Справа № 148/2692/24
Провадження №2/148/143/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

( Заочне )

17 липня 2025 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В., при секретарі Ліванчук А.Ф.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Наконечного В.В.,

свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - служби у справах дітей Тульчинської міської ради, до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що вона являється матір`ю відповідача, яка є матір`ю малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько якого у свідоцтві про народження записаний зі слів матері в порядку ст.135 СК України.

З вересня 2023 року відповідач стала рідко бувати дома, а згодом покинула місце проживання, в с.Богданівка не появлятися, її місце перебування невідоме, на телефонні дзвінки вона не відповідає.

Її онук ОСОБА_6 потребує любові, уваги, тепла, неодноразово просив зателефонувати матері, на що остання на телефоні дзвінки не відповідала або можливо ігнорувала.

З вересня 2023 року та по даний час вона доглядає та піклується за онуком, займається його вихованням, утриманням, розвитком, здоров`ям та навчанням. Його мати жодного разу нікому не подзвонила та не повідомила своєї нової адреси та не поцікавилась своїм сином, не підтримує з дитиною жодних відносин, належним вихованням дитини не займається, не виконує своїх батьківських обов`язків, участі у вихованні сина взагалі не приймає, його життям та здоров`ям не цікавиться. Крім того не надає жодної матеріальної допомоги.

Нею створенні всі належні побутові умови для проживання та розвитку онука, дитина доглянута, має одяг, взуття, вона підтримує його інтереси та сприяє його всебічному розвитку, піклується про здоров`я дитини, фізичний, моральний та духовний розвиток, утримує та забезпечує його матеріально.

Вона на обліку у психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується позитивно.

Оскільки відповідач взагалі не виконує своїх обов`язків щодо виховання сина, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить позбавити батьківських прав відповідача відносно її неповнолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 19.02.2025 замінено неналежну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - орган опіки та піклування виконавчого комітету Тульчинської міської ради Вінницької області на належну - службу у справах дітей Тульчинської міської ради.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява, згідно якої вона просить розгляд справи провести без її та позивача участі, на заявлених позовних вимогах наполягає та просить задовольнити. В судовому засіданні 01.07.2025 позивач та її представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - представник служби у справах дітей Тульчинської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує. В судовому засідання 01.07.2025 представник третьої особи підтримав позовні вимоги та вважав за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно її малолітнього сина.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України та оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомила, у встановлений судом строк відзив не подала.

За таких обставин суд ухвалив розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Допитана 01.07.2025 свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона являється вчителем математики та викладає у ОСОБА_6 . Його мати участі в його вихованні не бере, цим повністю займаються дід та баба. Мати школу не відвідувала, про дитину не піклується. Бесіда з матір`ю з приводу зніни її поведінки до сина ні до чого не призвела. Поведінку свою вона так і не змінила. ОСОБА_7 погано реагує, стресує, коли чує за ОСОБА_8 , він навіть не хоче її бачити. Коли його мати зникала, то він замикався в собі. Зараз своїми батьками він вважає бабу та діда, яких називає тато та мати. Дід та баба повністю піклуються про онука, він доглянутий та має все необхідне для навчання. Коли ОСОБА_9 питаєш за його матір, то він навіть не хоче про неї говорити. ОСОБА_10 живе своїм життям, участі у житті сина не приймає.

Допитана ІНФОРМАЦІЯ_2 свідок ОСОБА_3 суду показала, що вона працює завскладом ТОВ "Богданівське" та перебуває в дружніх стосунках з позивачем. Їй відомо, що ОСОБА_5 вихованням сина не займається, грошей немає, ніде не працює, народила дитину. З моменту, коли ОСОБА_11 виповнився 1 рік, вона його не утримує. У вересні 2025 року буде два роки як ОСОБА_8 зовсім зникла із життя сина, а до того часу зникала періодично. Дитина вважає діда та бабу своїми батьками. Вона чула, як ОСОБА_7 казав, що ненавидить ОСОБА_12 , а його мати ОСОБА_13 . ОСОБА_8 зацікавлена новим життям більше аніж сином. Коли вона працювала, то витрачала всі гроші лише на себе.

Заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 19.06.2024 №3 (а.с.16) матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 являється ОСОБА_14 , відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері).

Згідно копії свідоцтва про шлюб від 04.10.2022 серія НОМЕР_1 (а.с.34) вбачається, що 04.10.2022 ОСОБА_14 зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 та змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_15 на ОСОБА_16 .

Згідно копії повторного свідоцтва про народження від 05.07.2024 серія НОМЕР_2 (а.с.14) вбачається, що матір`ю ОСОБА_14 є ОСОБА_17 .

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 10.12.2010 №0 (а.с.29) та копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 06.10.2000 серія НОМЕР_3 (а.с.32) вбачається, що 06.10.2000 ОСОБА_17 (дошлюбне прізвище ОСОБА_18 ) розірвала шлюб із ОСОБА_14 .

Згідно копії повторного свідоцтва про шлюб від 16.01.2009 серія НОМЕР_4 (а.с.33) вбачається, що 16.06.2021 позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_19 та змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_15 на ОСОБА_20 .

Таким чином, судом встановлено, що позивач являється матір`ю відповідача.

Згідно копій витягів з реєстру територіальної громади від 05.06.2024 (а.с.11) та від 16.10.2024 (а.с.12) ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки виконавчого комітету Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від 10.10.2024 №151 (а.с.18) склад сім`ї ОСОБА_1 слідуючий: чоловік - ОСОБА_19 , 1977 року народження (мобілізований в ЗСУ), син - ОСОБА_21 , 2001 року народження (контрактна служба в ЗСУ), дочка - ОСОБА_5 , 1993 року народження, онук - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати - ОСОБА_22 , 1952 року народження.

Згідно довідки виконавчого комітету Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від 10.10.2024 №152 (а.с.19) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 . Його мати - ОСОБА_5 зі слів ОСОБА_1 з вересня 2023 року з дитиною не проживає, її місцезнаходження невідоме.

Згідно характеристики, виданої виконавчим комітетом Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області 10.10.2024 №153 (а.с.20), ОСОБА_5 зареєстрована в АДРЕСА_1 з 16.02.2010. Склад її сім`ї: син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учень 5 класу Богданівського ліцею, мати - ОСОБА_1 , яка працює кухарем в ТОВ "Богданівське", вітчим - ОСОБА_19 - мобілізований в ЗСУ, брат - ОСОБА_21 , перебуває на контрактній службі в ЗСУ, бабуся - ОСОБА_22 - пенсіонерка. З вересня 2023 року з дитиною не проживає, в населеному пункті не появляється. Її місцеперебування невідоме. Зв`язок із сином не підтримує та ухиляється від виконання материнських обов`язків. Вихованням дитини займається бабуся - ОСОБА_1 .

Згідно копій актів обстеження умов проживання, затверджених 11.07.2024 та 07.11.2024 в.о. начальника служби у справах дітей Тульчинської міської ради (а.с.21, 22), ОСОБА_6 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок належить ОСОБА_22 . Житло складається із 4 кімнат, кухні, коридора, санвузла та прихожої. В будинку зроблений капітальний ремонт, в наявності нові меблі, побутова техніка. Санітарно-гігієнічні умови проживання відповідають нормам. На прибудинковій території в наявності літня кухня, гараж, баня-сауна. Сім`я утримує курей, качок, має присадибну ділянку. ОСОБА_7 проживає в окремій кімнаті на 2-му поверсі. У дитини наявний одяг, взуття відповідно до віку, сезону та статі. Фактично догляд за дитиною виконує баба ОСОБА_1 . Онук до баби дуже прив`язаний. Бабою створені усі необхідні умови для комфортного проживання, враховуються інтереси та побажання дитини.

Згідно копії акту обстеження матеріально-побутових умов від 10.10.2024 (а.с.23-24)вбачається, що комісією проведено обстеження матеріально-побутових умов життя сім`ї ОСОБА_1 та встановлено, що матеріально-побутові умови в житловому будинку відповідають вимогам необхідним для проживання та виховання дитини. Під час перевірки ОСОБА_5 не було.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.03.2015, зареєстрованого в реєстрі за №1-487 (а.с.30), та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.03.2015 №35736783 (а.с.31) вбачається, що ОСОБА_22 на праві приватної власності належить земельна ділянка, розтащована на території Богданівської сільської ради, Тульчинського району, Вінницької області, площею 1,53 гектарів в межах згідно з планом, призначена для товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно копії довідки Богданівського ліцею Тульчинської міської ради Вінницької області від 08.10.2024 №38 (а.с.26) ОСОБА_23 дійсно навчається у 5 класі Богданівського ліцею Тульчинської міської ради Вінницької області. Людмила ОСОБА_24 цікавиться виховних процесом та успіхами ОСОБА_11 у навчанні, відвідує батьківські збори та різноманітні виховні заходи, що проходять у ліцеї. Мати ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , не бере участі у вихованні свого сина. Батьківські збори не відвідує, не цікавиться освітнім процесом сина.

Згідно копії декларації №0001-7Н5Н-1Ф10 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 07.11.2024 (а.с.17), вбачається, що укладаючи дану декларацію з пацієнтом ОСОБА_6 , законним представником пацієнта вказано ОСОБА_1 .

Згідно характеристики, виданої виконавчим комітетом Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області 01.11.2024 №170 (а.с.25), ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 . Склад її сім`ї: онук - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учень 5 класу Богданівського ліцею, дочка - ОСОБА_5 , чоловік - ОСОБА_19 - військовослужбовець ЗСУ, син - ОСОБА_21 , військовослужбовець ЗСУ, мати - ОСОБА_22 - пенсіонерка. З вересня 2023 року з дитиною не проживає, в населеному пункті не появляється. ОСОБА_1 працює кухарем в ТОВ "Богданівське". Користується авторитетом серед друзів та жителів населеного пункту. Врівноважена, товариська, відповідальна. Займається вихованням онука. Заяв та скарг на її дії від жителів населеного пункту не надходило.

Згідно копії довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин №774 від 10.06.2024 (а.с.27), ОСОБА_1 на обліку не перебувала, за медичною допомогою не зверталася.

Згідно копії довідки ТОВ "Богданівське" від 16.10.2024 (а.с.28) ОСОБА_1 працює кухарем в ТОВ "Богданівське" з 05.09.2024 по даний час.

Згідно копії витягу з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості, виданої Департаментом інформатизації МВС України ВР-004046719 (а.с.35), ОСОБА_1 станом на 05.06.2024 незнятої чи непогашеної судимості немає.

Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від 18.12.2024 №580 (а.с.56) виконавчий комітет Тульчинської міської ради затвердив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до висновку виконавчого комітету Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.57-58) виконавчий комітет Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з бабусею - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім того, з даного висновку вбачається, що було встановлено, що ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності не притягалась. Згідно інформації, наданої Кам`янець-Подільським міським центром соціальних служб для сімей, дітей та молоді від 14.08.2024 №564/01-10, ОСОБА_5 проживає в орендованій двокімнатній квартирі із своєю новонародженою дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_4 . Остання повідомила, що орієнтовно 16.08.2024 планує переїхати проживати до батьків свого співмешканця до АДРЕСА_2 . та згодом зареєструвати шлюб із ОСОБА_25 . З її слів, власних джерел доходів вона немає, а використовує кошти, надані ОСОБА_25 . Під час здійснення оцінки потреб встановлено, що ОСОБА_5 орієнтується в суті та об`ємі потреб дітей тих вікових категорій, які відповідають віковим категоріям її власних дітей, однак вона схильна до прийняття імпульсивних та необдуманих рішень, що може шкодити як інтересам дітей, так і якості виконання батьківських обов`язків. ОСОБА_5 була офіційно повідомлена про дату та місце проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Тульчинської міської ради, проти остання на засідання комісії не з`явилася.

Таким чином, на підставі наявних в матеріалах справи доказів та показів свідків судом встановлено, що з вересня 2023 року вихованням дитини відповідача повністю займається позивач.

Вирішуючи питання щодо позбавлення батьківських прав, суд зазначає наступне.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 , як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі СК України) кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитину, а також несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України, відповідно до якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

В свою чергу, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі дитини.

Згідно п.15 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

У пункті 16 вказаної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В порушення даних принципів щодо виховання дитини, судом встановлено, що відповідач не проживає разом зі своїм сином більш ніж півтора року, без поважних причин не бере участі в його вихованні та утриманні, залишила його на виховання бабусі - позивача, з вересня 2023 року не спілкується із сином, не піклується про його фізичний на духовний розвиток, не цікавиться його здоров`ям, розвитком, інтересами та здібностями. Відтак, суд розцінює її поведінку, як свідоме нехтування нею своїми батьківських обов`язками щодо виховання сина та не бажання піклуватися про свою дитину.

При цьому судом враховано, що син відповідача вважає своєю матір`ю позивача.

Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини.

Відповідно до положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27.02.1991, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16.07.2015).

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст .4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

В свою чергу, відповідач будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції позивача до суду не надала, як і не спростувала.

Виходячи із оцінки доказів, ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав.

З врахуванням наведеного, суд вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав щодо її малолітнього сина, виходячи в першу чергу з інтересів дитини, оскільки відповідач, як встановлено у судовому засіданні, дійсно ухиляється без будь-яких об`єктивних на те причин від виконання своїх батьківських обов`язків та участі у вихованні сина не приймає, не піклується про йогофізичний та духовний розвиток, не виявляє до сина будь-якої батьківської уваги та турботи.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав малолітньої дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

При цьому, суд вважає необхідним роз`яснити відповідачеві, що у разі зміни її поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, вона має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.3, ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, ст.11-12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.150, 155, 164, 165, СК України, ст.4, 13, 19, 76-81, 141, 263- 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - служби у справах дітей Тульчинської міської ради, до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати, понесені позивачем, залишити за нею.

Заочне рішення може бути переглянуто Тульчинським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: