Номер провадження: 22-ц/813/5278/25
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Лозко Ю.П., Карташова О.Ю.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скайлекс»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скайлекс»,

на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 березня 2025 року,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скайлекс» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скайлекс» (далі ТОВ «Юридична компанія «Скайлекс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, в обґрунтування якого зазначило, що 31.08.2020 року в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «FIAT», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Малиновського районного суду м. Одеса від 01.10.2020 року по справі №521/15320/20 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент ДТП автомобіль «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахований у ПрАТ СК «Теком» за Договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № 036-20 Д/Т/АТ від 07.02.2020 року.

Відповідно до страхового акту № 1023 від 17.09.2020 року, висновку експерта № 6837, складеного 14.09.2020 року експертного, автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику застрахованого транспортного засобу, рахунку від 14.09.2020 року, ПрАТ СК «Теком» було сплачено за заявою страхувальника суму страхового відшкодування у розмірі 81 395,90 грн, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Отже, фактичними витратами понесеними ПрАТ СК «Теком» по договору страхування є сума у розмірі 81 395,90 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля «FIAT», державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта».

ПАТ «НАСК «Оранта» сплатило ПрАТ «Теком» суму матеріального збитку у розмірі 39 367,66 грн.

04.04.2023 року між ПрАТ СК «Теком» та ТОВ «Юридична компанія «Скайлекс», укладено договір відступлення прав вимоги №101, відповідно до умов якого, ТОВ «ЮК «Скайлекс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по страховому акту № 1023 від 17.09.2020 року, тобто має право зворотної вимоги в межах фактичних затрат до ОСОБА_1 .

Позивач вважає, що з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 42 028,24 грн. (81 395,90 грн 39 367,66 грн).

Відповідачу направлялась претензія щодо добровільного відшкодування шкоди.

ТОВ «Юридична компанія «Скайлекс» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь завдані збитки в розмірі 42 028,24 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Малиновський районний суд м. Одеси заочним рішенням від 14 листопада 2023 року позовні вимоги ТОВ «Юридична компанія «Скайлекс» задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юридична компанія «Скайлекс» на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП 42 028,24 грн. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2025 року відповідачу поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2023 року.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2025 року скасовано заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2023 року, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Малиновський районний суд м. Одеси рішенням від 17 березня 2025 року позовні вимоги ТОВ «Юридична компанія «Скайлекс» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди задовольнив частково. Стягнув з відповідача на користь ТОВ «Юридична компанія «Скайлекс» на відшкодування матеріальної шкоди 5 087,24 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що факт настання страхового випадку сторонами не спростовується, на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність власників обох транспортних засобів, була застрахована.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2020 року у справі № 521/15320/20, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП.

Суд не погодився з висновком експерта, оскільки експертом у висновку помилково враховано пошкодження транспортного засобу «LAND ROVER» у вигляді деформації гратки радіатора та передньої кромки капоту, проте такі пошкодження не зазначені у схемі ДТП, і наявність яких не відображено на фотографіях. Суд першої інстанції вважав, що позивачем не доведено того, що пошкодження решітки радіатора та капоту виникли саме в результаті ДТП, тому дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТОВ «Юридична компанія «Скайлекс» просить рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17.03.2025 року в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 36 941 грн та 2 359,12 грн судового збору скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги висновок експерта в частині визначення матеріальних збитків, а саме судом не взято до уваги фотографії з місця ДТП, зокрема з урахуванням яких проводилося експертне дослідження, де зображено пошкодження решітки радіатора транспортного засобу автомобіля «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_1 . Крім того, суд першої інстанції, керуючись лише даними зі схеми ДТП, без аналізу усіх наданих доказів позивачем, дійшов до неправильних висновків щодо відсутності причинно-наслідкового зв`язку між ДТП та виявленими експертом під час огляду автомобіля «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженнями у вигляді деформації гратки радіатора та передньої кромки капоту, оскільки такі пошкодження не можна віднести до видимих зовнішніх пошкоджень, і вони не могли бути виявленні під час складання схеми місця ДТП. Також, зазначає про те, що відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції своїм правом заявляти клопотання про проведення експертизи не скористався.

Скаржник вважає, що наданий висновок експерта є належним та допустимим доказом, висновки якого під час судового розгляду відповідачем не спростовано у встановленому законом порядку.

Суд першої інстанції не врахував не наданий позивачем доказ Акт первинного огляду транспортного засобу «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_1 , від 01 вересня 2020 року, відповідно до змісту якого під час огляду були виявлені та зафіксовані аналогічні до висновку експерта пошкодження вказаного транспортного засобу.

Окрім зазначеного, скаржник вказує на те, що при розрахунку розміру майнової шкоди яка підлягає до стягненню на користь позивача, суд першої інстанції в порушення норм ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не врахував обов`язок відповідача відшкодувати франшизу у розмірі 2 500 грн.

Щодо порушення судом першої інстанції під час розгляду вказаної справи норм процесуального права зазначає, що судова повістка в судове засідання призначене на 17 березня 2025 року о 15.30 год надійшла позивачу до Електроного кабінету за три години до часу призначеного судового засідання, тобто о 12.08 год 17 березня 2025 року, що є підставою для скасування рішення суду відповідно до ст.. 376 ЦПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 квітня 2025 року відповідачу роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

Копію ухвали про відкриття провадження ТОВ «Юридична компанія «Скайлекс» отримало 21 квітня 2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

Копію ухвали про відкриття провадження відповідач отримав 09 червня 2025 року засобами поштового зв`язку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 не надходив, однак відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 42 028,24 грн, тобто ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 х 30 = 90 840 грн), тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Рішення суду в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди учасниками справи не оскаржується.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що пошкодження решітки радіатора та капоту виникли саме внаслідок ДТП за участю відповідача, а тому розмір вартості ремонту в сумі 36 941 грн не підлягає стягненню з відповідача.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 31 серпня 2020 року в м. Одесі по вул. Інглезі, 1Д, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу легкового автомобіля «FIAT», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу легкового автомобіля «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Положеннями пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Статтею 5 Закону України «Про страхування», в редакції на час виникнення правовідносин, передбачено, що страхування може бути добровільним або обов`язковим.

Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Добровільне страхування у конкретного страховика не може бути обов`язковою передумовою при реалізації інших правовідносин (ст. 6 Закону України «Про страхування»).

Транспортний засіб легковий автомобіль «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахований згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту № 036-20 Д/Т/АТ від 07 лютого 2020 року, укладеного між ПрАТ СК«Теком» та ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , станом на момент дорожньо-транспортної пригоди, забезпечена в ПАТ «НАСК «Оранта» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/6929232 від 22.12.2019 року. Страхувальник ОСОБА_1 , строк дії договору з 23.12.2019 року по 22.12.2020 року.

За вказаним полісом страхування страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 130 000 грн, розмір франшизи 2 500 грн.

01.09.2020 року ОСОБА_2 звертався до ПрАТ СК«Теком» із заявою про настання страхового випадку, у зв`язку з чим, експертом проведено огляд транспортного засобу після ДТП, що підтверджується актом огляду транспортного засобу від 02.09.2020 року, складеного експертом ОСОБА_3 (а.с. 25, 25 зворот).

Відповідно до висновку експерта № 6837 автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, автомобіля «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_1 , складеного 14.09.2020 року судовим експертом Федотовим Ф.В., - вартість матеріального збитку (шкоди), заподіяної власнику автомобіля «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_1 , в результаті ДТП, яка сталася 31.08.2020 року становить 41 867,66 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка сталася 31.08.2020 року, становить 87 559,07 грн.

Рахунком на оплату № від 14.09.2020 року, виданим фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 , отримувачу ОСОБА_2 надано товарів і послуг на підставі заказ-наряду від 02.09.2020 року на загальну суму 81 395,90 грн.

Згідно до страхового акту № 1023 від 17 вересня 2020 року, складеного ПрАТ СК «Теком» загальна сума страхового відшкодування становить 81 395,90 грн, матеріальний збиток з врахуванням зносу на день настання події становить 41867,66 грн.

Платіжним дорученням № 5528 від 22 вересня 2020 року, ПрАТ СК «Теком» перерахувало «ФОП ОСОБА_4 . СТО» суму 81 395,90 грн. Призначення платежу страхове відшкодування згідно страхового акту № 1023 від 17.09.2020 року ( ОСОБА_2 , автомобіль ««LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_1 , рахунок № 8 від 14.09.2020 року без ПДВ).

Оскільки ПрАТ СК «Теком» здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 81395,90 грн, то до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Статтею 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/6929232 від 22.12.2019 року розмір франшизи складає 2 500 грн.

ПАТ «НАСК «Оранта» згідно платіжного доручення № 17443 від 07 квітня 2021 року перахувало ПрАТ СК «Теком» 39 367,66 грн страхового відшкодування згідно регресної вимоги № 028/21 від 29.01.2021 року.

Отже ПАТ «НАСК «Оранта» сплатило ПрАТ СК «Теком» суму 39 367,66 грн страхове відшкодування з урахуванням зносу за вирахуванням франшизи (41867,66 грн 2500 грн = 39 367,66 грн).

Із матеріалів справи вбачається, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина відповідача ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Права та обов`язки учасників справи закріплені в статтях 43, 49 ЦПК України згідно з якими учасники справи мають право, зокрема, брати участь у дослідженні доказів, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ст. 12 ЦПК України)

Європейський суд з прав людини роз`яснив, що принцип рівності сторін - це один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що експертом помилково при розрахунку суми завданої шкоди пошкоджень автомобіля LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_1 ,враховано деформації (пошкодження) гратки радіатора та попередньої кромки капота, які не зазначені у схемі ДТП, з огляду на таке.

Згідно висновку експерта № 6837 автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, автомобіля «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_1 , складеного 14.09.2020 року судовим експертом Федотовим Ф.В., - вартість матеріального збитку (шкоди), заподіяної власнику автомобіля «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_1 , в результаті ДТП, яка сталася 31.08.2020 року становить 41 867,66 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка сталася 31.08.2020 року, становить 87 559,07 грн.

До висновку експерта № 6837 додано акт огляду транспортного засобу від 02.09.2020 року автомобіля «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_1 ; фототаблиці фіксацій аварійних пошкоджень; ремонтну калькуляцію № 6837; протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 299195; схему місця ДТП.

Відповідно до п. 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, на зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються: 1) марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; 2) номерний знак транспортного засобу; 3) власник (співвласник) транспортного засобу; 4) серія та номер полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов`язковою; 5) перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; 6) вид пригоди; 7) кількість учасників ДТП; 8) порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306; 9) результати огляду на стан сп`яніння (у випадку його проведення); 10) тип транспортного засобу. Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.

Згідно додатку до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 299195 схеми місця ДТП, на зворотньому боці якої зазначений перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу отриманих внаслідок ДТП, а саме: автомобіль «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав пошкодження: передній бампер, ліва передня протитуманна, решітка бамперу.

Не зазначення у схемі місця ДТП інформації про деформацію (пошкодження) гратки радіатора та попередньої кромки капота не презюмує відсутність таких пошкоджень внаслідок ДТП та не позбавляє особу, якій завдана майнова шкода, доводити іншими способами факту заподіяння шкоди.

Детально обсяг та характер пошкоджень автомобіля LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_1 , отриманих внаслідок ДТП, яка сталась 31.08.2020 року, описані в акті огляду транспортного засобу від 02.09.2020 року, який складено судовим експертом Федотовим Ф.В. в присутності представника ПрАТ СК «Теком» та власника транспортного засобу Граматіка В.П., до якого додані фото таблиці з описом аварійних пошкоджень, серед яких деформації (пошкодження) гратки радіатора та попередньої кромки капота.

У висновку експерта № 6837 автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, автомобіля «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_1 , складеного 14.09.2020 року судовим експертом Федотовим Ф.В., зазначено, що основні аварійні пошкодження механічного характеру отримані автомобілем внаслідок зіткнення транспортних засобів і зосереджені в передній частині кузова з деформацією, розривами та руйнуваннями складових, пошкодженням лакофарбувального покриття.

Ураховуючи схему місця ДТП, акт огляду транспортного засобу від 02.09.2020 року автомобіля «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_1 ;фототаблиці фіксацій аварійних пошкоджень; ремонтну калькуляцію № 6837; висновок експерта № 6837 автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, автомобіля «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_1 , складеного 14.09.2020 року колегія суддів вважає, що вказані докази в сукупності свідчать про те, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка сталася 31.08.2020 року, становить 81395,90 грн.

Відповідно до частин 3,4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами).

Доказів на спростування розміру матеріального збитку, який надано позивачем, відповідачем суду не надано.

Відповідач, який звертався із заявою про перегляд заочного рішення та приймав участь в суді першої інстанції, не був позбавлений можливості звернутися до суду із клопотанням про проведення у справі експертизи.

Проте, клопотань про призначення у справі судової експертизи в суді першої інстанції відповідач не заявляв.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).

Інших належних та достатніх доказів, які б спростовували інформацію, викладену в висновку експерта № 6837 автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, автомобіля «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_1 , складеного 14.09.2020 року, ремонтній калькуляції 6837, відповідачем не надано.

Судом першої інстанції встановлено, що між ПрАТ СК «Теком» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скайлекс», укладено Договір відступлення прав вимоги № 101 від 04.04.2023 року, відповідно до умов якого, ТОВ «ЮК «Скайлекс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по страховому акту № 1023 від 17.09.2020 року, тобто має право зворотної вимоги в межах фактичних затрат до ОСОБА_1 .

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем в підтвердження викладених обставин щодо завдання матеріального збитку та його розміру не надано належних доказів. Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 6837 від 14.09.2020 року, наданий позивачем є належним та допустимим доказом, оскільки він складений на підставі особистого огляду експертом пошкодженого КТЗ.

Відомості, викладені у висновку судового експерта відповідачем не спростовані, не доведено його необґрунтованості чи суперечності, іншим матеріалам справи, та не спростовано викладених у ньому обставин, з клопотанням до суду про призначення судової експертизи останній не звертався, а тому з відповідача підлягає стягненню недоплачена частина страхового відшкодування в розмірі 36 941 грн.

Посилання ОСОБА_1 в заяві про перегляд заочного рішення на те, що страхова сума за страховим полісом за шкоду, заподіяну майну складає 130000 грн, тому з відповідача може бути стягнута лише франшиза, є безпідставними з огляду на таке.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції на час виникнення правовідносин, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, обов`язком страховика є відшкодування витрат потерпілого, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, у межах страхового відшкодування.

За положеннями статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року справа № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17).

Оскільки розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, визначається, виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу, та ПАТ «НАСК «Оранта» сплатило ПрАТ СК «Теком» суму 39 367,66 грн страхове відшкодування з урахуванням зносу за вирахуванням франшизи, торізниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою підлягає стягненню з особи винної у вчиненні ДТП ОСОБА_1 у розмірі 42 028,24 грн.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права стосовно отримання позивачем судової повістки щодо судового засідання призначеного на 17 березня 2025 року о 15.30 год до Електроного кабінету за три години до часу призначеного судового засідання, тобто о 12.08 год 17 березня 2025 року, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Повідомлення сторін про дату, час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 128-130 ЦПК України.

Частинами першою, другою, п`ятою, шостою статті 128 ЦПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка повідомлення - завчасно.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2025 року заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2023 року скасовано, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 12 березня 2025 року.

Розгляд справи судом відкладено на 17 березня 2025 року о 15 год. 30 хвилин.

На підтвердження отримання судової повістки щодо судового засідання призначеного на 17 березня 2025 року о 15 год. 30 хвилин позивачем до апеляційної скарги додано картку руху документу з якої вбачається, що судова повістка по справі № 521/21529/23 доставлена до електронного кабінету 17.03.2025 року о 12:00.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скайлекс» в якій представник товариства повідомляє суд про неможливість завчасно прибути до суду у зв`язку із надходження судової повісти 17.03.2025 року о 12.31, тому просив суд розглянути справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує.

Оскільки позивачем подано заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, то судом апеляційної інстанції не встановлено підстав визначених пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Проаналізувавши зазначені обставини по справі у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру шкоди слід змінити, збільшивши розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скайлекс» майнової шкоди з 5 087,24 грн до 42 028,24 грн, судового збору з 324,88 грн до 2 684 грн та виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Щодо судових витрат

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 2 684 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 9 від 29.08.2023 року.

Позивачем при зверненні з апеляційною скаргою сплачено судовий збір в сумі 4 026 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 609 від 16.04.2025 року.

Оскільки апеляційна скарга ТОВ «Юридична компанія «Скайлекс» підлягає задоволенню, то з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4 026 грн., та підлягає збільшенню стягнута судом першої інстанції сума судового збору з 324,88 грн до 2684 грн.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скайлекс» задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від17 березня 2025 року змінити, збільшивши розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скайлекс» майнової шкоди з 5 087,24 грн до 42 028,24 грн, судового збору з 324,88 грн до 2 684 грн, та виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 адреса місця фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скайлекс» (, адреса: м. Одеса, вул. Гоголя, б. 14, офіс 17) судовий збір за подання апеляційної скарги 4 026 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених пунктом 2 частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 17 липня 2025 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

О.Ю. Карташов