Справа № 276/1188/25
Провадження по справі 2-о/276/77/25

У Х В А Л А

21 липня 2025 року селище Хорошів

Суддя Хорошівського районного суду Житомирської області Збаражський А.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою та встановлення факту перебування на утриманні, заінтересовані особи: Черняхівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Міністерства оборони України, військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить: оголосити померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , штурмового відділення 2 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, місце смерті: с. Іванівка, Покровського району Донецької області, за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, а також встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на утриманні брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

В обгрунтування необхідності спільного розгляду даних вимог зазначено, що оголошення ОСОБА_3 померлим є необхідною юридичною передумовою для виникнення у заявника права на відповідну соціальну виплату, оскільки чинне законодавство вимагає наявності факту смерті військовослужбовця. З іншого боку, встановлення факту перебування заявника на утриманні загиблого є обов`язковою умовою для підтвердження його статусу утриманця, що прямо визначено ч. 1 ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби...». Відтак, об`єднання двох вимог у заяві: відповідає принципу процесуальної економії; унеможливлює розгляд пов`язаних між собою юридичних обставин у різних провадженнях, що могло б призвести до суперечностей; сприяє забезпеченню повного та об`єктивного з`ясування обставин справи в одному провадженні; дозволяє єдине судове рішення, яке уможливить реалізацію майнових і соціальних прав заявника.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку, що зазначена заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 34 ЦПК України визначено, що цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом. У випадках, встановлених цим Кодексом, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються колегією у складі одного судді і двох присяжних, які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді.

Згідно положень частини 3 статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом ІV ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно пункту 3 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

У випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних.

Відтак, справи окремого провадження про оголошення фізичної особи померлою розглядаються судом колегіально (у складі одного судді і двох присяжних), тоді як заяви про встановлення юридичного факту, зокрема перебування на утриманні, розглядаються суддею одноособово.

Крім того, відповідно до статті 307 ЦПК України суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Одночасно суд вживає заходів через органи опіки та піклування щодо встановлення опіки над майном фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, якщо опіку над майном ще не встановлено.

Визнання особи померлою є крайньою мірою та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи.

На переконання судді, спільний розгляд вимог про оголошення фізичної особи померлою та про встановлення факту перебування на утриманні, враховуючи різні обставини, які підлягають доказуванню, не буде доцільним та не сприятиме процесуальній економії часу.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Звертаючись до суду з вказаною заявою заявник просить встановити факт перебування на утриманні, з метою мати право звертатись за отриманням одноразової грошової допомоги, гарантованого Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Однак, заявник не зазначає та не додає доказів, які вказували б на відсутність інших утриманців (дружини, дітей), що є істотним при визначенні кола заінтересованих осіб.

Суд вказує, що у разі смерті особи, породжуються певні правові наслідки як щодо майна такої особи, його утриманців, зокрема, враховуючи зазначені у заяві обставини, призначення та виплата одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, яка відповідно розподіляється рівними частинами на всіх отримувачів такої допомоги.

Отже, заявником у порушення вимог ст.318, ч.5 ст.177 ЦПК України не додано доказів, які у своїй сукупності у разі встановлення юридичного факту перебування фізичної особи на утриманні, вказували б на відсутність спору про право в частині призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця.

Зазначені недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

З урахуванням наведеного, заяву слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст.175,177, 185, 260, 261,293,294, 318, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою та встановлення факту перебування на утриманні залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ним ухвали суду.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків заяви, відповідно до ст.185 ЦПК України заява буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Збаражський