ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5787/25 Справа № 184/2183/24 Суддя у 1-й інстанції - Томаш В. І. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача Никифоряка Л.П.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

за участі секретаря судового засідання Триполець В.О.,

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 ,

Третя особа: Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

розглянув відкрито в залі судових засідань апеляційного суду в м. Дніпро справу, що виникла з сімейних правовідносин в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2025року, головуючий у суді першої інстанції Томаш В.І.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2024року ОСОБА_1 подав в суд позов проти ОСОБА_2 , в якому вимагав звільнити його від сплати заборгованості зі сплати аліментів за період з 01 серпня 2018року по 01 травня 2024року у розмірі 267038,60грн.

Існування таких вимог позивач пов`язував із тим, що з 21 червня 2014року між позивачем та відповідачкою відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб, про що складено актовий запис №86. Шлюб розірвано відповідно до рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2024року у справі № 184/348/24. Сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2018року у справі №184/1503/18 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 серпня 2018року і до досягнення сином ОСОБА_1 повноліття.

Вказував, що після розірвання шлюбу, 03 квітня 2024року ОСОБА_2 звернулася до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з заявою про видачу дублікату судового наказу і ухвалою суду від 08 квітня 2024року у справі 184/1503/18 заяву задоволено, видано дублікат судового наказу. Стягувачкою судовий наказ звернутий до виконання до Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). На підставі заяви стягувача державним виконавцем нараховано заборгованість зі сплати аліментів з 01 серпня 2018року, яка станом на 01 травня 2024року згідно розрахунку державного виконавця визначена в розмірі 267038,60грн.

Позивач вважав, що заборгованість за аліментами сформовано штучно, внаслідок зловживання стягувачкою (відповідачкою у справі) своїми правами, оскільки з 01 жовтня 2018року по серпень 2023року вони спільно проживали та вели спільне господарство, в тому числі і разом утримували спільну дитину, а тому були відсутні підстави для нарахування заборгованості по аліментам за цей період.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2025року позов ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами задоволено.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що наявність підстав для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах доводиться належними і допустимими письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

10 квітня 2025року ОСОБА_2 , через представника ОСОБА_3 , подала безпосередньо до суду апеляційної інстанції за допомогою системи Електронний суд апеляційну скаргу на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2025року.

В апеляційній скарзі висловила вимогу про скасування рішення суду з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Незаконність та необґрунтованість рішення суду на думку заявниці полягає у тому, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач не довів факту утримання ним дитини у спірний період, а надані ним квитанції не можуть однозначно свідчити про сплату позивачем аліментів на утримання дитини.

Також заявник стверджував про те, що матеріали справи не містять достатньої кількості доказів наявності істотних умов, внаслідок яких утворилась заборгованість по аліментам.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїми правами на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу не подавали.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 травня 2025року цивільну справу було повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

Додатковим рішенням Покровського міського суду Дніпропетровської області від 26 травня 2025року вирішено питання розподілу судових витрат у справі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 червня 2025року апеляційну скаргу було залишено без руху.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 червня 2025року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 червня 2025рокусправу призначено до судового розгляду на 22 липня 2025року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про доставку електронного листа.

Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами

21 червня 2014року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб, про що складено актовий запис № 86.

Сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим наказом Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2018року у справі №184/1503/18 за заявою ОСОБА_2 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 серпня 2018року і до досягнення сином ОСОБА_1 повноліття.

ОСОБА_1 в 2018році звертався до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу (справа №184/1502/18), однак подружжя примирилося і ухвалою Орджонікідзевського міського суду від 09 жовтня 2018року позовна заява була повернута позивачу без розгляду на підставі його заяви.

Також ОСОБА_2 01 серпня 2018року зверталася до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з позовом про розірвання шлюбу, та позовна заява також залишена без розгляду, ухвалою від 09 жовтня 2018року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України (позивачка до початку розгляду справи по суті подала заяву про залишення позову без розгляду).

У лютому 2024року ОСОБА_2 звернулася до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу; та рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2024року у справі №184/348/24 позовні вимоги задоволено, шлюб розірвано.

03 квітня 2024року ОСОБА_2 звернулась в суд із заявою про видачу дублікату судового наказу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2018рокуі ухвалою суду від 08 квітня 2024року по справі 184/1503/18 заяву задоволено, видано дублікат судового наказ.

В подальшому стягувачем ОСОБА_2 судовий наказ звернуто до виконання до Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) і на підставі заяви стягувача державним виконавцем нараховано заборгованість зі сплати аліментів з 01 серпня 2018року в загальному розмірі станом на 01 травня 2024року 267038,60грн.

За підтверджених обставин починаючи з травня 2024року утримання аліментів проводиться роботодавцем позивача.

На підтвердження сплати коштів на утримання дитини у період з серпня 2018року по жовтень 2018року позивачем надано квитанції від 01.08.2018 на суму 1005,03 грн, від 12.08.2018 на суму 2005,05 грн, від 09.09.2018 на суму 3015,08 грн, 08.10.2018 на суму 3000,00 грн, 01.11.2018 на суму 3000,00 грн, 29.11.2018 на суму 3000,00 грн.

У період з серпня 2023року і до травня 2024року ОСОБА_1 сплачував кошти на утримання дитини, що підтверджується відповідними квитанціями: від 08.08.2023 на суму 500,00 грн, від 20.08.2023 на суму 201,01 грн, від 22.08.2023 на суму 200,00 грн, від 22.08.2023 на суму 502,51 грн, від 24.08.2023 на суму 350,00 грн, від 26.08.2023 на суму 400,00 грн, від 01.09.2023 на суму 1673,00 грн, від 10.09.2023 на суму 500,00 грн, від 15.09.2023 на суму 500,00 грн, від 06.10.2023 на суму 2062,00 грн, від 08.11.2023 на суму 2500,00 грн, від 26.11.2023 на суму 300,00 грн, від 08.12.2023 на суму 1500,00 грн, від 24.12.2023 на суму 200,00 грн, від 05.01.2024 на суму 1507,64 грн, від 18.01.2024 на суму 50,00 грн, від 16.01.2024 на суму 460,00 грн, від 03.02.2024 на суму 100,50 грн, від 08.02.2024 на суму 1507,54 грн, від 13.02.2024 на суму 100,50 грн, від 28.02.2024 на суму 100,00 грн, від 28.02.2024 на суму 100,00 грн, від 01.03.2024 на суму 100,00 грн, від 03.03.2024 на суму 100,00 грн, від 08.03.2024 на суму 2713,57 грн, від 30.03.2024 на суму 437,19 грн, від 03.04.2024 на суму 804,02 грн, від 05.04.2024 на суму 180,90 грн, від 09.04.2023 на суму 1903,52 грн.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції надважливого значення надав тій обставині, що у період з жовтня 2018року по серпень 2023року сім`я проживала разом, подружжя вело спільне господарство, а у період з серпня 2018року по жовтень 2018року позивачем надано квитанції на підтвердження сплати коштів на утримання дитини та у період з серпня 2023року і до травня 2024року ОСОБА_1 сплачував кошти на утримання дитини, що також підтверджується відповідними квитанціями.

Вислухав пояснення учасників справи котрі з`явились до суду, за відсутності інших учасників справи, які повідомлені про дату, час і місце судового засідання у спосіб встановлений законом апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення так як судом першої інстанції при ухваленні рішення додержані норми матеріального і процесуального права.

Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Згідно частини другої статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Відповідно, лише за наявності вищевказаних обставин, що мають істотне значення платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Аналогічна вимога міститься у п. 22 Постанови Верховного Суду України від 15 травня 2006року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", де вказано, що суд за передбачених статею 197 СК умов може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості.

Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості. Інших підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами діюче законодавство не передбачає.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами.

Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом.

За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Як на підставу для звільнення від сплати заборгованості по аліментам, позивач посилався на те, що у період з жовтня 2018 оку по серпень 2023року сім`я проживала разом, подружжя вело спільне господарство.

Так, ОСОБА_2 у позовній заяві про розірвання шлюбу, що відображено у судовому рішенні по справі 184/348/24, вказувала, що з початку 2023року стосунки сторін почали поступово погіршуватись, приблизно через півроку через постійні сварки і конфлікти стали неприязними, а спільне життя, як і ведення спільного господарства, було повністю припинено.

Тож, суд першої інстанції правильно відхилив заперечення відповідачки про відсутність сімейних стосунків, спростовані судовим рішенням про розірвання шлюбу у справі 184/348/24 і вважав доведеним, що фактично сім`я припинила існування з серпня 2023року.

Фактичне проживання однією сім`єю сторін у справі підтверджується й іншими письмовими доказами наявними в матеріалах справи, а саме інформацією про рух коштів по банківських рахунках, інформацією про проведений сімейний відпочинок у Туреччині, інформацією про грошові перекази, чеками на придбання товарів та послуг, фотокартками.

Тож, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що наявність підстав для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах доводиться належними і допустимими письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Посилання апеляційної скарги ОСОБА_2 на те, що позивач не довів факту утримання ним дитини у спірний період, а надані ним квитанції не можуть однозначно свідчити про сплату позивачем аліментів на утримання дитини є безпідставними, оскільки судом першої інстанції надано повну та всебічну оцінку наданим позивачем доказам, які у своїй сукупності цілком підтверджують ті обставини, на які посилався ОСОБА_1 у своєму позову.

Водночас, апеляційний суд бере до уваги те, що ОСОБА_2 не пред`являла до виконання виконавчий документ про стягнення аліментів з позивача з 2018року по 2024рік, що разом з іншими доказами у справі також свідчить про те, що нарахована позивачеві державним виконавцем заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини.

Тож, встановивши фактичні обставини у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у оскаржуваному судовому рішенні, вони зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження судом.

Згідно статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Тож, ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності, що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Водночас, заявником апеляційної скарги не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які він не зміг повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб відповідач надав пояснення та докази щодо обставин, на які він посилався як на підставу своїх заперечень.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність та обґрунтованість рішення суду, що дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2025року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 липня 2025року.

Судді: