Справа № 301/1050/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"24" липня 2025 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Гичка О.Б.,
за участю секретаря судового засідання Кинів Д.Л.,
розглянувши в порядку позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в місті Іршава Закарпатської області в залі судових засідань Іршавського районного суду Закарпатської області питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору: Хустська районна державна адміністрація, Іршавський відділ ГУ "Держгеокадастру" у Закарпатській області, Білківська сільська рада Закарпатської області, Головне управління «Держгеокадастру» у Закарпатській області про захист права власності на земельну ділянку,-
У провадженні Іршавського районного суду Закарпатської області перебувала цивільна справа № 301/1050/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Хустська районна державна адміністрація, відділ в Іршавському районі ГУ "Держгеокадастру" у Закарпатській області, Білківська сільська рада Закарпатської області, Головне управління «Держгеокадастру» у Закарпатській області про захист права власності на земельну ділянку.
14 липня 2025 року було ухвалено рішення суду (вступна та резолютивна частини) у даній справі, 23 липня 2025 року складено повне судове рішення, відповідно до якого поновлено строк на звернення ОСОБА_1 до суду із позовною заявою про захист права власності на земельну ділянку, як такий, що пропущений з поважних причин.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Хустська районна державна адміністрація, відділ в Іршавському районі ГУ "Держгеокадастру" у Закарпатській області, Білківська сільська рада Закарпатської області, Головне управління «Держгеокадастру» у Закарпатській області про захист права власності на земельну ділянку задоволено.
Зобов`язано ОСОБА_2 привести спірну земельну ділянку у первинний стан та повернути її ОСОБА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір на сумі 2724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) грн .
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір на сумі 2724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) грн.
Роз`яснено учасникам судового процесу, у відповідності до вимог ч.ч. 7, 8 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, при викладенні письмових вимог у позовній заяві представником позивача визначено зміст вимог, а саме :
1.Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,4040 га, розташовану на території Малораковецької сільської ради урочище «Пітомник», серії ЗК № 040487, виданого на ім`я ОСОБА_2 , який проживає АДРЕСА_1 .
6. Зобов`язати ОСОБА_2 привести спірну земельну ділянку у попередній стан та повернути її ОСОБА_1 .
Але, при складенні повного судового рішення було встановлено, що судом помилково, не ухвалено рішення стосовно основної позовної вимоги, а саме - визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,4040 га, розташовану на території Малораковецької сільської ради урочище «Пітомник», серії ЗК № 040487, виданого на ім`я ОСОБА_2 , який проживає АДРЕСА_1 .
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
У відповідності до ч.4 ст.270 ЦПК України сторони та інші учасники справи в судове засідання не викликались.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку.
Як вбачається з матеріалів справи представником позивача 05.10.2021 було подано клопотання про збільшення позовних вимог, а саме:
-визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,4040 га, розташовану на території Малораковецької сільської ради урочище «Пітомник», серії ЗК № 040487, виданого на ім`я ОСОБА_2 , який проживає АДРЕСА_1 .
-зобов`язати ОСОБА_2 привести спірну земельну ділянку у попередній стан та повернути її ОСОБА_1 .
Відповідно до ухвали суду від 05.10.2021 клопотання представника позивача адвоката Сідун Д.Д. задоволено, прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог.
Стосовно позовної вимоги про визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,4040 га, розташовану на території Малораковецької сільської ради урочище «Пітомник», серії ЗК № 040487, виданого на ім`я ОСОБА_2 , який проживає АДРЕСА_1 , учасники справи, які були присутні на розгляді справи по суті, давали пояснення, а також сторона позивача подавала стосовно даної вимоги докази, які були дослідженні під час розгляду справи по суті у судовому засіданні, а саме:
-Державний акт, ІV-ЗК № 001474 від 10.10.2002, виданий ОСОБА_1 , який мешкає в АДРЕСА_2 , на підставі рішення 9 сесії 23 скликання Малораковецької сільської ради від 18.05.2000 видано сертифікат ЗК №0084803 на підставі якого передано йому у приватну власність земельну ділянку площею 0,85 гектарів в межах згідно з планом на території с. М. Раковець для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстровано в Книзі записів державних актів №186 (Т-1, а.с.3);
-Державний акт, ЗК № 040487 від 07.07.2004, виданий ОСОБА_2 , який проживає в АДРЕСА_1 , на підставі рішення Іршавського районного суду від 12.05.2004 № 1-54/04, власнику земельної ділянки площею 0,4040 га в межах згідно з планом на території Малораковецької с/ради урочище «Пітомник» для ведення ОСГ, зареєстровано в Книзі записів державних актів №373 (Т-1, а.с.115);
-відповідь Територіального управління ДСА України в Закарпатській області № 2472 від 27.08.2021 де зазначено, що у 2004 році у місцевих судах Закарпатської області в тому числі і в Іршавському районному суді судовим справам присвоювались наступні індекси: по кримінальним справам - «1» , цивільним справам - «2», відповідно справам про адміністративні правопорушення індекс - «3» (а.с.152);
-відповідь №1 від 25.05.2020 на запит адвоката Микити М.Ф. де зазначено, що документація про встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з кадастровим номером 21986000:02:001:0173 гр. ОСОБА_2 передані до Державний фонд документації із землеустрою у відділ Іршавського районного Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області (Т-1, а.с.28);
-відповідь № 9-7-0.34,2-305/263-21 від 20.10.2021 відділу №2 Управління хустського району ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області де зазначено, що в архіві відділу відсутній Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЗК №040487 виданий гр. ОСОБА_2 в зв`язку з вилученням державного акту слідчою СВ відділення поліції №1 Хустського РУП в Закарпатській області. У відділі відсутня Книга записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю Малораковецької сільської ради. У Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю Великораковецької сільської ради не зареєстрований Державний акт ЗК №040487 (а.с.214);
-відповідь № 29-7-0.34,2-262/263-21 від 01.10.2021 відділу №2 Управління хустського району ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області де зазначено, що у архіві відділу наявний Державний акт ЗК №040487 виданий ОСОБА_2 . Книга записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю Малораковецької сільської ради відсутня. У Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю Великораковецької сільської ради та Книзі записів реєстраціі державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею , договорів оренди землі в розрізі сільських рад Іршавського району відсутній запис №373 про реєстрацію Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЗК № 040487 виданого Іршавською РДА 07.07.2004 гр. ОСОБА_2 (а.с.6 , Т.2);
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно до ст. 77, 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
У відповідності до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 102 ЦПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Судом встановлено, що надані позивачем докази є належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ЦПК України.
Статтею ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Як передбачено ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).
Відповідно до частини 3 статті 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.
Аналогічна норма міститься у частині 4 статті 319 ЦК України.
За приписами частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку встановлених законом.
За змістом частин 1, 2 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до частини 2 статті 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.
Згідно до ч.2 ст.90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.
Відповідно до п. 2 Розділу VII «Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» №3613-VI від 07 липня 2011 року земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.
Передумовою та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою в судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо).
Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.
Вказаний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 2-3007/11 (провадження № 14-525цс18).
Відповідно до приписів пункту «г» частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
Статтею 126 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.16 Перехідних положень ЗК України (в редакції станом на день видачі державного акту на право власності на земельну ділянку позивача 15 липня 2003 року) громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.
Згідно з частиною 1 статті 154 ЗК України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов`язки чи обмеження.
Відповідно до частини 1 статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
Згідно до ст.ст.116, 118 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених статтею 122 ЗК Кодексу України. Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади.
Частиною 1 ст.152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю.
З огляду на вищенаведене, враховуючи, що вимога про визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,4040 га, розташовану на території Малораковецької сільської ради урочище «Пітомник», серії ЗК № 040487, виданого на ім`я ОСОБА_2 , який проживає АДРЕСА_1 , є основною вимогою заявленого позову, Іршавським районним судом Закарпатської області 14.07.2025 помилково не ухвалено рішення стосовно вказаної позовної вимоги, суд дійшов висновку за необхідне ухвалити додаткове судове рішення про задоволення даної позовної вимоги.
Керуючись ст.259, 270, 354 ЦПК України, суд,-
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 301/1051/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору: Хустська районна державна адміністрація, Іршавський відділ ГУ "Держгеокадастру" у Закарпатській області, Білківська сільська рада Закарпатської області, Головне управління «Держгеокадастру» у Закарпатській області про захист права власності на земельну ділянку.
Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,4040 га, розташовану на території Малораковецької с/ради урочище «Пітомник», серії ЗК № 040487, виданий на ім`я ОСОБА_2 , який проживає АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Іршавського
районного суду : О. Б. Гичка