Провадження № 4-с/344/17/25
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

22 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської Атаманюк Б.М., розглянувши матеріали за скаргою ОСОБА_1 , на дії старшого державного виконавця Івано-Франківського ВДВС у Івано-Франківському районі Івано-Франківської області та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду надійшла скарга ОСОБА_1 , на дії старшого державного виконавця Івано-Франківського ВДВС у Івано-Франківському районі Івано-Франківської області та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначає, що виконавчого провадження № АСВП: 54587863, відкритого на підставі невідомого виконавчого документа, оскільки жодної ухвали суду або постанови про відкриття провадження скаржник не отримувала. У межах зазначеного виконавчого провадження державним виконавцем було винесено постанову про накладення арешту на наступні рахунки: АТ "Ощадбанк" (Київська філія), IBAN: НОМЕР_1 мій єдиний активний картковий рахунок, який я використовую виключно для: отримання соціальної допомоги, аліментів, пенсії, матеріальної допомоги від родичів; оплати життєво необхідних витрат, включаючи лікування. Інші рахунки, на які накладено арешт, мені не належать та мною не використовуються, а саме: ДКСУ м.Київ IBAN: НОМЕР_2 мені невідомий; АТ "Укрексімбанк" IBAN: НОМЕР_3 не належить мені, не використовую з 2008 року; АТ КБ "ПриватБанк" IBAN: НОМЕР_4 не використовую з 20082010 років, рахунок не мій. Також зазначає, що жодних постанов про арешт, рішень суду, виконавчих документів чи повідомлень про відкриття провадження вона не отримувала.

Тому, скаржник просить суд скасувати постанову державного виконавця про накладення арешту у виконавчому провадженні № АСВП: 54587863 на мій рахунок в АТ «Ощадбанк» (IBAN: НОМЕР_1 ) як на єдиний рахунок, що використовується для отримання соціальних виплат. 2. Зобов`язати державного виконавця зняти арешт із вказаного рахунку. 3. Визнати арешт рахунків, які мені не належать, незаконним, та зобов`язати виконавця вжити заходів щодо усунення порушення. 4. Зобов`язати державного виконавця надати мені копії: постанови про відкриття виконавчого провадження; постанов про арешт рахунків; виконавчого документа, на підставі якого накладено арешт.

Дослідивши матеріали скарги, у процесі вирішення питання про відкриття провадження у справі, суддя приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі з наступних підстав.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII(далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 3 Закону № 1404-VIIIпідлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 1404-VIIIпід час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Закономта іншими нормативно-правовими актами.

За правилами частини першої статті 26 Закону № 1404-VIIIвиконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження є дії державного виконавця у виконавчих провадженнях відкритих не щодо виконання судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, а щодо виконання рішення іншого органу (посадової особи).

Водночас, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Зазначена норма є загальною і стосується усіх випадків оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, крім тих, що передбачені прямо у окремому законі.

Так, порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, вчинених на виконання судових рішень, постановлених у порядку цивільного судочинства, передбачено у ЦПК України, у таких випадках виключається адміністративна юрисдикція.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, є чинний Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

За ч. 2ст. 74 Закону № 1404-VIIIрішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, якщо виконанню підлягає рішення іншого органу (не суду) і відсутній спеціальнийзакон, що передбачає порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби, у такому випадку вони підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки у даному випадку стороною виконавчого провадження (боржником) ОСОБА_1 оскаржуються дії та рішення державного виконавця щодо виконання рішення іншого органу (посадової особи), і законами України не встановлено іншого порядку оскарження цих дій та рішення, суддя приходить до висновку, що дана справа підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

За приписами ч. 2 ст. 377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , на дії старшого державного виконавця Івано-Франківського ВДВС у Івано-Франківському районі Івано-Франківської області та зобов`язання вчинити певні дії, слід відмовити та роз`яснити, що заявник може звернутись до відповідного адміністративного суду за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 186, ст.ст. 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 , на дії старшого державного виконавця Івано-Франківського ВДВС у Івано-Франківському районі Івано-Франківської області та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Богдан АТАМАНЮК