Провадження № 2/344/4322/25
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

22 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Антоняк Т.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви Громадської організації «Мультимедійна лабораторія» до ОСОБА_1 , треті особи: Управління культури, національностей та релігій Івано-Франківської обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації), Департамент містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради, Міністерство культури та стратегічних комунікацій України, Державний реєстратор Джурин Ярослав Олегович, про зобов`язання вчинити дії та скасування права власності шляхом скасування рішення державного реєстратора, -

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява Громадської організації «Мультимедійна лабораторія», в інтересах якої діє адвокат Єрема Микола Ростиславович, до ОСОБА_1 , треті особи: Управління культури, національностей та релігій Івано-Франківської обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації), Департамент містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради, Міністерство культури та стратегічних комунікацій України, Державний реєстратор Джурин Ярослав Олегович, про зобов`язання вчинити дії та скасування права власності шляхом скасування рішення державного реєстратора.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану цивільну справу розподілено судді Антоняку Т.М.

Вивченням матеріалів позовної заяви суддею встановлено наступне.

За змістом частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі за текстом ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 2 Господарського кодексу України (надалі за текстом ГК України) передбачено, що учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Нормами статті 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, крім справ, прямо віднесених до юрисдикції інших судів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі № 591/5242/18 (провадження № 14-168цс20) вказано, що критеріями розмежування судової юрисдикції, зокрема господарської та цивільної юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад учасників правовідносин, зміст їх прав та обов`язків, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ та/або спорів.

До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 03 листопада 2020 року у справі № 922/88/20 (провадження № 12-59гс20), від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18(провадження № 12-136гс19); від 19 травня 2020 року у справі № 910/23028/17 (провадження № 12-286гс18); від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б(провадження № 12-143гс19).

З матеріалів позовної заяви встановлено наступні обставини:

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна Номер інформаційної довідки: 435463554 Дата, час формування: 15.07.2025, ОСОБА_1 є власником будівлі, готель Nadiya Palace, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач у справі ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем. Дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань: Дата державної реєстрації: 26.02.2016 Номер запису в реєстрі: 0032133 Дата запису в реєстрі: 26.02.2016.

Позовні вимоги стосуються нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , частина якого наразі складає будівлю готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та є об`єктом культурної спадщини початку ХХ століття на підставі Розпорядження виконавчого комітету Івано-Франківської обласної ради народних депутатів № 238-р від 26.05.1981.

Вивченням позовної заяви встановлено, що у своїй сукупності заявлені позовні вимоги фактично зводяться до оспорювання правомірності проведення ряду будівельних робіт з будівлею, яка є об`єктом культурної спадщини.

При цьому вбачається, що будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 використовує для провадження своєї підприємницької діяльності як готель.

Зокрема, у відкритому доступі міститься посилання на рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 387 від 12.04.2018 року «Про оренду об`єктів комунальної власності територіальної громади м.Івано-Франківська», за змістом п. 11 якого надається дозвіл фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 на виконання ремонтних робіт в орендованих згідно з договором оренди № ДО-3886 від 28.042017 року нежитлових приміщеннях площею 144,9 кв.м., розташованих в підвалі та на першому поверсі в будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Підставою зазначено заяву ФОП ОСОБА_2 від.20.02.2018року вх. № 123/34.2-02/35. Локаційно, це і є тією ж будівлею готелю ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якої закладено спір і свідчить про господарську діяльність відповідача (https://www.namvk.if.ua/dt/233243/).

Закон України «Про охорону культурної спадщини» встановлює певні обмеження та вимоги щодо використання об`єктів культурної спадщини.

Сторона позивача вказує на порушення відповідачем, допущені у зв`язку із діями, вчиненими в рамках проєкту «Реставрація будівлі з відновленням вежі з годинниками та пристосування горищного простору під нежитлові приміщення. Адреса: АДРЕСА_1 », що зумовили втрату будівлею автентичного архітектурного стилю та насправді є реконструкцією.

З огляду на вище зазначене, слід констатувати наступне:

1) Суб`єктний склад: позивач - Громадська організація «Мультимедійна лабораторія» є громадською організацією, яка діє в рамках свого статуту, захищаючи публічні інтереси, пов`язані з охороною культурної спадщини; відповідач ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем - суб`єктом господарювання і платником податків з 26.02.2016 по даний час. Початок робіт і реєстрація ФОП датується саме 2016 роком ;

2) Предмет спору: Позивач вказує, що проведені відповідачкою ОСОБА_1 будівельні роботи за своєю природою є не реставрацією, а реконструкцією, проведення якої прямо суперечить Закону України «Про охорону культурної спадщини». Відповідачем було здійснено самочинне будівництво щодо будівлі готелю, а отже було допущено порушення положень чинного законодавства. Позивач вказує на порушення зі сторони відповідача, які здійснені саме внаслідок її господарської діяльності;

3) Характер правовідносин: вивченням матеріалів позовної заяви вбачається, що спір виник саме з господарських правовідносин, тобто відповідач, здійснюючи підприємницьку діяльність для отримання прибутку, порушила законодавство, зокрема, Закон України «Про охорону культурної спадщини», що зумовило втрату будівлею автентичного архітектурного стилю. Викладені в позові обставини також підтверджують реалізацію відповідачем ОСОБА_3 підприємницької ініціативи, а не реалізації особистого цивільного права.

Відтак, враховуючи суб`єктний склад учасників спору, предмет спору, характер спірних правовідносин, вбачається, що справа підлягає розгляду у порядку господарського судочинства, а пред`явлення позову до фізичної особи, яка є суб`єктом господарювання, не змінює правову природу юридичного спору та у даному випадку не є підставою для вирішення його у порядку цивільного судочинства.

Вказане повністю узгоджується зі статтею 2 ГПК України, яка завданням господарського судочинства визначає справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів не тільки юридичних осіб і держави, але й фізичних осіб.

Відповідно до положень пункту першого частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що позовна заява підлягає розгляду у порядку господарського судочинства у зв`язку із чим, у відкритті провадження слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2 ГК України, ст.ст. 2, 20 ГПК України, ст.ст. 4, 19, 186, 353 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Громадської організації «Мультимедійна лабораторія» до ОСОБА_1 , треті особи: Управління культури, національностей та релігій Івано-Франківської обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації), Департамент містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради, Міністерство культури та стратегічних комунікацій України, Державний реєстратор Джурин Ярослав Олегович, про зобов`язання вчинити дії та скасування права власності шляхом скасування рішення державного реєстратора.

Роз`яснити позивачу, що він право звернутись з тими самими вимогами до Господарського суду Івано-Франківської області у порядку господарського судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Антоняк Т.М.