Справа № 146/404/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2025 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Томашпіль цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Щетніцького Володимира Степановича до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року представник позивача ОСОБА_1 -адвокот ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_5 .

Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями всього майна після смерті матері за законом залишилися позивачка ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які відмовилися від спадщини на користь позивачки.

Коли позивачка звернулась з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів вона своє право на спадкове майно нотаріально не оформила, а тому з даним позовом вимушена звернутися до суду, яким просить ухвалити рішення про визнання за нею право власності на вищевказаний житловий будинок.

Ухвалою суду від 16 квітня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

В судове засідання представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Щетніцький В.С. не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність та відсутність позивача, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Просить справу слухати без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Просить справу слухати без його участі.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 в с. Борівка Чернівецького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 . (а.с.6).

З матеріалів справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є донькою покійної ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 (а.с.4).

Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 встановлено, що позивачка 11 серпня 1973 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 та змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».(а.с.5).

З довідки, виданої Липівським старостинським округом Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області вказано, що після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 . Спадкоємцем залишилась донька ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 (а.с.7).

Із копії технічного паспорта на житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 установлено, що замовником є позивачка ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно копії довідки № 394 від 20 вересня 2024 року, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за покійною ОСОБА_5 (а.с.9).

Як вбачається із довідки незалежного оцінювача від 28 жовтня 2024 року № 87/24 ринкова вартість житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 станом на 28 жовтня 2024 року складає 2000 доларів США, що еквівалентно 82627,00 грн.(а.с.10).

Згідно повідомлення Державного нотаріального архіву Вінницької області від 23 червня 2025 року № 1087/01-18 спадкової справи на майно померлої ОСОБА_5 по фонду Чернівецької державної нотаріальної контори не виявлено (а.с. 34).

В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин.

Відповідно ч.1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст.ст. 525,526 ЦК УРСР (1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умвою або з застереженнями. Прийнята спапдщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до положень ч.3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.), статтями 12,13,76,78, 95, 200, 263-265, 354 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ :

Позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Щетніцького Володимира Степановича до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 майнове право в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Борівка Чернівецького району Вінницької області на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в по АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І. В. Скаковська

Повний текст рішення виготовлено 21 липня 2025 року.