16.07.2025 Єдиний унікальний номер 209/1364/25 Провадження № 2/205/3163/25
У Х В А Л А

16 липня 2025 року місто Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Дорошенко Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Гузь Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі заяву відповідача ОСОБА_1 про надання подружжю строку для примирення три місяці та зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року позивач ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

07.04.2025 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищевказана позовна заява на підставі ухвали Дніпровського районного суду м.Дніпродержинська від 19.02.2025 року для розгляду за підсудністю.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 11.04.2025 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано час для усунення визначених недоліків.

17.04.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 21.04.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26.02.2025 року №4273-IX, який набрав чинності 25.04.2025 року, з 30.04.2025 року змінено найменування Ленінського районного суду міста Дніпропетровська на Новокодацький районний суд міста Дніпра.

26.05.2025 року відповідачем ОСОБА_3 в підсистемі Електронний суд було сформовано заяву про надання строку на примирення тривалістю три місяці, згідно з якою відповідач зазначає, що цей час потрібен для з`ясування стосунків, обговорення можливості збереження шлюбу та спільного подружнього життя.

Відповідно до наказу в.о. голови суду №200-В/2025 від 12.06.2025 року суддя Дорошенко Г.В. у період з 16.06.2025 року по 28.06.2025 року включно перебувала у відпустці.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги задовольнити, не надавати строк на примирення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, відзиву на позов не надала.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно з частиною 7 статті 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Суд зазначає, що наявність наміру для примирення лише в одного подружжя без згоди на це іншого подружжя не є правовою підставою для надання строку для примирення. При цьому надання строку на примирення є правом, а не обов`язком суду.

У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц зазначено, що тлумачення статті 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Справа про розірвання шлюбу перебуває в провадженні суду з 07.04.2025, проте за цей час подружжя не примирилось.

Примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину чи чоловіка перебувати у шлюбі.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18, надання строку для примирення подружжя є лише правом суду, а не його обов`язком.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що позивач категорично заперечує можливість спільного життя позивача з відповідачем та примирення вважає неможливим, сторони не проживають разом, не мають спільних дітей, відповідач у заяві не навела будь-яких обставин, що свідчили б про те, на скільки реальною є можливість примирення сторін, не вказала на обставини справи, які свідчать про можливість примирення сторін, а судом не встановлено об`єктивних обставин, які свідчать, що надання строку на примирення може бути дієвим, тобто таким, що може призвести до примирення сторін, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви відповідача про надання подружжю строку для примирення три місяці та зупинення провадження у справі слід відмовити, оскільки таке суперечитиме інтересам позивача та моральним засадам.

На підставі статті 111 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 258-261, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про надання подружжю строку для примирення три місяці та зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Дорошенко

.