесені витрати на сплату судового збору та витрати на правову допомогу.

Представник позивача Колосов А.В. в судовому засіданні наполягав на прийнятті заяви про зміну підстав позову.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши заяву про зміну підстав позову, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.3 ст.49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 09 липня 2020 року по справі №922/404/19 зазначив, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №922/2575/19, у постанові Верховного суду від 22 липня 2021 року по справі №910/18389/20.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи:1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Подібні правові висновки наведені у постанові Верховного Суду від 22.07.2021 у справі № 910/18389/20.

Також у вказаній постанові суд касаційної інстанції зазначив, що заміна позовних вимог іншими вимогами та /або доповнення позовних вимог новими вимогами, зокрема і у разі, якщо позовні вимоги є вимогами немайнового характеру, відбувається саме шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Відповідно до висновків Верховного Суду, що наведено в Постанові від 18.05.2022р. у справі № 570/5639/16-ц, «Позивач може змінити або підставу , або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову одночасно не допускається. Якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у постанові від 13 березня 2018 року в справі № 916/1764/17.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - зміну обставин, на яких ґрунтуються вимоги особи, яка звернулася з позовом. Зміна предмету або підстав позову може відбуватися лише у межах спірних правовідносин. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Наслідком розгляду заяви, зміст якої свідчить про одночасну зміну предмета і підстав позову є повернення такої заяви та розгляд раніше заявлених позовних вимог, якщо позивач не відмовляється від позову. Водночас у таких випадках позивач не позбавлений права звернутися з новим окремим позовом у загальному порядку.

Правовий висновок Верховного Суду, що регулює подібні правовідносини викладений у постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі №826/19197/16, від 22 липня 2021 року.

Як вбачається із заяви про зміну підстави позову, представник просить стягнути з ОСОБА_1 5000 грн. безпідставно набутих коштів на підставі ст. 1212 ЦК України, при цьому первісний позов було подано до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №/1 від 19.01.2021 в розмірі 61000 грн., в подальшому відбулася заміна відповідача на ОСОБА_1 в зобов`язанні, яке виникло внаслідок укладання саме кредитного договору.

Так, позивач звернувся до суду з первісним позовом , предметом якого є стягнення заборгованості за кредитним договором.

Судом встановлено, що в заяві про зміну підстав позову, зазначені правовідносини між позивачем та відповідачем, що мають інший предмет доказування, ніж заявлений в первісній позовній заяві, які не можуть вважатися зміною лише підстав позову, а за своєю суттю зводяться до одночасної зміни як предмета, так і підстав первісного позову, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 49 ЦПК України, тому суд приходить до висновку, що в прийнятті заяви про зміну підстав позову слід відмовити та повернути її позивачу.

Водночас, суд роз`яснює, що позивач не позбавлений права звернутися з новим окремим позовом у загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 49, 258-259, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В прийнятті заяви представника позивача Ткаченко М.М. про зміну підстав позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити та повернути її позивачу.

Ухвалу складено, проголошено та підписано суддею 23 липня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: