Справа № 143/694/24
Провадження № 22-ц/801/1400/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко А. В.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 рокуСправа № 143/694/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Голоти Л.О., Міхасішина І.В.,

за участі секретаря судового засідання Литвин Ю.О., представника ОСОБА_1 адвоката Маліцького М.В., представника АТ «Вінницяобленерго» Годуна К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Маліцького Миколи Володимировича на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «Вінницяобленерго» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 09.05.2023 у справі №143/191/23 визнано за нею право власності в порядку спадкування після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також на земельні ділянки, а саме:

-земельну ділянку площею 0,0975 га, кадастровий номер :00:011:0489, цільове призначення якої є для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку площею 0,0518 га, кадастровий номер :00:011:0042, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку площею 0,0025 га, кадастровий номер :00:011:0488, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Однак позивачка не може належним чином користуватися зазначеними земельними ділянками, оскільки по території належної їй земельної ділянки, на відстані 2 м від житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , проходить декілька ліній ЛЕП 10 кВ. та 380 кВ., які перешкоджають господарській діяльності позивачки, чим їй спричинено матеріальних збитків.

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Маліцький М.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Вінницяобленерго» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, а також земельних ділянок площею 0,0975 га, кадастровий номер :00:011:0489, цільове призначення якої є для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, і площею 0,0518 га, кадастровий номер :00:011:0042, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,0025 га, кадастровий номер :00:011:0488, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована по АДРЕСА_1 . Право власності на зазначене майно вона набула на підставі рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 09.05.2023 в порядку спадкування після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 7-10).

Як вбачається з довідки №СО-55-915 від 26.08.2024 виданої СО «Вінницькі східні мережі» АТ «Вінницяобленерго», згідно з даними бухгалтерського обліку, на балансі СО «Вінницькі східні мережі» АТ «Вінницяобленерго» рахується повітряна лінія електропередач ПЛ-10 кВ Ф-18 від ПС №110/35/10 « ОСОБА_3 , яка є власністю АТ «Вінницяобленерго», інвентарний номер 9056 основний засіб №34, дата оприбуткування 01.09.1964 (а. с. 29).

15.05.2024 ОСОБА_1 був виданий Акт-заборона на виконання будівельно-монтажних і земельних робіт на ділянці лінії електропередачі ПЛ-10 кВ Ф-8 від ПС 110/35/10 «Погребище», проміжок опор №288-№289. Підстави заборони порушення охоронної зони ЛЕП 10кВ (а.с. 12).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що законодавством чітко визначено процедуру і порядок винесення об`єктів електричних мереж за рахунок замовника у разі наміру спорудити, реконструювати будівлі, що потребує перенесення відповідних елементів електричних мереж. Однак позивачка до відповідача із заявою щодо винесення об`єктів електричних мереж з додаванням відповідного ситуаційного плану забудови не зверталася.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 112 ЗК України охоронні зони створюються, зокрема, уздовж ліній електропередачі для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти. Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України.

Статтею 1 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» визначено, що охоронними зонами об`єктів енергетики є зона вздовж повітряних кабельних ліній електропередачі, навколо електростанцій, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів та пристроїв і магістральних теплових мереж, споруд альтернативної енергетики тощо для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодженню, а також для зменшення їх негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об`єкти та довкілля.

За положеннями статті 18 ЗУ «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» для забезпечення надійної експлуатації та охорони енергогенеруючих об`єктів і об`єктів передачі електричної та теплової енергії, а також безпеки населення і охорони навколишнього природного середовища встановлюються спеціальні зони об`єктів енергетики, зокрема охоронні зони об`єктів енергетики. Земельні ділянки в межах спеціальних зон об`єктів енергетики не вилучаються (викупляються) у власників чи користувачів земельних ділянок, а використовуються з обмеженнями (крім випадків, коли встановлення спеціальних зон призводить до неможливості використання земельних ділянок за цільовим призначенням). Спеціальні зони об`єктів енергетики встановлюються на землях всіх категорій.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» охоронні зони об`єктів енергетики встановлюються вздовж повітряних та кабельних ліній електропередачі та навколо електростанцій, електропідстанцій, струмопроводів і пристроїв, для забезпечення нормальних умов експлуатації об`єктів енергетики, запобігання ушкодженню, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти. Охоронні зони уздовж повітряних ліній електропередачі встановлюються у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидва боки ліній від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на певній відстані залежно від напруги ліній електропередачі.

У статті 24 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» передбачено, що розміри охоронних та санітарно-захисних зон об`єктів енергетики залежно від їх конструкції та напруги встановлюються Кабінетом Міністрів України. Межі охоронних та санітарно-захисних зон об`єктів енергетики зазначаються в містобудівній документації, документації із землеустрою та кадастрових планах. Розмір охоронних та санітарно-захисних зон уздовж повітряних ліній електропередачі визначається паралельними прямими по обидва боки ліній від крайніх проводів на відстані від 2,0 до 40,0 метра залежно від напруги.

Відповідно пункту 5 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1997 року №209, охоронні зони електричних мереж встановлюються: уздовж повітряних ліній електропередачі - у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстань 15 метрів для повітряних ліній напругою 35 кВ.

Судом встановлено, що право власності на житловий будинок, а також земельні ділянки з кадастровими номерами :00:011:0489, :00:011:0042, :00:011:0488 було набуте позивачкою в порядку спадкування у травні 2023 року, в той час, як повітряна лінія електропередач ПЛ -10 кВ Ф-№18 від ПС № 110/35/10 «Погребище» по АДРЕСА_1 була побудована та введена в експлуатацію у 1964 році.

Тобто, на час набуття позивачкою права власності на житловий будинок, а також земельні ділянки з кадастровими номерами :00:011:0489, :00:011:0042, :00:011:0488 було відомо, що на зазначених земельних ділянках, вже були розташовані ЛЕП 10 кВ, відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про електроенергетику» на об`єктах енергетики встановлюється особливий режим допуску, а в охоронних зонах електромереж діють обмеження.

На момент набуття у власність житлового будинку, а також земельних ділянок за вказаною вище адресою, позивачка була обізнана про наявність над нею повітряної лінії електропередач, що на цей час знаходиться на балансі відповідача, особливості діяльності якого регулюються спеціальним законодавством про електроенергетику.

Придбання фізичними особами об`єктів нерухомості, через територію яких вже прокладені та експлуатуються об`єкти електроенергетики, не може свідчити про виникнення у нового власника безумовного права на їх перенесення за межі цих об`єктів.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 16.09.2020 року у справі №234/11992/19.

З огляду на те, що повітряна лінія електропередач була побудована задовго до набуття у власність позивачкою житлового будинку, а також земельних ділянок з кадастровими номерами :00:011:0489, :00:011:0042, :00:011:0488, про що останній було відомо, твердження ОСОБА_1 про порушення її прав та законних інтересів, у зв`язку з розміщенням лінії електропередач на її земельній ділянці - є необґрунтованими.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалені з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Маліцького Миколи Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23 липня 2025 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота І.В. Міхасішин