Справа № 723/570/25
Провадження № 2/723/1457/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Дедик Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Клапійчук Б.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Попової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 12.11.2023 року між ТОВ «ЛУНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів №4133666, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку НОМЕР_1 , відповідно до якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 10000 грн., терміном на 360 днів, зі строком повернення 06.11.2024 року, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, стандартна процентна ставка становить 2% в день та застосовується в межах строку кредиту, знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується, якщо клієнт до встановленого строку, зазначеного в п. 1.4.2. Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Договір укладено в електронній формі та підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 5117.

Зазначають, що відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 4133666 від 12.11.2023 року у період з 12.11.2023 року по 26.07.2024 року включно первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 45627,72 грн. У зазначений період відповідачем здійснено оплати тіла кредиту в розмірі 0,01 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у сумі 27 грн.

Вважають, що часткова оплата відповідачем основного боргу та процентів за користування кредитом, є підтвердженням волевиявлення відповідача на добровільне виконання умов договору.

Враховуючи зазначене, станом на 26.07.2024 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за договором № 4133666 від 12.11.2023 року склала 55600,71 грн., з яких: тіло кредиту - 9999,99 грн., заборгованість за процентами - 45600,72 грн.

Вказують, що 26.07.2024 року між ТОВ «ЛУНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» було укладено договір факторингу № 26/07/2024 про відступлення прав вимог з додатками до нього, відповідно до якого вимоги до позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором відступлено позивачу.

Також вказують, що 29.07.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» повідомило відповідача про відступлення права грошової вимоги за договорами та передачу персональних даних ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» із зазначенням банківських реквізитів нового кредитора.

Також вказують, що станом на дату укладання договору факторингу від 26.07.2024 року № 26/07/2024, строк дії кредитного договору № 4133666 від 12.11.2023 року не закінчився, а тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» у період з 26.07.2024 року по 06.11.2024 року (103 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 20599,98 грн.: (9999,99 грн. х 2.00% = 200,00 грн. х 103 календарних дні = 20599,98 грн.)

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 4133666 від 12.11.2023 року загальною сумою 76200,69 грн., яка

складається з: суми заборгованості за тілом кредиту - 9999,99 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 45600,72 грн., нарахованих процентів ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» - 20599,98 грн.

На підставі викладеного, просять стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у розмірі 76200,69 грн. за кредитним договором № 4133666 від 12.11.2023 року, а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

24.02.2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Попової Ю.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила розглядати справу у порядку загального провадження та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на наступне.

Зазначала, що відповідач ОСОБА_2 не визнає позовні вимоги, не визнає заборгованість за відсотками первісного кредитора в сумі 45600,72 грн. та не визнає заборгованість, яка нарахована їй ТОВ «Українські фінансові операції» за 103 календарні дні в сумі 20599,98 грн., оскільки вважає, що вони нараховані безпідставно.

Також зазначала, що ОСОБА_1 не отримувала кредитного договору, не була ознайомлена з усіма істотними умовами договору ні в електронному, ні у письмовому форматі, їй не були роз`яснені ні порядок нарахування відсотків, ні порядок їх сплати. В матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов і Правил, Паспорту споживчого кредиту, Тарифів, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту. Вважає, що матеріали справи не містять достатніх доказів, що саме додані до позовної заяви Умови та Тарифи відповідач зрозуміла, що ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання нею кредитних коштів, взагалі містили зазначені умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитом.

Крім того вважає, що від ТОВ «Лінеура Україна» не відбулося фактичної передачі прав та обов`язків за договором факторингу від 21.03.2024 року до ТОВ «Українські Фінансові операції», оскільки у додатку 2 відсутні дані про реєстр боржників, інформація про кредитні договори, їх суми та інформація про проценти, нарахування, тощо.

Посилається на те, що згідно пунктом 1.6 Права вимоги вважаються прийнятими Фактором (ТОВ «Українські фінансові операції») для здійснення шляхом підписання ним акту прийому - передачі реєстру боржників (Додаток №2). Під час огляду основного договору факторингу № 26/07/2024 від 26 липня 2024 року та його додатків відсутні:

- печатка, яка завіряє договір ТОВ «Українські фінансові операції», що є суттєвою умовою для підписання договору факторингу (у резолютивній частині договору факторингу від 26 липня 2024 року) - відсутня печатка юридичної особи ТОВ «Українські фінансові операції», наявні тільки підпис генерального директора Станіслава Сівек;

- згідно додатку № 1 до договору факторингу № 26/07/2024 від 26 липня 2024 року «Реєстр боржників» - відсутнє число та місяць укладення договору, печатка ТОВ «Українські фінансові операції» - відсутній поіменний реєстр боржників, сума заборгованості і кількість днів прострочення, тощо;

- у додатку № 2 до договору факторингу від 26.07.2024 року у акті прийому-передачі реєстру боржників відсутнє число і рік укладення договорів споживчого кредиту, відсутня загальна чисельність боржників, відсутня загальна сума заборгованості (як видно з додатків договору - одні прочерки), відсутня печатка ТОВ «Українські фінансові операції» (від Фактора);

- згідно додатку № 6 до договору факторингу від 26.07.2024 у акті прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді відсутній день та рік складення акту, відсутня кількість боржників, відсутня сума простроченої заборгованості, відсутня печатка від Фактора.

За таких умов вважають, що позивач ТОВ «Українські фінансові операції» не дотрималися суттєвих та істотних умов договору факторингу, а отже позовні вимоги позивача ТОВ «Українські фінансові операції» в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 боргу за споживчим кредитом не підлягають задоволенню.

19.03.2025 року від позивача ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вони заперечують проти того, що відповідач не отримала примірника електронного кредитного договору та була ознайомлена з усіма істотними умовами договору, в тому числі з порядком нарахування відсотків та порядком їх сплати, оскільки, оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, що відповідає вимогам чинного законодавства, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами.

Крім того, зазначали, що позичальник, оформлюючи кредитний договір заходить на Веб-сайт ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» https:/credit7.ua, в тому числі через Мобільний додаток «Credit7» реєструється та створює електронний кабінет, в якому йому надходить текст кредитного договору та, де він має змогу ознайомитись з правилами, паспортом споживчого кредиту, з інформацією, передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо. Отже, відповідач ОСОБА_1 отримала примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту.

Також зазначали, що доступ до особистого кабінету клієнта має тільки відповідач, а тому вважають, що жодних сумнівів в тому, що 12.11.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих вимог та укладено електронний договір № 4133666 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, не виникає.

Вказують, що у відповідача була можливість відмовитись від укладання договору - згідно з п. 5.3.2 договору, однак, не скористалась даною можливістю, більше того, нею, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, було внесено платіж 08.12.2023 року на суму 27 грн. за користування кредитними коштами.

Зазначають, що відповідача було повідомлено про зміну кредитодавця на номер 96 29.07.2024 о 11:06.

Також зазначають, що нарахування відсотків вважають правомірним, оскільки воно здійснювалося, згідно із п. 1.3 Договору № 4133666 від 12.11.2023 року, де строк кредиту 360 днів: з 25.10.2023 року по 26.07.2024 року, протягом усього зазначеного періоду. На підставі викладеного просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просили цивільну справу розглянути без їх участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення, так як не бачила умов договору, на електронну пошту їй не був надісланий договір. Підтвердила, що грошові кошти в сумі 10 тис. грн. їй були надіслані на картку Приватбанку. Вона розуміла що бере дані кошти в кредит, розраховувала, що за місяць поверне. Для отримання кредитних коштів ввійшла на сайт «Кредит 7», де здійснювала підтвердження дій не менше трьох разів, яких саме, не пам`ятає. Позовні вимоги не визнає в повному обсязі, при цьому не змогла пояснити, чому не повинна повертати кредитні кошти.

Представник відповідача Попова Ю.В. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позов. Зокрема зазначила, що оформлення кредиту в її довірительки тривало не більше 5 хвилин, яку не ознайомили з умовами кредитного договору, не надіслали договір. Тому ОСОБА_1 не знала про порядок нарахування процентів і штрафних санкцій. Крім того, відповівдач не визнає позов, бо позивач не надав доказів, що мають право звертатися з вимогами до ОСОБА_1 . Вважають, що договір факторингу є нікчемним, оскільки не скріплений печаткою позивача, долучені до договору додатки не мість відомостей про передачу прав вимоги, не мають підписів, печаток. Пізніше позивач додав новостворені документи, внаслідок чого у справі є документи різні за змістом. При цьому не надано оригінали документів, що ставить наявні докази у справі під сумнів. Вважають, що між первісним кредитьором та позивачем фактично не відбулося передачі прав.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 12.11.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 4133666, відповідно до якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 10000 грн., з терміном на 360 днів, зі строком повернення 06.11.2024 року, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Договір укладено в електронній формі та підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 5117. Вказане підтверджується копією договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, паспорта споживчого кредиту, додатку № 1 до договору від 08.12.2023 року, інформаційного повідомлення ОСОБА_1 .

На підставі погоджених умов, викладених в п.2.1. договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору.

З довідки наданої АТ КБ «ПриватБанк» 24.02.2025 року за № 20.1.0.0.0/7-250218/48575-БТ вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 в банку було емітовано карту № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_3 ), на яку, згідно виписки зараховано 10000 грн. та з якої вбачається, що ОСОБА_1 користувалась грошовими коштами в період з 12.11.2023 року по 21.11.2023 року. Також факт зарахування коштів на кредитну картку ОСОБА_1 підтверджується копією довідки ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» №909-2607 від 26.07.2024 року.

Згідно з п.3.1. договору проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт".

Пунктом 1.4.1. договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 договору.

Пунктом 1.4.2. передбачено знижену процентну ставку, яка становить 0,01% в день та застосовується, якщо кієнт до встановленого строку, зазначеного в п. 1.4.2. договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту.

Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Виходячи з викладеного, суд вважає доведеним укладення між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору на умовах, які погоджені сторонами, зобов`язання за яким первісним кредитором виконані в повному обсязі.

З розрахунку заборгованості за договором № 4133666 від 12.11.2023 року вбачається, що станом на 26.07.2024 року у ОСОБА_1 утворилась заборгованість в розмірі 55627,72 грн., з яких: тіло кредиту - 9999,99 грн., заборгованість за процентами - 45600,72 грн.

26.07.2024 року між ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 26/07/2024, відповідно до якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4133666 від 12.11.2023 року до ОСОБА_1 ..

Пунктом 1.1 договору факторингу передбачено, що перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.

Згідно пункту 1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно додатку №2 та надходження ціни продажу у повному обсязі на рахунок клієнта.

Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів №1 від 02.08.2024 позивачем здійснено оплату згідно договору факторингу товаристу з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (а.с. 39).

З акту прийому передачі Реєстру боржників від 26.07.2024, що є додатком №2 до договору факторингу № 26/07/2024, вбачається, що на виконання п. 1.2 Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Клієнт) передало, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (Фактор) прийняло реєстр боржників кількістю 6262 клієнти, після чого до останнього переходять права вимоги заборгованості від боржників. Загальна сума заборгованості відповідає сумі оплати за платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №1 від 02.08.2024 (а.с. 40).

Відповідно до витягу з реєстру боржників, як додатку №1 до договору факторингу № 26/07/2024 Клієнт відступає Факторові право вимоги заборгованостей до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №4133666, з сумою заборгованості за основною сумою 9999,99 грн та за відсотками 45600,72 грн. (а.с. 79). Наведене також підтверджується реєстром боржників, як додатком №1 до договору факторингу № 26/07/2024 (а.с.155-156).

З копії повідомлення боржників від 29.07.2024 року вбачається, що ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» повідомило ОСОБА_1 про відступлення права грошової вимоги за договором № 4133666 та передачу персональних даних ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» із зазначенням банківських реквізитів нового кредитора.

Таким чином, суд знаходить, що наявними у справі доказами підтверджено перехід від первісного кредитора ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до позивача ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» права вимоги заборгованості до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №4133666.

Щодо заперечень відповідача на предмет неукладення договору факторингу, які обгрпунтовують відсутністю підписів, печаток, дат, інших відомостей у додатках до договору, які містяться на а.с. 35 зв 38 зв, то суд вважає їх безпідставними, так як з них вбачається, що це є форми документів, погоджені сторонами.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст.1077, 1078 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога).

Уклавши договір факторингу № 26/07/2024 від 26.07.2024 року між ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 55627,72 грн.

З розрахунку заборгованості за 103 календарних дні (27.07.2024 року 06.11.2024 роу) вбачається, що оскільки строк дії кредитного договору № 4133666 від 12.11.2023 року не закінчився, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та ОСОБА_1 , ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» у період з 26.07.2024 року по 06.11.2024 року (103 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 20599,98 грн.: (9999,99 грн. х 2.00% = 200,00 грн. х 103 календарних дні = 20599,98 грн.)

Так, статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитор свої зобов`язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконала, що призвело до утворення заборгованості.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Пунктом 2 ст. 1050 ЦК передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Судом встановлено, що відповідач умови кредитного договору належним чином не виконала, у добровільному порядку не сплатила заборгованість за кредитним договором, в зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9999,99 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості за процентами, то в цій частині позовні вимоги на думку суду підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що кредитний договір між сторонами був укладений 12.11.2023 зі строком дії на 360 днів зі строком повернення 06.11.2024 року та містить узгоджені ними положення щодо встановлення розміру, порядку нарахування процентів за стандартною процентною ставкою 2 відсотки в день.

Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (статтю 8 доповнено частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-ІХ від 22.11.2023).

Згідно з п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 % (Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 1 згідно із Законом № 3498-ІХ від 22.11.2023).

Відповідно до розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Згідно з карткою документа Закону № 3498-ІХ визначено, що дата публікації 23 грудня 2023 року, дата набрання законної сили 24 грудня 2023 року.

Таким чином, тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, тобто до 20.08.2024 включно, встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, який не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно).

На підставі частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, тобто з 21.08.2024, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 Закону «Про споживче кредитування», не може перевищувати 1%.

Враховуючи, що договір укладено 12.11.2023 р., то в період до 22.04.2024 проценти за користування кредитом повинні були нараховуватися з розрахунку обумовленої сторонами денної відсоткової ставки розміром 2%, що за 162 дні становить 32400 грн.

За період з 23 квітня по 20 серпня 2024 року (період встановлених законодавством наступних 120 днів) проценти повинні нараховуватись із застосуванням максимального розміру денної процентної ставки в розмірі 1,5%, що за 120 днів становить 17800 грн.

Починаючи з 21 серпня по 06 листопада 2024 року проценти повинні нараховуватись відповідно до частини 5 статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" за денною ставкою 1%, що за 78 днів складає 7800 грн.

Отже, виходячи з наведеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за процентами в розмірі 58000 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як позовні вимоги задоволені частково в сумі 67999,99 грн, що становить 89,24%, то підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2161,75 грн.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правничої допомоги, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що надання правничої допомоги адвокатом Дідухом Є.О. позивачу ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» підтверджується: договором про надання правничих послуг від 01.08.2024 року, актом приймання-передачі наданих послуг № 4133666 до договору № 01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01.08.2024 року, відповідно до якого вартість юридичних послуг складає 10000 грн., детальним описом робіт (надання послуг).

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, та розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Правилами ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З огляду на те, що позивачем вимоги процесуального закону щодо строку і порядку подачі доказів про витрати на правничу допомогу дотримані, то такі витрати підлягають стягненню з відповідача.

З врахуванням викладеного, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача мають бути стягнені витрати на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 8924 грн.

На підставі ст. 526, 610, 611, 612, 623, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. 3, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 76, 81, 133, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», (місцезнаходження: 03045, м. Київ вул. Набереждно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2, ) заборгованість за кредитним договором № 4133666 від 12.11.2023 року в розмірі 67999,99 грн., яка складається із заборгованості: за тілом кредиту - 9999,99 грн., за процентами 58000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», (місцезнаходження: 03045, м. Київ вул. Набереждно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2, ) витрати по сплаті судового збору в сумі 2161,75 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8924 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя