Справа № 473/1841/25
УХВАЛА

"22" липня 2025 р. суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Булкат М.С., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про відвід судді Лузан Людмили Вікторівни у цивільної справі №473/1841/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ

В провадженні судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Лузан Л.В. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей.

16.06.2025 надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді Лузан Л.В. у зв`язку з тим, що представниця відповідачки адвокат Вуїв О.В. є ІНФОРМАЦІЯ_5 голови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, тому наявні сумніви щодо можливості судді неупереджено розглянути справу (суддя Лузан Л.В. безпосередньо підпорядковується голові суду).

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішується без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про самовідвід, суддя прийшов до наступного.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не являється абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Фактично заявлений відвід судді ґрунтується на неупередженості судді.

Разом з тим, вищенаведені обставини, виходячи зі змісту ст. 36 ЦПК України, не являються підставою для відводу судді.

Таким чином, оскільки заявником не надано доказів щодо упередженості судді, тому підстави для відводу судді, передбачені ст. 36 ЦПК України, відсутні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів влади; характер процесу та його значення для заявника.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

З матеріалів справи встановлено, що у квітні 2025 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 473/5166/19 з позивача на користь відповідачки на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу). 12 травня 2020 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася донька ОСОБА_7 . Крім цього, у позивача на утриманні перебуває дитина дружини від попереднього шлюбу - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та непрацездатна матір, яка за станом здоров`я потребує постійного лікування, а також непрацездатний батько.

Враховуючи вказані обставини, а саме зміну його сімейного та матеріального стану, позивач ОСОБА_9 просив зменшити розмір аліментів на користь відповідачки на утримання дітей з 1/3 до 1/10 частини його заробітку (доходу).

Ухвалою суду від 23 квітня 2025 року відкрито провадження по вказаній справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В подальшому, від ОСОБА_1 (представник позивача) надійшла заява про відвід судді Лузан Л.В. Заява обґрунтована тим, що представниця відповідачки адвокат Вуїв О.В. є ІНФОРМАЦІЯ_5 голови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, тому наявні сумніви щодо можливості судді неупереджено розглянути справу (суддя Лузан Л.В. безпосередньо підпорядковується голові суду).

Ухвалою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Лузан Л.В. від 22.07.2025 заяву про відвід судді Лузан Л.В. визнано необґрунтованою, передано до канцелярії в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Заявник наголошує на тому, що судді, які здійснюють свою діяльність в межах Вознесенського міськрайонного суду так чи інакше перебувають у відносинах підпорядкування з огляду на ст. 24 ЗУ "Про судоустрій та статус суддів", відповідно до поняття незалежності та об`єктивної неупередженості суду взаємопов`язані. З точки зору суб`єктивного підходу, суддя не повинен виявляти жодної упередженості або особистої заангажованості. Об`єктивна ж оцінка передбачає наявність таких процесуальних гарантій, які виключають будь-які обґрунтовані сумніви щодо неупередженості та незалежності суду.

Разом із тим, як неодноразово зазначав Верховний Суд, заявник повинен довести обставини, які свідчать про упередженість або відсутність неупередженості судді, відповідно до частини четвертої статті 39 Цивільного процесуального кодексу України. Суб`єктивний критерій передбачає аналіз конкретних дій судді у межах розгляду справи, і лише за наявності фактичних обставин, що свідчать про прояв упередженості, можна ставити під сумнів його неупередженість.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні від 09 листопада 2006 року Європейський суд з прав людини у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02) зазначив, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Крім того, слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи, що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Так, представник позивача ОСОБА_1 вважає, що представниця відповідачки адвокат Вуїв О.В. є ІНФОРМАЦІЯ_5 голови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, тому наявні сумніви щодо можливості судді неупереджено розглянути справу (суддя Лузан Л.В. безпосередньо підпорядковується голові суду). Ці обставини викликають у позивача сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

З огляду на викладене, та враховуючи, що заявником не наведено будь-яких підстав, в розумінні ст. 36 ЦПК України, щодо необ`єктивності та упередженості судді Лузан Л.В. при розгляді даної цивільної справи, заявлений відвід є необґрунтованим.

З поданої заяви про відвід та матеріалів справи не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про упередженість або необ`єктивність судді Лузан Л.В. при розгляді даної справи.

Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд, так само як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід судді Лузан Л.В. не свідчить про наявність підстав, передбачених статті 36 ЦПК України, отже, заявлений відвід є необґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 40 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Лузан Людмили Вікторівни у цивільної справі №473/1841/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя М. С. Булкат