Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9728/24
Номер провадження2/711/418/25
РІШЕННЯ
21 липня 2025 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретарів судових засідань Подуфали О.В., Овезової Ю.В.,
представника позивача адвоката Кучер Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Телесвіт» та публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку Караченцева Артема Юрійовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Перша черкаська державна нотаріальна контора та приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Романій Наталія Василівна, про зняття заборони відчуження (обтяження) майна,
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 23.11.1999 виконавчим комітетом Черкаської міської ради народних депутатів позивачу видано ордер на житлове приміщення серії А №076975, на підставі рішення міськвиконкому №677 від 17.08.1999, а саме на квартиру АДРЕСА_2 .
Згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 16.07.2001, що видане Придніпровським райвиконкомом, квартира АДРЕСА_2 , належить на праві спільної сумісної власності позивачу та членам його сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Також позивач у позові зазначає, що він разом із членами своєї сім`ї зареєстрований проживанням у квартирі АДРЕСА_2 , починаючи з 2001 року.
Як стверджує позивач у мотивувальній частині позовної заяви, йому нещодавно стало відомо про те, що 26.06.2007 Першою черкаською державною нотаріальною конторою було зареєстровано обтяження, згідно якого квартира АДРЕСА_2 перебуває під забороною відчуження.
З метою позасудового врегулювання спору, позивач звернувся до Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), де перебували виконавчі провадження щодо стягнення із позивача грошових коштів. Проте як встановлено позивачем, у межах означених виконавчих проваджень, органами ДВС не накладався арешт на квартиру, що належить позивачу та членам його сім`ї.
Також позивач звертався до Першої черкаської державної нотаріальної контори із заявою про зняття обтяження у виді заборони відчуження з квартири АДРЕСА_2 .
Проте Перша черкаська державна нотаріальна контора повідомила позивача, що обтяження на означену квартиру було зареєстровано на підставі повідомлення приватного нотаріуса Романій Н.В. від 27.03.1997; ця нотаріальна установа лише внесла відомості про накладення обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, оскільки, відповідно до чинного на той час законодавства, приватні нотаріуси не мали ані технічної, ані юридичної можливості реєструвати накладені ними обтяження.
Крім того позивач також звертався до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. із заявою про зняття арешту/обтяження з квартири АДРЕСА_2 .
Листом №89/01-16 від 04.07.2024 приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. повідомила позивачу, що зняти заборону відчуження (обтяження) з вищевказаного майна можливо за заявою особи, яка обтяжувала чи боржника, яким позивач не є. У зв`язку із цим, приватний нотаріус Романій Н.В. не може зняти вказану заборону відчуження та рекомендувала звернутися до суду з метою вирішення даного питання.
Згідно до відомостей Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та листа ТОВ «Телесвіт» від 09.08.2019, ТОВ «TGS» (код ЄДРПУО: 14198951) було реорганізовано шляхом перетворення в ЗАТ «Комерційна компанія «TGS» в 1998 році, яке припинило своє існування у 2006 році шляхом перетворення та перейменування в ТОВ «Черкаські телекомунікаційні системи» (код ЄДРПУО: 14198951). Водночас, як стверджує позивач у позові, ТОВ «Черкаські телекомунікаційні системи» також припинило існування шляхом приєднання до ТОВ «Телесвіт» (код ЄДРПУО: 33103969).
У зв`язку із цим, у липні 2024 року позивач звернувся з листом до директора ТОВ «Телесвіт» щодо надання роз`яснення даних, що містяться в Державному реєстрі заборон відчуження, а також із проханням звернутися до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. про зняття обтяження з квартири АДРЕСА_2 .
Згідно відповіді ТОВ «Телесвіт» №45 від 22.07.2024 вбачається, що товариство стало володіти корпоративними правами (акціями) ще ЗАТ «Комерційна компанія «TGS», починаючи з листопада 2006 року, а відповідно і не могла знати про деякі дії та/або рішення попередніх акціонерів. Також товариство не володіє жодною інформацією щодо укладених у 1997 році договорів та відповідно обтяженнями, що у свою чергу унеможливлює звернення останнього до компетентних органів з клопотанням про припинення такого обтяження.
Водночас ТОВ «Телесвіт» зазначило, що у цього товариства відсутні підстави для існування обтяження на квартиру АДРЕСА_2 , а документи, які були підставою для накладення заборони відчуження до ТОВ «Телесвіт» від ТОВ «TGS» не передавалися.
Також позивач, з метою позасудового врегулювання спору, звертався як до ПАТ «Укрінбанк», так і до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, однак означені звернення не призвели до скасування обтяження на об`єкт нерухомості, співвласником якого є позивач.
Оскільки обтяження №5211329 від 26.06.2007 на квартиру АДРЕСА_2 було накладено на підставі повідомлення №47 від 27.03.1997 в інтересах ТОВ «TGS», а позивач будь-яких зобов`язань немає, оскільки право власності на означену квартиру набув у 2001 році відповідно до процедури приватизації, а право власності на квартиру позивача ніким не оскаржено в судовому порядку, тому позивач стверджує, що наявність означеного обтяження обмежує його права як власника нерухомого майна.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 січня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Телесвіт» та публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» про зняття заборони відчуження (обтяження) майна; залучено до участі у справі №711/9728/24 Першу черкаську державну нотаріальну контору та приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Романій Наталію Василівну як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; витребувано з архіву Придніпровського районного суду м.Черкаси матеріали цивільної справи №711/2561/20 для їх огляду у судовому засіданні (а.с.51-53).
12 лютого 2025 року представником відповідача ТОВ «Телесвіт» адвокатом Сірим Євгеном Григоровичем було направлено до суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, у прохальній частині якого цим учасником справи виявлено волю на розгляд справи №711/9728/24 (провадження №2/711/418/25) у відсутність відповідача ТОВ «Телесвіт». Водночас в означеному клопотанні цим учасником справи не висловлено процесуального ставлення до заявлених позовних вимог (а.с.83-84).
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 березня 2025 року замінено у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Телесвіт» та ПАТ «Українська інноваційна компанія», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Перша черкаська державна нотаріальна контора та приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В., про зняття заборони відчуження (обтяження) майна, неналежного відповідача - публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія», на належного відповідача - публічне акціонерне товариство «Укрінбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку Караченцева А.Ю. (а.с.135-137).
24 квітня 2025 року представником публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку Караченцева А.Ю. адвокатом Пиріг Оленою Вікторівною подані до суду пояснення, у яких цей учасник справи повідомляє суд про те, що 24 грудня 2015 року Правлінням Національного банку України було прийнято постанову №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних" та Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №239 від 24 грудня 2015 року "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".
22 березня 2016 року Правлінням Національного банку України на підставі пропозиції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ "Укрінбанк" винесено постанову №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Укрінбанк". Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень ліквідатора банку".
Низкою судових рішень було визнано неправомірними зазначені вище рішення НБУ та ФГВФО про введення в банку тимчасової адміністрації та ліквідації (справи №826/1162/16, №826/5325/16). Власниками ПАТ «Укрінбанк» було ініційовані зміни в частині найменування - змінено найменування ПАТ «Укрінбанк» на публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія», скорочена назва ПАТ «Укрінком».
Ухвалу від 15.05.2020 про відкриття провадження у справі про банкрутство оскаржено уповноваженою особою ФГВФО на продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.
За результатами розгляду справи у задоволенні скарг Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відмовлено. Наразі розгляд справи про банкрутство триває.
Підсумовуючи викладене, представник відповідача адвокат Пиріг О.В. звертає увагу, що ПАТ «Український інноваційний банк» немає доступу до баз даних та документації, що з об`єктивних причин позбавляє можливості банк надати інформацію, що стосується наявності чи відсутності майнових претензій до позивача, а також звернутись до приватного нотаріуса Романій М.В. з проханням зняти обтяження з належного майна (а.с.194-198).
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у справі №711/9728/24 та призначено означену справу до судового розгляду по суті о 14 год 30 хв 05 червня 2025 року (а.с.208-209).
Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.06.2025 відкладено розгляд справи до 08 год 50 хв 14.07.2025.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кучер Ю.В. позовні вимоги підтримала повністю з підстав, що викладені у позовній заяві та просила суд задовольнити позовні вимоги, що викладені в уточненій позовній заяві про зняття заборони відчуження (обтяження) майна від 03 січня 2025 року.
Відповідачі ТОВ «Телесвіт» та ПАТ «Укрінбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку Караченцева А.Ю., а також треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Перша черкаська державна нотаріальна контора та приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В., явку представників у судове засідання не забезпечили, однак про день, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідач ПАТ «Укрінбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку Караченцева А.Ю. було повідомлене шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», що була отримана цим учасником справи 09.06.2025 о 20 год 06 хв 52 сек (а.с.227). Заяв чи клопотань про відкладення судового засідання до суду цим учасником справи не подано. Водночас, 24.04.2025 через підсистему «Електронний суд», представником відповідача адвокатом Пиріг Оленою Вікторівною подані письмові пояснення, зміст яких судом детально викладений в описовій частині судового рішення (а.с.194-198).
Відповідач ТОВ «Телесвіт» про судове засідання, що відбулося 14.07.2025, було повідомлене шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», що була отримана цим учасником справи 09.06.2025 о 20 год 06 хв 52 сек (а.с.229). Водночас від представника ТОВ «Телесвіт» надійшло до суду клопотання про розгляд справи №711/9728/24 у відсутність представника товариства (а.с.83).
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Перша черкаська державна нотаріальна контора та приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. у судове засідання відповідно явку свого представника не забезпечила та не прибула, однак про день, час та місце розгляду справи були повідомлені шляхом направлення судових повісток про виклик до суду до електронних кабінетів у підсистемі «Електронний суд», що була отримані цими учасниками справи 09.06.2025 о 20 год 06 хв 52 сек (а.с.227 зворот, 228). Водночас від завідувача Першою черкаською державною нотаріальною конторою надійшла до суду заява про розгляд справи у відсутність представника нотаріальної контори (а.с.64); від приватного нотаріуса Романій Н.В. також до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність (а.с.80, 154).
У зв`язку із викладеним суд вирішив проводити судове засідання у відсутність представників відповідачів: ТОВ «Телесвіт» та ПАТ «Укрінбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку Караченцева А.Ю., а також третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Першої черкаської державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В., з підстав передбачених ч.1 ст.223 ЦПК України, про що не заперечувала в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кучер Ю.В.
14 липня 2025 року суд, після оголошення про перехід до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку зі складністю справи, керуючись положеннями ч.1 ст.244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 09 год 10 хв 21 липня 2025 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію представника позивача, висловлену як письмово, так і під час проголошення вступного слова, а також письмові пояснення відповідачів, висловлені письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , шо виданий 09.07.1996 Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області, відповідно до розділу «Місце проживання» якого місцем реєстрації проживання ОСОБА_1 , починаючи з 31.12.1999, є квартира АДРЕСА_2 (а.с.8-12).
Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 від 25.04.2019, що видане Черкаською облдержадміністрацією 25.04.2019 позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році (Категорія 1) (а.с.14).
Із копії ордера на житлове приміщення серії А №076975, що виданий виконавчим комітетом Черкаської міської ради, суд встановив, що позивач ОСОБА_1 та члени його сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , мають право на проживання у квартирі АДРЕСА_2 (а.с.15).
Також у судовому засіданні, що відбулося 14.07.2025, суд дослідив копію свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , що видане 16.07.2001 Придніпровським райвиконкомом, та встановив, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності позивачу ОСОБА_1 та члени його сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.16).
Відповідно до практики Великої Палати Верховного Суду, відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), пункт 4.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (провадження № 12-234гс18), пункт 69 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20)).
Із листа Першої черкаської державної нотаріальної контори №1053/01-16 від 01.07.2024, суд встановив, що обтяження нерухомого майна, інформація про яке міститься у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційний номером обтяження: 5211329, було зареєстроване на підставі повідомлення приватного нотаріуса Романій Н.В. від 27.03.1997; Перша черкаська державна нотаріальна контора лише внесла відомості про накладене обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, оскільки відповідного до чинного законодавства, що діяло на той час, приватні нотаріуси не мали технічної та юридичної можливості реєструвати накладені ними обтяження (а.с.19).
Крім того із листа приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. №89/01-16 від 04.07.2024 суд встановив, що для посвідчення такої нотаріальної дії як зняття заборони до нотаріуса повинна звернутись одна зі сторін: або та, з ініціативи якої накладено заборону іпотекодержатель, або іпотекодавець, у якого повинна бути письмова інформація від іпотекодержателя про погашення боргу. Оскільки позивач не є стороною у відповідному договорі, тому йому приватним нотаріусом рекомендовано звернутися до суду за вирішенням означеного питання (а.с.20).
Із листа ТОВ «Телесвіт» №425 від 22.072.2024 суд встановив, що означене товариство почало володіти корпоративними правами (акціями) ще закритого акціонерного товариства «Комерційна телекомпанія «TGS», починаючи з листопада 2006 року. ТОВ «Телесвіт» не володіє жодною інформацією щодо укладених у 1997 році договорів та відповідними обтяженнями, що у свою чергу, як стверджує ТОВ «Телесвіт», унеможливлює звернення останнього до компетентних органів з клопотанням про припинення такого обтяження.
Одночасно ТОВ «Телесвіт» у листі вказало, що у товариства відсутні підстави для існування обтяження на квартиру АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_1 , а документи, що були підставою для накладення заборони відчуження до ТОВ «Телесвіт» від ТОВ «TGS» не передавалися (а.с.21).
Із листа приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. №8/01-16 від 15.01.2025, що був направлений до суду з метою виконання ухвали суду про витребування доказів, суд встановив, що засвідчену копію листа до Першої черкаської державної нотаріальної контори щодо накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 приватний нотаріус ЧМНО Романій Н.В. немає змоги надати суду, оскільки згідно з Правилами ведення нотаріального діловодства, документи, строки зберігання яких закінчилися, вилучаються для знищення документів не внесених до Національного архівного фонду.
З огляду на те, що строк зберігання листування з судовими та іншими установами, організаціями і громадянами з питань вчинення нотаріальних дій за 1997 рік закінчився, тому він знищений приватним нотаріусом ЧМНО Романій Н.В. згідно акту про виділення та знищення справ, що не підлягають зберіганню №1 від 30.07.2003 (а.с.74).
Із копії кредитної угоди №97-000014 від 21 березня 1997 року, що укладена між АТ «Укрінбанк» та ТОВ (комерційна компанія) «TGS», суд встановив, що АТ «Укрінбанк» видає ТОВ (комерційна компанія) «TGS» як позичальнику кредит у сумі 43 000 гривень строком до 20.03.1998. Гарантією забезпечення повернення кредиту є нотаріально посвідчена угода про заставу квартири за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.110-112).
Із опису майна, що передається в заставу (до договору застави №14-97 від 21.03.1997), який складений між АТ «Укрінбанк» та ТОВ (комерційна компанія) «TGS», суд встановив, що предметом застави було незавершене будівництво, а саме: квартири АДРЕСА_4 , у яких велися опоряджувальні роботи (а.с.236).
Із листа Черкаського обласного державного нотаріального архіву №434/01-24 від 11.04.2025, що був направлений до суду з метою виконання ухвали суду про витребування доказів, суд встановив, що відповідно до описів справ тривалого зберігання Першої черкаської державної нотаріальної контори за 1996-2000 рр, нотаріальна контора не вела та не передавала до Черкаського обласного державного нотаріального архіву документи (постанови, ухвали, розпорядження, повідомлення тощо) про обтяження за вказаний період.
З огляду на викладене, Черкаський обласний державний нотаріальний архів надати копію повідомлення приватного нотаріуса Романій Н.В. №47 від 27 березня 1997 року, на підставі якого Першою черкаською державною нотаріальною конторою 26 червня 2007 року було зареєстровано арешт на квартиру АДРЕСА_2 , змоги не має (а.с.189).
Із рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку і призначення уповноваженої особи» №1485 від 10.08.2020 суд встановив, що продовжено процедуру виведення ПАТ «Укрінбанк» (на теперішній час найменування публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія») з ринку із урахуванням вимог Закону № 590 та відповідно до частини п`ятої статті 44 Закону щодо здійснення ліквідаційної процедури системно важливого банку забезпечуючи виконання заходів щодо управління майном (активами) банку та задоволення вимог кредиторів; призначено уповноваженою особою Фонду на продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» (на теперішній час найменування публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія») з ринку провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Караченцева Артема Юрійовича (а.с.201).
Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами як на підтвердження своїх позовних вимог, так і заперечень проти них, дійшов таких висновків.
За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою їх забезпечення.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону ( частини перша, друга статті 5 ЦПК України).
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ч.1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частинами 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша, друга та третя статті 89 ЦПК України).
У пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 (далі Постанова №5) роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК).
Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження).
Оскільки позов про зняття заборони відчуження (обтяження) майна подано позивачем ОСОБА_1 , який є співвласником об`єкту нерухомості, на який накладено заборону відчуження (квартири АДРЕСА_2 ), а відповідачі ТОВ «Телесвіт» (правонаступник ТОВ «TGS») та Публічне акціонерне товариство «Укрінбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку Караченцева А.Ю. є відповідно заставодавцем (боржником) та особою, в інтересах якої накладено арешт на майно, тому суд дійшов висновку, що суб`єктний склад учасників розгляду справи є належним і таким, що узгоджується із керівними роз`ясненнями, викладеними у п.2 Постанови №5.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1. ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Частина 1 ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно ч. 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Як встановлено судом, обтяження (заборона відчуження) №5211329 від 26.06.2007, об`єктом якого є квартира АДРЕСА_2 , було накладено на виконання договору застави №14-97 від 21.03.1997 як захід забезпечення виконання умов кредитної угоди №97-000014 від 21.03.1997, стороною якої ОСОБА_1 не був, оскільки означені вище правочини були укладені між АТ «Укрінбанк» та ТОВ (комерційна компанія) «TGS».
Водночас право власності ОСОБА_1 набув разом із членами своєї сім`ї на квартиру АДРЕСА_2 лише у липні 2001 року на підставі свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_1 , що видане Придніпровським райвиконкомом, тобто до внесення відомостей про його обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Крім того, суд встановив, що право власності позивача на квартиру ніким не оскаржено та не оспорено в судовому порядку.
Ураховуючи встановлені судом обставини, що підтверджуються належними, допустимими та достовірними засобами доказування, що безпосередньо досліджені судом у судовому засіданні, що відбулося 14.07.2025, зокрема, наявність накладеної заборони відчуження на майно: квартиру АДРЕСА_2 , неможливість скасування її в позасудовому порядку та те, що позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття заборони, захистити своє порушене право власності не може, суд дійшов висновку про необхідність захисту його права власності шляхом скасування спірного обтяження, оскільки позовні вимоги грунтуються на законі та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про те, що є всі підстави, передбачені законом, для задоволення позову, оскільки наявність вказаного обтяження перешкоджає позивачу вільно розпоряджатися означеним вище нерухомим майном.
Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає про таке.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Посвідченням від 25.04.2019 серії НОМЕР_3 , що додане позивачем до позову від 12 грудня 2024 року, підтверджується, що останній є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році (Категорія 1). Отже, позивач звільнений від сплати судового збору за подачу цього позову відповідно до вказаного вище закону.
У зв`язку із означеною нормою права, позивач не сплачував судовий збір за подачу позовної заяви до суду, оскільки є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році (Категорія 1).
Частиною 1 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З огляду на означені норми процесуального права, приймаючи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому, керуючись ч.1 ст.141 ЦПК України у взаємозв`язку із положеннями ч.6 ст.141 того ж Кодексу та п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з відповідачів на користь держави у рівних частках підлягає стягненню судовий збір, який мав бути сплачений, однак не був сплачений у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір», позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним позовом в сумі 1211,20 грн як за позовну вимогу немайнового характеру, тобто з кожного по 605,60 грн.
Водночас суд здійснює стягнення розміру судового збору з відповідачів у рівних частках, оскільки стягнення з відповідачів означеного виду судових витрат у солідарному порядку законом не передбачено.
Аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 907/425/16, від 16.01.2024 у справі №903/87/23, а також у постановах Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 17.05.2023 у справі № 522/5582/16-ц, від 17.08.2022 у справі № 745/342/19 та від 24.03.2021 у справі № 462/2077/17.
Інших судових витрат стороною позивача не заявлено до стягнення з відповідачів, тому суд не здійснює їх розподіл.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 15, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 2, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 80, 81, 89, 133, 141, 244, 263, 264, 265, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд
позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Телесвіт» та публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку Караченцева Артема Юрійовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Перша черкаська державна нотаріальна контора та приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Романій Наталія Василівна, про зняття заборони відчуження (обтяження) майна задовольнити.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Телесвіт» на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.
Стягнути з публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку Караченцева Артема Юрійовича на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 21 липня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Телесвіт», код ЄДРПУО: 33103969, місцезнаходження: м.Київ, вул. Рейгана Рональда, 24, поверх 2, приміщення №15.

Публічне акціонерне товариство «Укрінбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку Караченцева Артема Юрійовича, код ЄДРПУО: 21708016, місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Перша черкаська державна нотаріальна контора, код ЄДРПУО: 02901374, місцезнаходження: м.Черкаси, вул. Хрещатик, 255.

Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Романій Наталія Василівна, РНОКПП: невідомий, місце здійснення приватної нотаріальної діяльності: м.Черкаси, бульвар Шевченка, 258.

Головуючий: О. В. Петренко