КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 2608/6303/12 Головуючий у суді першої інстанції - Дубас Т.В.
У Х В А Л А

21 липня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А., перевіривши відповідність вимогам ст. ст. 352-356 ЦПК України апеляційної скарги Київської міської ради на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 квітня 2012 року по цивільній справі за позовом Приватного підприємства «ВОЯЖ» до ОСОБА_1 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27 квітня 2012 рокупозов Приватного підприємства «ВОЯЖ» задоволено частково.

Не погоджуючись із рішенням суду, Київська міська рада, оскаржила його в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України та підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 08 листопада 2024 року Київська міська рада як особа, яка не брала участі у справі, подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 квітня 2012 року, в якій виклала клопотання про поновлення їй строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, Київська міська рада посилалася на те, що про наявність оскаржуваного рішення від 27 квітня 2012 року їй стало відомо лише 05 вересня 2024 року з листа ТОВ «Лантанагра», після чого копію оскаржуваного рішення отримано від районного суду 29 жовтня 2024 року, що підтверджує відтиск поштового штемпеля на конверті. Також в обґрунтування клопотання Київська міська рада вказувала, що вона є власником земельної ділянки, кадастровий номер :90:176:0025, на якій розміщено спірний об`єкт нерухомого майна, а тому має обґрунтоване право на поновлення строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з незалученням її до розгляду справи в суді першої інстанції (т. 3 а.с. 1-9).

Згідно з пунктом 13 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року (далі -Закон № 2147-VIII), судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 294 ЦПК України 2004 року, чинною на час постановлення судом першої інстанції рішення - 27 квітня 2012 року, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до абзаців 1-2 частини третьої статті 297 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Водночас частиною другою статті 358 ЦПК України в чинній редакції визначено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Поважними причинами пропуску процесуального строку вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення заяви стає неможливим або утрудненим, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

Особа, яка подає апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, у тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Сам лише факт подання особою, не залученою до участі у справі, апеляційної скарги після спливу значного періоду часу, за відсутності належного обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження не може вважатися беззаперечною підставою для відкриття апеляційного провадження.

Так, Київська міська рада посилається на те, що про наявність оскаржуваного рішення від 27 квітня 2012 року їй стало відомо лише 05 вересня 2024 року з листа ТОВ «Лантанагра», однак, за інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень по справі № 910/14543/23, у вересні 2023 року Київська міська рада зверталася до Господарського суду міста Києва з позовом до ПП «Вояж», треті особи: ТОВ «Лантанагра», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Д. М., Приватне підприємство «Гранд-Віза», про усунення перешкод у володінні та розпорядженні земельною ділянкою, кадастровий номер :90:176:0025, на якій знаходиться спірне майно, та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди.

Тобто, у ході розгляду господарської справи Київська міська рада мала фактичну можливість дізнатись про рішення Святошинського районного суду міста Києва від 27 квітня 2012 року у цій справі та ознайомитись із його змістом.

Разом з тим, Київська міська рада подала апеляційну скаргу лише 08 листопада 2024 року.

Виходячи з вищевикладеного, вказані скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Оскільки апеляційна скарга подана з пропуском визначеного законом строку, зазначені представником позивача причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнаються неповажними, апеляційна скарга залишається без руху, а представнику позивача надається строк для зазначення інших підстав для поновлення строку.

Керуючись статтями 185, 354, 357 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 квітня 2012 року по цивільній справі за позовом Приватного підприємства «ВОЯЖ» до ОСОБА_1 про визнання права власностізалишити без руху.

Роз`яснити заявнику право в десятиденний строк, з дня отримання копії даної ухвали, усунути виявлені недоліки,надавши до суду апеляційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на оскарження судового рішення із зазначенням інших підстав.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та повернута апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач