Справа №461/4224/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

23 липня 2025 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Старовецька С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 вересня 2003 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, посилаючись на те, що шлюб із відповідачем виявився невдалим; спільне життя із нею не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на подружні обов`язки і ведення спільного господарства, що в результаті призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Від шлюбу в сторін є двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрі на даний час є неповнолітніми; сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження сім`ї неможливе, шлюб існує формально і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому ОСОБА_1 просить суд шлюб розірвати.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 29 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити з викладених підстав; просила проводити судовий розгляд без її участі та без участі позивача, який також підтримує позицію, викладену в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у позові про розірвання шлюбу слід відмовити за недоведеністю з наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 вересня 2003 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2396; від шлюбу в сторін є двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрі на даний час є неповнолітніми.

Главою 5 Цивільного-процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обов`язок доказування і подання доказів. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас позивачем не надано належних доказів на підтвердження заявлених вимог, хоча обов`язок доказування і подання доказів закон покладає на нього; у судові засідання позивач не з`являвся, а в письмовому зверненні жодним чином не навів, що цей шлюб розпався та в нього є інтерес до розірвання шлюбу; на переконання суду вагомих обставин того, що збереження сім`ї неможливе не зазначив.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Із мотивів позовної заяви та позиції позивача під час розгляду справи суд не вбачає підстав для розірвання шлюбу і наведене у письмовому звернені нічим не підтверджено; не зрозуміло та не конкретизовано за яких обставин та у зв`язку із чим погіршились стосунки між сторонами; позивачем не наведено достатньо переконливих обставин, які б давали підстави вважати, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Крім того, під час шлюбу у подружжя народилось двоє дітей, які на даний час є неповнолітніми та безумовно потребують повноцінної сім`ї, виховання за особливої участі батька, оскільки йдеться про інтереси синів. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду, суд приходить до висновку про можливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім`ї.

Ураховуючи наведене про відсутність доказів стосовно встановлених обставин і визначених відповідно до них правовідносин, виходячи із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку, що у позові про розірвання шлюбу необхідно відмовити за недоведеністю. Під час судового провадження позивачем та відповідачем не подано суду клопотань про доказування, чи про звільнення від доказування власних позицій в той чи інший спосіб.

У свою чергу позивач не довів суду, що заява про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, що примирення між сторонами неможливе; не доведено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Доказування позивача ґрунтується виключно на припущеннях, а позовна заява не містить належних аргументів для того, щоб шлюб розірвати.

У зв`язку із наведеним, суд прийшов до переконання про необхідність відмови у позові за недоведеністю, що не є перешкодою ОСОБА_1 у праві повторного звернення до місцевого суду за встановленим Законом порядком, чи ОСОБА_2 із власним позовом.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 110 - 112 СК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за недоведеністю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Волоско І.Р