КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/7773/16 Головуючий у І інстанції Карабаза Н.Ф.
Провадження № 22-ц/824/6/2025 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 липня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А.,

за участі секретаря Доброванової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 , позивач, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування позову зазначала, що вони з відповідачем мешкали однією сім`єю з 2004 року в м. Луганську.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася спільна дитина - ОСОБА_5 .

11.05.2012 року був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем у м. Луганську.

За час перебування у шлюбі сторонами придбано наступне нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1 ; квартира АДРЕСА_2 .

З 2014 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Відповідач участі в утриманні дитини не приймав, тому в серпні 2016 року позивачка звернулася до суду із заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Посилаючись на викладені обставини, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила суд визнати спільним майном подружжя нерухоме майно - однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 . загальною площею 43.7 кв.м, житловою площею 21.4 кв.м, придбану на ім`я відповідача ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 04.09.2012 р. посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Нельзіним М.С. за реєстровим номером 5563, зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав 05.09.2012 р. реєстраційний номер 37304879, вартістю 624 000 грн.; квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 58.3 кв.м., житловою площею 43.0 кв.м., придбану на ім`я відповідача ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу 21.10.2013 р. посвідченого приватним нотаріусом Дебальцевського міського нотаріального округу Бережним Д.О. за реєстровим № 2817, зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.10.2013 р. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 09, вартістю 202 150 гривень; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальну частку однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 . загальною площею 43.7 кв.м, житловою площею 21.4 кв.м, придбану на ім`я відповідача ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 04.09.2012 р. посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Нельзіним М.С. за реєстровим номером 5563, зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав 05.09.2012 р. реєстраційний номер 37304879, вартість 1/2 ідеальної частки 312000,00 грн.; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 58.3 кв.м., житловою площею 43.0 кв.м., придбану на підставі договору купівлі-продажу 21.10.2013 р. посвідченого приватним нотаріусом Дебальцсвського міського нотаріального округу Бережним Д.О. за реєстровим № 2817, зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.10.2013 р. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 09, вартість 1/2 ідеальної частки 101070,00 грн.; визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 ідеальну частку однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 43.7 кв.м., житловою площею 21.4 кв.м., придбану на підставі договору купівлі-продажу від 04.09.2012 р. посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Нельзіним М.С. за реєстровим номером 5563, зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав 05.09.2012 р. реєстраційний номер 37304879, вартість 1/2 ідеальної частки 312000 грн.; визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 58.3 кв.м., житловою площею 43.0 кв.м., придбану на підставі договору купівлі-продажу 21.10.2013 р. посвідченого приватним нотаріусом Дебальцівського міського нотаріального округу Бережним Д.О. за реєстровим № 2817, зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.10.2013 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 09, вартість 1/2 ідеальної частки 101075 грн.; стягнути із відповідача судові витрати, у тому числі вартість оцінки майна 1000,00 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 27 грудня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі, вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 , особа, яка не брала участі у справі, однак вважає, що оскаржуваним судовим рішенням суд вирішив питання про її права та інтереси, подала апеляційну скаргу.

В доводах скарги зазначала, що 31 жовтня 2018 року між нею, як покупцем, та ОСОБА_3 (прізвище та ім'я до зміни - ОСОБА_7 ), як продавцем, був укладений договір купівлі-продажу однокімнатної квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кривенчуком С.В., зареєстрований в реєстрі за №1236.

ОСОБА_6 здійснила державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно 31.10.2018 року та з вказаної дати є його власником.

Відтак, вирішуючи питання про поділ майна подружжя, суд першої інстанції не взяв до уваги, що на момент ухвалення рішення квартира АДРЕСА_1 не належала до спільного сумісного майна подружжя.

Посилаючись на викладені обставини, просила скасувати рішення Ірпінського міського суду від 27 грудня 2018 року в частині визнання однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 . загальною площею 43.7 кв.м, житловою площею 21.4 кв.м, спільним сумісним майном подружжя та її поділу, та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

11 грудня 2019 року Київський апеляційний суд відкрив апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Ірпінського міського суду Київської областівід 27 грудня 2018 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Ірпінського міського суду Київської області по цивільній справі №367/7492/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 31 жовтня 2018 року.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08 травня 2025 року прийнято відмову ОСОБА_2 від позову та закрито провадження у справі 367/7492/19.

29 травня 2025 року Київський апеляційний суд своєю ухвалою поновив провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Відзивів на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

При апеляційному розгляді справи представник ОСОБА_6 - адвокат Коваленко С.В. у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просила її задовольнити, рішення суду скасувати в оскаржуваній частині та ухвалити у в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позову з підстав та мотивів, зазначених в апеляційній скарзі.

Колегією суддів розглянуто та задоволено клопотання адвоката Коваленко С.В. про долучення до матеріалів справи документів, підтверджуючих зміну прізвища ОСОБА_6 на ОСОБА_8 у зв`язку із укладенням шлюбу, зокрема копію свідоцтва про шлюб від 27.05.2022 серії НОМЕР_1 . Також долучено копію ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 08 травня 2025 року у справі №367/7492/19 про закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою ОСОБА_2 від позову.

Інші належним чином повідомлені учасники справи не з`явились.

Представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Тернова В.О. за допомогою системи «Електронний суд» подала до Київського апеляційного суду заяву про розгляд справи буз участі позивачки та її представника. У заяві також зазначила, що ОСОБА_9 не підтримує доводи апеляційної скарги в тій частині, що вона знала про продаж спірної квартири, надавала дозвіл на її продаж, і на дату ухвалення рішення про поділ майна подружжя була обізнана про продаж квартири.

У відповідності до вимог ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.8 ч.3 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

З аналізу наведеної статті вбачається, що особи, які не брали участь у справі, мають право на апеляційне оскарження лише за умови, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

За правилом ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам процесуального закону в частині визнання однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 . загальною площею 43.7 кв.м, житловою площею 21.4 кв.м, спільним сумісним майном подружжя та її поділу, не відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 11.05.2012 року був укладений шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , який зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №127, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилась дитина - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 .

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 19.09.2016 р., квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 58.3 кв.м., житловою площею 43.0 кв.м., належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , який придбав її на підставі договору купівлі-продажу від 21.10.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Дебальцівського міського нотаріального округу Бережним Д.О. за реєстровим № 2817, зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.10.2013 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 09; квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 43.7 кв.м., житловою площею 21.4 кв.м., належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , який придбав її на підставі договору купівлі-продажу від 04.09.2012 р., посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Нельзіним М.С. за реєстровим номером 5563, зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав 05.09.2012 р. реєстраційний номер 37304879.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що спірне нерухоме майно, право власності на яке зареєстровано за відповідачем ОСОБА_4 , є спільним сумісним майном подружжя та визнав за кожним із сторін право власності на ідеальну частку в цьому майні без його реального поділу, залишивши майно у їх спільній частковій власності.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що під час розгляду судом даної справи, провадження у якій було відкрито у жовтні 2016 року, відповідач ОСОБА_4 не повідомив суд про відчуження ним квартири АДРЕСА_1 , яка була предметом спору про поділ майна подружжя.

Так, апеляційним судом встановлено, що 19 червня 2018 року ОСОБА_4 змінив прізвище на ОСОБА_10 та ім'я на ОСОБА_11 , що підтверджується копією актового запису про зміну імені № 55 від 19.06.2018, складеного Подільським рійонним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (том 2 а.с. 176)

Як вбачається з договору купівлі-продажу квартир від 31 жовтня 2018 року, ОСОБА_3 (до зміни прізвища та імені ОСОБА_7 ) продав, а ОСОБА_6 купила квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 43.7 кв.м., житловою площею 21.4 кв.м. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кривенчуком С.В. та зареєстровано в реєстрі з №1236. (том 2 а.с. 45-48)

31.10.2018 року ОСОБА_6 здійснила державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 143539989 від 31.10.2018 (том 2 а.с. 49)

Встановлено також, що в провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебувала цивільна справа № 367/7492/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (до зміни прізвища та імені ОСОБА_7 ), ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лубіна Т.О. про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 31.10.208 року.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08 травня 2025 року закрито провадження у справі № 367/7492/19 у зв`язку із відмовою ОСОБА_2 від позову. Ухвала суду набрала законної сили.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) посилалась на те, що оскаржуване рішення порушує її права та інтереси, оскільки спірна квартира АДРЕСА_1 , право власності на ідеальні частки якої суд визнав за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 31.10.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Таким чином, наведеною нормою передбачено право осіб, які не брали участі у справі, подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, але при дотриманні певних умов.

Тобто, особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку, передбаченому ст. 352 ЦПК України, повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести свій правовий зв`язок зі сторонами спору або безпосередньо із судовим рішенням через обґрунтування такого критерію, як вирішення судом питання про її право, інтерес та/або обов`язок, як елементів змісту матеріально-правових відносин, в площині яких виник спір. Такий зв`язок повинен бути безпосереднім, а не ймовірним та опосередкований іншими правовідносинами.

Судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та/або обов`язків цієї особи (тобто, судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник) або міститься судження про права та/чи обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду (постанова Верховного Суду від 11.07.2018 у справі №911/2635/17).

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ), що оскаржуване рішення порушує її права та інтереси, а саме: право власності на квартиру АДРЕСА_1 ,.

Отже, вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги в частині вказаного нерухомого майна, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим в порушення вимог, передбачених ст. ст. 12 і 13 ЦПК України вирішив питання про права та обов`язки осіб не залучених до участі у справі.

Відповідно до положень пункту 4 частини 3 статті 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції ухвалене в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не може вважатися законним і обґрунтованим, не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Оскільки за наслідками апеляційного перегляду позов ОСОБА_2 в частині квартири АДРЕСА_1 , не знайшов свого підтвердження,так як квартира вибула із спільної сумісної власності у зв`язку із укладенням одним із подружжя договору купівлі-продажу, апеляційний суд відмовляє у його задоволенні, як у недоведеному та необґрунтованому.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 грудня 2018 року в частині визнання однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 . загальною площею 43.7 кв.м, житловою площею 21.4 кв.м, спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та визнання за кожним із подружжя права власності на ідеальних часток вказаної квартири.

Ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повна постанова складена 18 липня 2025 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді : С.А. Голуб

Т.А. Слюсар