РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1038/25

15 липня 2025 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Зберун К.Ф.

представника позивача Алексіюк Г.К.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою органу опіки і піклування Малолюбашанської сільської ради Рівненського району Рівненської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Орган оіпки та піклування Малолюбашанської сільської ради звернувся до суду з позовною заявою в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 20 грудня 2024 року без піклування батьків залишилася новонароджена дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок залишення в акушерсько-гінекологічному відділенні КНП «Костопільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Костопільської міської ради.

Матір`ю дитини є ОСОБА_1 , яка на момент народження дитини у шлюбі не перебувала. Реєстрація народження дитини проведена 23.12.2024 відповідно до ч. 2 ст. 135 СК України, на підставі рішення органу опіки і піклування Малолюбашанської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

26.12.2024 малолітня ОСОБА_3 тимчасово влаштована до КНП «Рівненський обласний спеціалізований будинок дитини з центром реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям» Рівненської обласної ради та їй надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Також вказала, що на момент залишення дитини в закладі охорони здоров`я вад її фізичного і психічного розвитку не виявлено.

Разом із тим відповідач ОСОБА_1 згідно висновку судово-психіатричної експертизи №290/14 від 10.09.2014 страждає на психоорганічний синдром з вираженою психопатизацією, є інвалідом третьої групи, виявляє клінічні ознаки важкої розумової відсталості, не здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Після народження дитини ОСОБА_3 відповідач з пологового будинку її не забрала, не виявила готовності брати участь у житті дитини. За період перебування малолітньої дитини в КНП «Рівненський обласний спеціалізований будинок дитини з центром реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям» Рівненської обласної ради жодного разу її не відвідувала, не цікавилася її станом здоров`я та потребами

Відповідач опинилася у складних життєвих обставинах, внаслідок наявного у неї захворювання, не усвідомлює свого батьківського обов`язку щодо дитини, не здатна його виконувати. Вона не володіє навичками письма та читання, не вміє поводитися з коштами та планувати власний бюджет.

Враховуючи те, що відповідач не забрала дитину з пологового будинку без поважної причини і протягом шести місяців не виявила щодо неї батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини вважала за доцільне позбавити її батьківських прав, що відповідатиме інтересам самої дитини.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просила їх задовольнити. При цьому пояснила, що відповідач не здатна виконувати свої батьківські обов`язки, має психічні розлади, не повною мірою розуміє значення своїх дій. В інтересах самої дитини є доцільним позбавлення відповідача батьківських прав, що надасть у майбутньому дитині можливість бути усиновленою, зростати у повноцінній сім`ї.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов визнала. Не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_3 . При цьому пояснила, що є інвалідом третьої групи, має психічні розлади та за станом здоров`я не може займатися вихованням та утриманням дитини.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги безпідставними і такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо батьки дитини невідомі, державна реєстрація її народження проводиться за рішенням органу опіки та піклування, яким визначається прізвище, власне ім`я, по батькові дитини і відомості про батьків.

Судом встановлено, що у свідоцтві про народження малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 матір`ю вказана ОСОБА_1 , батьком - ОСОБА_5 .

Разом із тим із Витягу про державну реєстрацію народження № 1047 від 25.12.2024 вбачається, що 25.12.2024 Костопільським відділом ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області складено актовий запис № 370 про народження ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька ОСОБА_5 та матір ОСОБА_1 записані відповідно до ч. 2 ст. 135 СК України, на підставі рішення виконавчого комітету Малолюбашанської сільської ради Рівненської області № 267 від 23.12.2024 про державну реєстрацію народження дитини, покинутої у пологовому будинку.

Із акту КНП «Костопільська БЛІЛ» Костопільської міської ради від 20.12.2024 вбачається, що у вказаному закладі з 19.12.2024 перебуває покинута дитина жіночої статі, прізвище, ім`я, по батькові дитини не визначено, матір дитини - ОСОБА_1

26 грудня 2024 року на підставі рішення виконавчого комітету Малолюбашанської сільської ради Рівненської області № 267 від 23.12.2024 та акту про факт передачі дитини малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 передано до КНП «Рівненський обласний спеціалізований будинок дитини з центром реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям» Рівненської обласної ради.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства, третьої групи, довічно, перебуває під «Д» наглядом психіатра, що підтверджується довідкою МСЕ серії АВ №0391902 від 22.10.2025.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 29.09.2014 ОСОБА_1 визнано обмежено дієздатною. У мотивувальній частині судового рішення зазначено, що ОСОБА_1 відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №290/14 від 10.09.2014 страждає на психорганічний синдром з вираженою психопатиизацією, виявляє клінічні ознаки важкої розумової відсталості. Ступінь вираженості психічних порушень позбавляє її здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно до ч. 1 - ч. 5 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я бех поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

За змістом роз`яснень, викладених у п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином встановлено, що відповідач страждає на психічне захворювання, внаслідок чого не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними та не виконує свої батьківські обов`язки внаслідок важкої розумової відсталості.

З наведеного вбачається, що винної поведінки відповідача, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками позивачем не доведено.

Крім того, судом встановлено, що матір дитини в свідоцтві про її народження записана відповідно до ч. 2 ст. 135 СК України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що визначені ст. 164 СК України підстави для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відсутні, тому у позові слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 41, ч. 2 ст. 135, 150, ст. 164 Сімейного Кодексу України, ст. 10 - 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви органу опіки і піклування Малолюбашанської сільської ради Рівненського району Рівненської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - Малолюбашанська сільська рада, вул. Соборна,1, с. Мала Любаша Рівненського району Рівненської області, .

Відповідач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст судового рішення складено 21 липня 2025 року.

Суддя: Р. М. Снітчук