Справа № 464/5187/24
пр.№ 2-о/464/27/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: судді Шашуріної Г.О.,

присяжних Єлісєєнка О.С. та Вергун З.С.,

секретаря судового засідання Федак Б.В.,

за участі учасників судового провадження:

представника заявника - адвоката Буженка Ю.С.,

представника заінтересованої особи Міністерства оборони Шведа О.Б.,

представника заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 Волкової М.Я.,

представника заінтересованої особи ОСОБА_1 - адвоката Зелика Б.Б.,

розглянувши за правилами окремого провадження цивільну справу № 464/5187/24 за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи Сихівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України, ОСОБА_3 , Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою,

у с т а н о в и в:

Адвокат Буженко Ю.С., від імені та в інтересах заявника звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із заявою, в якій просить визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті н.п. Ягідне, Бахмутського району Львівської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 липня 2024 року таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О. Згідно з протоколом автоматичного визначення присяжних від 26 липня 2024 року визначено: Єлісєєнка О.С. та Вергун З.С.

Ухвалою судді від 31 липня 2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. Залучено в якості заінтересованих осіб: Міністерство оборони України та ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 04 грудня 2024 року залучено в якості заінтересованих осіб: військову частину НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 14 березня 2025 року витребувано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У відповідності до витребуваних доказів - копії актового запису про шлюб № 2223 від 21.10.2022, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Львові ЗМУМЮ, ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою суду від 05 травня 2025 року залучено в якості в якості заінтересованої особи ОСОБА_1 .

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав, просить її задоволити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 заяву підтримав.

Представники заінтересованих осіб Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 просили у задоволенні заяви відмовити.

Інші учасники справи у судове засідання пне з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце проведення такого, а тому розгляд справи проведено у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях (ст.ст.12, 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_2 та дружиною ОСОБА_1 . З початком повномасштабного вторгнення військ рф в Україну, яке сталося 24 лютого 2022 року, ОСОБА_2 був призваний до лав Збройних Сил України та направлений для проходження служби у військову частину НОМЕР_1 (витяг з наказу №29 від 02.04.2022 року).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23 березня 2023 року затверджено висновки службового розслідування за фактом подій, що сталися 02 лютого 2023 року у військовій частині НОМЕР_1 .

Комісія встановила, що ОСОБА_2 слід вважати безвісти зниклим за особливих обставин, пов`язаних з виконанням бойового завдання по захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України під час виконання обов`язків військової служби при відсічі і стримування збройної агресії проти України, внаслідок протиправних дій з боку збройних сил рф, пов`язане із проходженням військової служби і виконанням обов`язків по захисту Батьківщини.

Відповідно до сповіщення сім`ї № 30, направленого 09 лютого 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_5 , повідомлено про те, що ОСОБА_2 зник безвісті 02 лютого 2023 року в населеному пункті Ягідне Донецької області під час воєнних дій.

Як вбачається з витягу з ЄРДР №0000142 від 11.02.2023 року зареєстровано заяву по факту зникнення безвісти ОСОБА_2 за ч.1 ст.115 КК України.

Згідно з частинами третьою - четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.

Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком яких є ухвалення судового рішення, на підставі якого органи державної реєстрації актів цивільного стану можуть видати свідоцтво про смерть, зокрема:

- встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України);

- встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України);

- встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України);

- визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України).

Відповідно до статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.

Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, визначає Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» , який забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей.

За визначеннями, наведеними у статті 1 цього Закону:

особа, зникла безвісти, - фізична особа, стосовно якої немає відомостей про її місцеперебування на момент подання заявником заяви про її розшук;

особа, зникла безвісти за особливих обставин, - особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

Згідно положень статті 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти» особа набуває статусу такої, що зникла безвісти, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи безвісти та її розшук або за рішенням суду.

Особа вважається зниклою безвісти до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом.

Надання особі статусу зниклої безвісти відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.

Якщо особа, зникла безвісти, оголошена померлою, але її місцеперебування, місце поховання чи місцезнаходження її останків не встановлено, проведення розшуку такої особи в розумінні цього Закону не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження її останків.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» особам, які зникли безвісти за особливих обставин під час проходження військової служби, надаються гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та іншими актами законодавства України.

Статтями 18, 19 вищевказаного закону передбачений порядок подання заяви і розшуку особи, зниклої безвісти за особливих обставин.

Зокрема, заява про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, подається до відповідного територіального органу Національної поліції України.

Заява про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, може бути подана родичем такої особи, представником військового формування, органом державної влади, органом місцевого самоврядування, громадським об`єднанням або будь-якою іншою особою, якій стало відомо про зникнення.

Заява про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, може бути подана Уповноваженим, якщо зазначені в абзаці другому цієї частини особи звернулися до неї з повідомленням про зникнення особи.

У заяві про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, зазначається інформація, що може сприяти розшуку такої особи.

У разі отримання інформації про зникнення особи за особливих обставин або заяви про розшук такої особи Національна поліція України зобов`язана інформувати Уповноваженого протягом трьох днів з моменту отримання такої інформації або заяви.

Відомості, зазначені у заяві про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, підлягають внесенню до Реєстру в порядку, передбаченому цим Законом, протягом 24 годин після отримання Уповноваженим від Національної поліції України інформації про зникнення особи за особливих обставин або інформації про отримання заяви про розшук такої особи.

З метою отримання інформації, що може сприяти розшуку особи, зниклої безвісти за особливих обставин, Уповноважений надсилає запити на отримання інформації до органів державної влади (зокрема органів, уповноважених на облік та/або розшук осіб, зниклих безвісти за особливих обставин), органів місцевого самоврядування, їх посадових чи службових осіб, громадських об`єднань та міжнародних гуманітарних організацій, що можуть володіти необхідною інформацією.

Керівники органів державної влади (зокрема органів, уповноважених на облік та/або розшук осіб, зниклих безвісти за особливих обставин), органів місцевого самоврядування, їх посадові чи службові особи, а також керівники громадських об`єднань, до яких надійшов запит Уповноваженого на отримання інформації, зобов`язані повідомити Уповноваженого в письмовій формі про результати розгляду такого запиту в триденний строк з дня його одержання.

Статтею 21 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, що у разі наявності достовірної інформації про те, що особа, яка зникла безвісти за особливих обставин, померла, Уповноважений надає висновок про наявність обставин, що свідчать про смерть цієї особи, та направляє його її родичам.

Достовірною інформацією про смерть особи є результати аналізу і зіставлення інформації про вилучення людських останків, наданої пошуковими групами, посмертної інформації про такі останки, наданої бюро судово-медичної експертизи, інформації про профілі ДНК та результати зіставлення ДНК, надані ДНК-лабораторіями, з інформацією, що відома про особу, зниклу безвісти за особливих обставин. Ця інформація міститься у комплексному звіті про ідентифікацію.

Відповідно до частин 1, 4 статті 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме).

Члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.

Згідно з частиною 4 статті 285 Цивільного кодексу України у разі смерті фізичної особи члени її сім`ї або інші фізичні особи, уповноважені ними, мають право бути присутніми при дослідженні причин її смерті та ознайомитись із висновками щодо причин смерті, а також право на оскарження цих висновків до суду.

Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачена виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві, яка здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Детальний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що особа вважається зниклою безвісти до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом і що за наявності достовірної інформації про те, що особа, яка зникла безвісти за особливих обставин, померла, Уповноважений надає висновок про наявність обставин, що свідчать про смерть цієї особи, та направляє його її родичам, які мають право звернутися до суду із заявою про оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством, а не про встановлення факту смерті особи, що зникла безвісти.

Заявник не надала відомостей про заходи, які вживалися до розшуку військовослужбовця у передбаченому ст. 19 вказаного Закону порядку. Висновок Уповноваженого про наявність обставин, що свідчать про смерть військовослужбовця, як це передбачено ст. 21 Закону № 2505-УШ від 27.04.2022, в матеріалах справи відсутній.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

У даній справі разом із заявою про встановлення факту смерті заявник надала висновки службового розслідування за фактом подій, що сталися 02 лютого 2023 року у військовій частині НОМЕР_1 , сповіщення сім`ї № 30, направленого 09 лютого 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_5 , повідомлено про те, що ОСОБА_2 зник безвісті 02 лютого 2023 року в населеному пункті Ягідне Донецької області під час воєнних дій, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Суд, оцінивши належність та допустимість доказів у їх сукупності, приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 , оскільки не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких суд може достовірно встановити смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме суду не додано Журналу бойових дій військової частини, витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування, витягу з наказу, згідно з якого можливо було б визначити чи виключений солдат ОСОБА_2 зі списків військової частини, інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в н.п.Ягідне Донецької області.

Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення заяви про оголошення особи померлою відсутні, вимоги заяви є недоведеними.

Вказане судове рішення не позбавляє ОСОБА_2 права повторно звернутися до суду у порядку окремого провадження із дотриманням процедури, визначеної Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» з наданням належних і допустимих доказів, які б свідчили про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в н.п.Ягідне Донецької області.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 268, 273, 315-319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересовані особи Сихівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України, ОСОБА_3 , Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , про оголошення фізичної особи померлою відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ,

заінтересована особа Сихівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , м.Львів, пр.Червоної Калини, 109,

заінтересована особа Міністерство оборони України, , м.Київ, пр.Повітрофлотський, 6

заінтересована особа ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 ,

заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ,

заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ,

заінтересована особа ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_4 .

Повне рішення суду складено 24 липня 2025 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.6 ст.259, ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Галина ШАШУРІНА

Присяжні Олексій ЄЛІСЄЄНКО

Зоряна ВЕРГУН