Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2025 Справа №607/3867/25 Провадження №2/607/2105/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

з участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тернополі в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Білецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року редставник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Семененко С. М. звернувся до суду із позовом до Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, у якому просить: визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/16 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/16 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірний житловий будинок належав до суспільної групи господарств - колгоспний двір, який складався з чотирьох членів. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачів - ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з відповідної частини житлового будинку АДРЕСА_2 . Після смерті ОСОБА_4 спадщину (по 1/8 частині будинку) прийняли його дружина (мати позивачів) ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_2 як особи, що постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17 жовтня 2024 року у справі №607/8965/24 за позивачами визнано право власності в порядку спадкування за законом на частки у зазначеному будинку, що належали членам колгоспного двору ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . При цьому частка в будинку, що належала ОСОБА_4 , яку успадкували ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в судовому порядку залишилася не успадкована.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Тернопільської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину через відсутність правовстановлюючого документу про належність цього майна спадкодавцеві.

Оскільки позивачі позбавлені можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просять позов задовольнити.

Ухвалою судді від 03 березня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі №607/3867/25; постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду, постановленою без оформлення окремого документа, у судовому засіданні 03 квітня 2025 року, витребувано від Тернопільської районної державної нотаріальної контори належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 166/2023, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17 квітня 2025 року судом зареєстровано лист Тернопільської районної державної нотаріальної контори, на виконання ухвали суду від 03 квітня 2025 року надано копію матеріалів спадкової справи № 166/2023, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні, яке відбулося 06 травня 2025 року суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник адвокат Семененко С. М. в судове засідання не з`явилися, проте представник позивачів подав заяву, у якій просив суд проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Білецької сільської ради у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання, в якому просив суд проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву у якій просить справу розглядати без його присутності.

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Згідно із свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок (дублікат), виданим 24 лютого 1989 року на підставі рішення виконкому Великоглибочецької селищної Ради народних депутатів № 3 від 27 січня 1989 року «Про оформлення права власності на житлові будинки смт. В. Глибочок», цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 , дійсно належить колгоспному двору, що складається з 4-х членів, головою якого є ОСОБА_5 , на праві особистої власності.

Станом на 01 січня 1984 року у будинку по АДРЕСА_2 , були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , голова двору, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 , зять, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 , дочка, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_1 , внук, 1965 р.н.; ОСОБА_2 , внук, 1967 р.н., що стверджується довідкою № 462, виданою 09 жовтня 2024 року Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Станом на 01 січня 1996 у будинку по АДРЕСА_2 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , голова двору, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 , зять, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 , дочка, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_2 , внук, 1967 р.н., що стверджується довідкою №461 виданою 09 жовтня 2024 року Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

01 червня 2023 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 . Загальна площа 68,80 кв.м, житлова площа 45,40 кв.м., рік побудови 1972.

Згідно інформаційної довідки № 461, виданої 05 червня 2023 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Великоглибочецькою селищною радою 24 лютого 1989 року, на підставі рішення виконкому № 3 від 27 січня 1989 року та записано в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 284.

Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна № 462, виданої 05 червня 2023 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_2 , належить голові колгоспного двору ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки виданої Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області № 23 від 12 січня 2024 року, будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_2 , за наявними даними сільської ради рахується за померлою ОСОБА_5 . Двір за вищевказаною адресою рахувався як колгоспний. Відомості щодо реєстрації осіб у будинковолодінні станом на 01.07.1990 і 15.04.1991 у Великоглибочецькому старостинському окрузі Білецької сільської ради відсутні, оскільки погосподарських книг з 1985 по 1995 роки немає.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 64 років помер ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 12 жовтня 2005 року Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 16 липня 2019 року виконавчим комітетом Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 08 квітня 1965 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками вказано: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 07 жовтня 1967 року ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками вказано: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Як вбачається з постанови державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікової Л. Г., у справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась. Вище вказаною постановою відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_2 , після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої була його дружина ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Відмова мотивована відсутністю правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцеві.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2024 року, справа № 607/8965/24, задоволено позов представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Семененка Сергія Михайловича до Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із матеріалів спадкової справ встановлено, що на день смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , окрім померлого в будинковолодінні, яке знаходиться в АДРЕСА_2 , були зареєстровані та проживали: син ОСОБА_2 , 1967 р.н., дружина померлого ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; теща померлого ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд доходить до наступного висновку.

В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При вирішення спорів щодо спадкування майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, право на частку у колгоспному дворі, яке було набуто до 15 квітня 1991 року мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку.

Згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2024 року у справі № 607/8965/24 встановлено що право власності на житловий будинок за адресою: в АДРЕСА_2 , мали четверо осіб в рівних частках, тобто по 1/4.

Однак рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2024 року у справі № 607/8965/24 не охоплюється спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 .

Після його смерті відкрилася спадщина, на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_2 .

У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно cт. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частина 3 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , та успадкували по 1/8 частині житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2024 року у справі №607/8965/24 визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , яку вона прийняла, проте не оформила після смерті ОСОБА_4 , та успадкували по 1/16 частині житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом.

Водночас, позивачі не можуть оформити свої спадкові права, оскільки нотаріус відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права.

Щодо правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно, то суд виходить з наступного. Пунктом 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, погодженої заступником Голови Верховного суду Української РСР 15 січня 1966 року, яка була чинною на час набуття сторонами по справі та спадкодавцем у власність майна колгоспного двору, передбачено процедуру отримання правовстановлюючого свідоцтва на право власності. Зокрема, у разі будівництва будинку на колгоспній землі, розташованій у смузі міста або селища міського типу, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору.

Згідно із свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок (дублікат), виданим 24 лютого 1989 року, яке суд описав вище, цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 , дійсно належить колгоспному двору, що складається з 4-х членів, головою якого є ОСОБА_5 , на праві особистої власності.

Відтак, за встановлених вище обставин, право ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на спадкове майно не визнається, а тому є підстави для застосування ст. 392 ЦК України до виниклих між сторонами правовідносин.

Врахувавши вищенаведені обставини, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення шляхом: визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/16 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнання за ОСОБА_2 права власності на 3/16 (1/8+1/16) частин житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 7678, 83, 206, 258268, 273, 352355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/16 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/16 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивачі: ОСОБА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: Білецька сільська рада,, адреса місцезнаходження: вул. Молодіжна, 19, с. Біла Тернопільського району Тернопільської області, 47707;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Тернопільська районна державна нотаріальна контора, , адреса місцезнаходження: вул. Котляревського, буд. 27, м. Тернопіль, 46003.

Головуючий суддя Герчаківська О. Я.