Провадження № 2/369/8909/25
УХВАЛА

21.07.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення поручителем суми боргу в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в порядку регресу грошові кошти в розмірі 150 000,00 грн.

В обґрунтування вимог заяви позивач посилалася на те, що вона була поручителем за зобов`язанням ОСОБА_3 як боржника за кредитним договором, укладеним 13.06.2006 між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк». Через невиконання боржником умов договору рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.12.2021 року в справі №369/16117/19 з ОСОБА_4 , як з солідарного боржника на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» було стягнуто заборгованість у розмірі 30885,52 дол. США, що за курсом 24.16 відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.11.2019 року складало 746194,16 грн станом на 25.11.2019р. за кредитним договором №КІА0АК02330018 від 13.06.2006 року, яка складалась з наступного: 10089,30 дол. США заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 19096,22 дол. США заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1700 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом. Додатковим рішенням в справі №369/16117/19, постановленим 30.05.2024 року, з позивача було стягнуто судові витрати на користь АТ КБ «ПриватБанк», а саме судовий збір в розмірі 3730,97 грн. На підставі вказаних рішень суду були видані виконавчі листи та відкриті виконавчі провадження ВП №76899427, ВП №76898189. Позивач як поручитель за кредитним договором на виконання рішення суду 25.06.2025 року сплатила на користь кредитора на рахунок приватного виконавця грошові кошти в розмірі 150 000,00 грн.

Крім того, позивачем подана заява, в якій вона просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2199321), яка належить на праві власності ОСОБА_3 . В обґрунтування вказаних вимог заявник посилався на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення його оспорюваних прав, за захистом яких він звернувся.

Згідно з п. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зміст і форма заяви відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Пунктом 1 частини 1 ст. 150 ЦПК України передбачений такий вид забезпечення позову як накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Судом встановлено, що до позовної заяви долучені копія договору поруки від 13.06.2006, копії рішень суду про стягнення заборгованості з позивача та відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк», матеріали виконавчого провадження, а також квитанції про здійснення платежів в загальному розмірі 150000 грн.

Згідно з відповідями №1588309, №1588456 від 21.07.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 є власником вищевказаного майна, іпотекодержателем якого є АТ КБ «ПриватБанк».

У постанові Верховного Суду від 05 травня 2025 року у справі № 466/2651/23 викладено висновок про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахування такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками справи.

У випадку забезпечення позову у справі, де іпотекодержатель не є учасником справи, та в якій забезпечується позов щодо майна, переданого в іпотеку, та право іпотекодержателя ця особа набула до забезпечення позову, права та інтереси іпотекодержателя захищені правилами пріоритетності іпотеки, й потреби в оскарженні будь-якого забезпечення позову, з огляду на порушення прав іпотекодержателя, немає.

Накладення арешту на заставлене майно не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги в майбутньому й не скасовує для нього правил пріоритетності, передбачених Законом України «Про іпотеку», оскільки відповідно до статті 1 зазначеного Закону іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Верховний Суд виходить з того, що вжиті заходи забезпечення позову у цьому випадку спрямовані виключно на обмеження суб`єктивних прав відповідача як власника нерухомого майна на вчинення дій з можливого його відчуження. При цьому суті іпотеки як виду забезпечення такі заходи не змінюють та не обмежують права іпотекодержателя.

Оскільки судом встановлено, що позивач звернулася з позовом про стягнення поручителем суми боргу в порядку регресу в розмірі 150000 грн та, крім того, судом встановлено, що відповідач є власником вищевказаного майна, суд дійшов висновку про те, що заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказане майно підлягає задоволенню, з огляду на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, і такий захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157, 260, 261, 353-354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , про стягнення поручителем суми боргу в порядку регресу, задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2199321), яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду про забезпечення позову може бути пред`явлена до виконання, починаючи з дня набрання нею законної сили.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мартиненко В.С.