РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля,

із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_13,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання батьківства і стягнення аліментів на утримання дитини,

приходить до такого

Позиція позивача

Позивач 14 травня 2025 року звертається до суду з цим позовом, в якому вказує, що з відповідачем по справі з 2014 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах, однак шлюб не реєстрували. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них з відповідачем народилась дочка ОСОБА_5 , у свідоцтві про народження якої запис про батька зроблено на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, зі слів матері. Відповідач визнавав, що це його дочка, ставився до неї, як до рідної, матеріально забезпечував та проводив з нею час. Однак через певний період часу залишив позивачку з дитиною, припинивши будь-яке спілкування та надання матеріальної допомоги. Пізніше повернувся, став іноді приїжджати до неї та дочки, надавати матеріальну допомогу, однак це не має ознак постійності та систематичності.В добровільному порядку відповідач відмовляється визнавати своє батьківство та надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Тому ОСОБА_3 просить визнати відповідача батьком дитини ОСОБА_5 та стягувати з нього аліменти на її користь на утримання дочки в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви до суду і до досягнення дочкою повноліття. Також внести зміни в актовий запис про народження дитини (а.с.1-6).

На підтвердження своїх позовних вимог надає копію свідоцтва про народження дитини, спільні фото з відповідачем, довідку про склад сім`ї та копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з викладених в позовній заяві підстав.

Позиція відповідача

Відповідач ОСОБА_4 на початку судового розгляду позов не визнавав. Пояснював, що він не визнеає себе батьком ОСОБА_6 . У процесі судового розгляду позов визнав повністю, не заперечував, що він батько дитини, тому згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку на її утримання.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Позовна заява поступає до суду 14 травня 2025 року (а.с.1-6).

Ухвалою суду від 21 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вказаною ухвалою відповідачеві запропоновано надати відзив на позовну заяву (а.с.22).

17 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.30).

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого Привільненською сільською радою Дубенського району Рівненського області 28 жовтня 2015 року, ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати ОСОБА_3 , батько ОСОБА_7 (а.с.11).

Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 28 жовтня 2015 року, відомості про реєстрацію актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості про батька внесені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.12).

Відповідно до довідки про склад сім`ї від 9 травня 2025 року до складу сім`ї позивачки входять її батько, мати, дві сестри та дочка ОСОБА_5 (а.с.13).

Згідно з витягами з реєстру територіальної громади, позивачка та її дочка ОСОБА_5 зареєстровані по АДРЕСА_1 (а.с.14-15).

З відео та фотографій вбачається, що відповідач приймав участь у святкуванні дня народження ОСОБА_5 (а.с.16-17).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа.

Відповідно до статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

У статті 128 Сімейного кодексу України зазначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 Сімейного кодексу України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Як вище зазначено, державна реєстрація народження дочки позивача здійснена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до пункту 9 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статтей 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до пункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями статті 134 Сімейного кодексу України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 Сімейного кодексу України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що позивач надала достатньо доводів батьківства відповідача ОСОБА_4 щодо дитини ОСОБА_5 .

Виходячи з досліджених судом доказів, суд вважає батьківство ОСОБА_4 стосовно народженої позивачем ОСОБА_3 дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1, доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку.

Водночас суд враховує, що відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Щодо стягнення аліментів на утримання дитини.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

Судом при визначенні розміру аліментів враховується те, що відповідач ОСОБА_4 є здоровою особою працездатного віку (відомостей про протилежне він суду не надав), та може сплачувати аліменти.

Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі статтею 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до положень частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої, восьмої статті 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Отже, враховуючи встановлений законом пріоритет першочергового забезпечення батьками інтересів неповнолітніх дітей, суд визначає необхідним та достатнім надання відповідачем аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу).

Такий розмір аліментів забезпечуватиме достатнє утримання дитини та не порушуватиме прав відповідача, перебуваючи в межах встановленого законом обмеження утримання аліментів з його доходів, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у вказаному розмірі.

Відповідно до частини першої статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню та аліменти підлягають стягненню з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 76 і 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 2014 року проживала з відповідачем однією сім`єю, внаслідок чого у сторін народилась дитина. Відповідач своє батьківство визнав, а тому суд приходить до висновку про те, що він є батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При вирішенні питання про розмір аліментів суд враховує, що відповідач здоровий, працездатний, інших дітей, яких він утримує, не має (відомості протилежного до суду не подав); і приходить до висновку про стягнення аліментів на користь позивача в інтересах дитини в розмірі, який просить позивач, починаючи з дня пред`явлення позову, враховуючи вимоги статей 181, 182, 191 Сімейного кодексу України та виходячи з обставин справи.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову в частині стягнення аліментів, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави, а суму сплаченого судового збору за позовну вимогу про визнання батьківства в розмірі 1211,20 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Відповідно до статті 430 Цивільного процесуального кодексу України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Керуючись статтями 141, 223, 235, 259, 263, 264, 265, 279, 430 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статей 125, 135, 180, 182, 185, 191 Сімейного кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання батьківства і стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , № 26 від 28 жовтня 2015 року, складеного виконавчим комітетом Привільненської сільської ради Дубенського району Рівненської області, а саме:

- виключити відомості з актового запису № 26 про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в графі «Батько» запис " ОСОБА_7 " та внести відомості до актового запису № 26 про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в графі «Батько» запис " ОСОБА_4 ;

- змінити прізвище та по батькові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з " ОСОБА_8 " на " ОСОБА_9 "; з « ОСОБА_10 " на « ОСОБА_11 ».

Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп. сплаченого нею судового збору при подачі позову до суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення до Вінницького апеляційного суду.

Повне рішення складене 25 липня 2025 року.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка та зареєстрована по АДРЕСА_1

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований по АДРЕСА_2 .

Представник відповідача ОСОБА_13, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 23 грудня 2021 року №000855 та ордеру на надання правничої допомоги.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ