Справа № 544/786/25
пров. № 2/544/381/2025
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 липня 2025 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої - судді Сайко О. О.,

за участю секретаря Костенко Т. В.,

у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Пирятин, розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором,

в с т а н о в и в:

Товариство обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" (далі ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРНЕРС» звернулося до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором, в розмірі 24 996,76 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі - ТОВ МІЛОАН») та ОСОБА_1 було укладено Договір №4565162. Згідно умов Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 11.12.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і слати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 10.01.2022. Комісія за надання кредиту: 1000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 3750,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому кредитодавцем було перераховано кошти у розмірі, встановленому Договором.

Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку, передбаченому умовами договору. Станом на день звернення до суду, строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.

26.07.2024 між TOB «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (далі ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС») укладено договір №26-07/2024, у відповідності до умов якого TOB «МОЛОАН» відступило на користь TOB «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4565162.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №4565162 від 11.12.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 24 996,76 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) 9584,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 14 412,76 грн., - заборгованість за комісіями 1000,00 грн.

Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за договором та заборгованість за договором не погашає, представник позивача звернувся до суду за захистом прав ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС». Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за Договором № 4565162 від 11.12.2021 року у розмірі 24 996,76 грн., судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду клопотання про проведення судового засідання без участі представника ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Направила до суду заяву, в якій вказала, що визнає позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 9 584 грн., заперечує в частині стягнення відсотків по кредиту та нарахуванні 9000 грн. за юридичні послуги. Пояснила, що не має можливості отримувати дохід, оскільки доглядає за хворим членом сім`ї. Просить суд врахувати її заперечення та пояснення, справу розглядати у її відсутність.

10.06.2025 на адресу Пирятинського районного суду Полтавської області через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач продовжував строк кредитування на підставі п. 2.3.2 а) Договору шляхом сплати відповідних сум, а також, що строк кредитування автоматично продовжувався у зв`язку із наявною заборгованістю на підставі п. 2.3..2 б) Договору. Крім того, вказує, що договір та його умови відповідачем не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін. Більш того, відповідач тривалий час здійснював погашення заборгованості, що свідчить про визнання умов договору позичальником. Щодо списання неустойки, нарахованої після 24.02.2022, яку заперечує відповідач, представник позивача зазначає, що вказана норма застосовується щодо нарахування штрафних санкцій за порушення виконання умов договору, зокрема неустойки (штрфу та пені), а не відсотків за користування кредитом або відсотків річних. Крім того, кредитором не здійснювалось жодних нарахувань після 23.02.2022. Отже, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а їх розмір розумним та справедливим. Скрутне матеріальне становище, втрата роботи, наявність інших осіб на утриманні, тощо жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступного.

11.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №4565162. Згідно умов Договору позивач надав Клієнту фінансовий кредит в розмірі 10 000 грн. (п.п.1.2. Договору), строком на 30 днів з 11.12.2021 (п.п.1.3. Договору). Термін (дата) повернення кредиту і слати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 10.01.2022 (п.п1.4. Договору). Комісія за надання кредиту: 1000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово (п.п.1.5.1. Договору). Проценти за користування кредитом: 3750,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.п.1.5.2. Договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.п. 1.6. Договору). Згідно п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до п. 6.1. цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (а.с.20-24).

Разом із копією договору стороною позивача надано також заявку-анкету на кредит №4565162 ОСОБА_1 на отримання фінансового кредиту та підписаний нею паспорт споживчого кредиту №4565162 (а.с. 35, 34).

Факт укладення та підписання кредитного договору відповідачем не заперечується.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі 10 000,00 грн. шляхом перерахування коштів на платіжну картку Клієнта №516875*74, ID платежу: , призначення платежу: Кошти згідно договору 4565162 (а.с.41).

26.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір факторингу №26-07/2024, відповідно до якого Клієнт передав Фактору, а Фактор прийняв і зобов`язується оплатити Клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у Клієнта за Основними договорами, укладеними між боржниками та Клієнтом. (а.с.8-17).

Згідно п. 2.3. Договору факторингу до фактора переходять права клієнта як первісного кредитора за договорами про споживчий кредит в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зокрема фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів за користування кредитом та/чи процентів, за порушення грошового зобов`язання (відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України) за договорами про споживчий кредит (в тому числі за періоди, що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійснені клієнтом за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення неустойки (штраф, пеня) за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій відповідно до умов договорів про споживчий кредит (а.с. 9).

У відповідності до Акту приймання-передачі Реєстру Боржників до Договору факторингу №26-07/2024 від 26 липня 2024 року Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників в електронному вигляді від 26 липня 2024 року, складений (оформлений) відповідно до умов Договору (а.с. 18).

Згідно Реєстру боржників до договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024, Клієнт відступає Факторові Право Вимоги заборгованостей до боржників Клієнта на умовах передбачених Договором факторингу №26-07/2024 від 26 липня 2024 року, в тому числі набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у загальній сумі 24 996,76 грн. за договором про споживчий кредит №4565162 (а.с.19-20).

Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про таке.

У статті 3 Закону України № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно із ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором №4565162 від 11.12.2021 в розмірі 24 996,76 грн., яка складається з: 9 584,00 грн. заборгованості по тілу кредиту; 14 412,76 грн. заборгованості за відсотками; 1 000,00 грн. - комісії (а.с. 7).

В своїх поясненнях, відповідач ОСОБА_1 вказує, що визнає позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 9 584 грн., однак, заперечує в частині стягнення відсотків по кредиту. Пояснила, що не має можливості отримувати дохід, оскільки доглядає за хворим членом сім`ї (а.с. 63-65). Також відповідач зазначила, що ТОВ «Міолан» може надати розрахунок руху коштів, з якого вбачається, що сума внесених нею коштів в рази перевищує розмір отриманої позики.

Водночас суд зазначає, що всупереч ст.81 ЦПК України, відповідач не скористалася своїм правом подати клопотання про витребування доказів на підтвердження зазначеної інформації та своїх доказів (контррозрахунку) на спростування розміру заборгованості суду не надала.

Яке вбачається з розрахунку заборгованості, виконаному ТОВ «Міолан» (а.с.6), відповідач 04.02.2022 сплатила 416 грн для погашення тіла кредиту та 635 грн на погашення відсотків за користування кредитними коштами. Заборгованість нарахована станом на 24.02.2022 відповідно до умов укладеного сторонами договору (з урахуванням строку кредитування та пролонгації договору, що не перевищує 60 днів). Кредитором не здійснювалось жодних нарахувань після відступлення права вимоги за укладеним кредитним договором.

Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором.

Відповідно до ч.1ст.625 ЦК України,боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконаннямним грошового зобов`язання.

Таким чином станом на день розгляду справи заборгованість за Договором про споживчий кредит відповідачем не погашена, тому сума загальної заборгованості за кредитом у розмірі: 9 584,00 грн. заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) та 14 412,76 грн. заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 1000 грн - заборгованість за комісією, а всього 24 996,76 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Доводи відповідача щодо необхідності списання відсотків, нарахованих після 24.02.2022, відповідно до Закону України № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", суд не бере до уваги, оскільки вказана ні норми застосовується щодо нарахування штрафних санкцій за порушення виконання умов договору, зокрема неустойки (штрафу та пені), а не відсотків за користування кредитом. Крім того, кредитором не здійснювалось жодних нарахувань після 23.02.2022.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд дійшов висновку про таке.

Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № від 18.03.2025 (а.с. 41 зворотний бік), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст.141 ЦПК України.

У позовній заяві позивач прохає стягнути із відповідача понесені ним судові витрати в частині отриманої та сплаченої ним професійної правничої допомоги в сумі 9000 грн.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем професійної правничої допомоги адвокатського об`єднання "ЛІГАЛ АССІСТАНС" на суму 9000,00 грн. згідно з договором № 02-07/2024 від 02.07.2024 про надання правової допомоги, заявки на надання юридичної допомоги №32 від 01.02.2025 до договору про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024, витягу з акту №5 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025 року (а.с.28 зворотній бік -29, 31 зворотній бік, 32).

Згідно з витягом з Акту № 5 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025 року позивачу адвокатським об`єднанням "ЛІГАЛ АССІСТАНС" надано такі послуги: надання усної консультації з вивченням документів 3 000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 6 000 грн.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши доводи відповідача, суд вважає, що визначений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є завищеним. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, позовна заява є типовою для таких правовідносин, у спорах такого характеру судова практика є сталою, застосування великої кількості законодавчих актів спірні правовідносини не передбачають, матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження та збирання б яких адвокат витратив значний час. Участі в судових засіданнях адвокат не приймав.

Таким чином, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, ціни позову та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 13, 141, 259, 263-265, 280, ЦПК України, на підставі ст.ст. 526, 1049, 1054 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, 6, офіс 521, код ЄДРПОУ: 42640371) заборгованість за Договором про споживчий кредит №4565162 від 11.12.2021 року у розмірі 24 996 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 76 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, 6, офіс 521, код ЄДРПОУ: 42640371) 2 422 грн. ( дві тисячі чотириста двадцять дві ) грн. 40 коп. понесених ним і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 18.07.2025.

Суддя О.О.Сайко