УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 рокуСправа № 495/7572/24
Номер провадження 2/495/2389/2025

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Мишка В.В.,

за участю секретаря Федоровій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву відповідача ОСОБА_1 про надання строку на примирення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

05.08.2024 року позивач ОСОБА_2 звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

06.08.2024 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Боярський О.О./ позовну заяву залишено без руху.

15.08.2024 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Боярський О.О./ відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.

15.01.2025 року заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Боярський О.О./ задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстровано виконавчим комітетом Сергіївської селищної ради м. Білгород-Дністровський Одеської області, актовий запис №16.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2025 року, заяву про перегляд заочного рішення по цивільній справі №495/7572/24, передано на розгляд судді Мишко В.В.

19.02.2025 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області прийнято до розгляду заяву відповідача ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення.

09.05.2025 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 15.01.2025 року по цивільній справі №495/7572/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено. Заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.01.2025 року по цивільній справі №495/7572/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу скасовано і призначено справу до розгляду.

14.07.2025 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву, та просив надати сторонам строк на примирення терміном півроку, оскільки у них з позивачкою є троє малолітніх дітей, і він бажає зберегти шлюб.

Дослідивши матеріали справи, заяву відповідача, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про надання строку для примирення у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц зазначено, що тлумачення статті 111СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Зважаючи на те, що справа перебуває у провадженні суду вже тривалий час, відповідач ОСОБА_1 мав достатньо часу для звернення до суду з відповідною заявою, однак скористався цим правом лише на завершальних етапах розгляду справи, що свідчить про можливе зловживання процесуальними правами та спрямоване виключно на затягування розгляду справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Kutic v. Croatia», заява №48778/99). Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі Bellet v. France від 4 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Рішення у справах «Bellet v. France» та «NunesDias v. Portugal»).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про надання строку для примирення сторін у справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст.24,56,111,112СК України,ст.ст.258,259,260,268 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені заяви відповідача ОСОБА_1 про надання строку на примирення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Віталій МИШКО