Справа № 283/285/25
Провадження №2/283/392/2025
У Х В А Л А

16 липня 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі головуючої судді Саланди О.М. з секретарем судового засідання Кравець Л.Ю., розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки житлового будинку та припинення права спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача.

Ухвалою судді від 13.02.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді від 26.05.2025 року підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до судового розгляду.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3)зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

З системного аналізу вищезазначених положень чинного цивільного процесуального законодавства випливає, що право особи звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів кореспондується із відповідним обов`язком такої особи подати до суду заяву встановленої форми та змісту, а також надати докази на підтвердження заявлених нею вимог.

У ході судового засідання суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду та відповідно не додано до позовної заяви доказ для ідентифікації відповідача у зв`язку з чим у суду фактично відсутня можливість встановити належність зазначеного відповідача, що відповідно є підставою для залишення позову без руху.

Таким чином, позивачу слід уточнити свої вимоги й надати докази, що відповідач ОСОБА_3 є співвласником житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні міститися не лише позовні вимоги, а й виклад обставин, якими позивач їх обґрунтовує, а також зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це форма захисту, яку позивач просить надати суд. Під підставами позову, як зазначає Верховний Суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від нього, можливості зміни позову позивачем і, що найважливіше - для визначення предмета доказування у справі.

Відповідно до статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону та своєї волі, незалежно від волі інших осіб. Право власності - це закріплена за власником можливість у межах, що допускаються законом, володіти, користуватися й розпоряджатися майном на свій розсуд і в своїх інтересах.

Стаття 319 ЦК України встановлює загальні правила та межі здійснення права власності.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд і може вчиняти щодо нього будь-які дії, що не суперечать закону. Проте під час здійснення своїх прав і виконання обов`язків власник не має права завдавати шкоди правам та свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний дотримуватися моральних засад суспільства. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Незалежно від розміру часток усі співвласники мають рівні права.

Відповідно до статей 364, 367 ЦК України, кожен із співвласників має право на виділ у натурі своєї частки майна, що перебуває у спільній частковій власності, або на його поділ з урахуванням вимог статті 183 ЦК України. У разі відсутності згоди між співвласниками щодо поділу спільного майна це питання вирішується судом.

Спільна часткова власність - це форма власності двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності (стаття 356 ЦК України). Така форма власності характеризується наявністю декількох суб`єктів (співвласників) та єдністю об`єкта права власності. Частка кожного з них визначена у конкретному розмірі.

Відповідно до пунктів 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», при вирішенні спорів щодо виділу в натурі часток житлового будинку, який перебуває у спільній частковій власності, судам слід враховувати, що такий виділ можливий, якщо кожній стороні може бути надано відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також можливий у разі наявності технічної можливості переобладнання приміщення в ізольовані квартири. У позовній заяві має бути обґрунтована технічна можливість виділення частки. В спорах про поділ житлового будинку в натурі учасникам спільної часткової власності може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їхніх часток у праві власності.

Частина третя статті 364 ЦК України передбачає, що у разі виділу співвласником у натурі своєї частки зі спільного майна, право спільної часткової власності на це майно для нього припиняється. Така особа набуває права власності на виділене майно, і в разі, передбаченому законом, це право підлягає державній реєстрації.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що провадження у справі відкрито за заявою, поданою без дотримання вимог, передбачених статтею 175 ЦПК України.

Згідно з частиною одинадцятою статті 187 ЦПК України, якщо після відкриття провадження у справі суддя встановлює, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, він постановляє ухвалу не пізніше наступного дня. В цій ухвалі зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляється позивачеві, та встановлюється строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали позивачу.

Керуючись статтями 176, 185, 187, 198 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки житлового будинку та припинення права спільної часткової власності залишити без руху, про що повідомити позивача та надати їй строк, який не перевищує десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Попередити позивача, що відповідно до частини тринадцятої статті 187 та пункту 8 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України, у разі невиконання ухвали суду в установлений строк, заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. М. Саланда