Справа № 539/2270/25
Провадження № 2-о/539/75/2025
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2025 року місто Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді Рудалєвої Л.В.,
при секретарі судового засідання Бас В.Г.,
учасники справи у судове засідання не з`явилися,
розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду Полтавської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовдорстрой» про встановлення факту припинення трудових відносин,-

УСТАНОВИВ:
Позиція заявника та іншої заінтересованої особи
Встановити факт припинення трудових відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , та Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовдорстрой», юридична адреса: Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Гавань Шмідта, будинок №32, код ЄДРПОУ, з 03 березня 2023 року на підставі частини першої статті 38 Кодексу законів про працю України (за власним бажанням).
Свою заяву обгрунтовує тим, що 25 листопада 2021 року заявник був працевлаштований на посаду охоронця за сумісництвом у Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовдорстрой» (роботодавець), яке здійснювало свою діяльність у місті Маріуполь Донецької області.
16 березня 2022 року через бойові дії у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України свою трудову діяльність у роботодавця заявник фактично припинив та 18 березня 2022 року виїхав із окупації на підконтрольну територію України. Останнім часом заявник проживає у місті Лубни Полтавської області.
Маючи намір припинити трудові відносини, заявник звернувся до роботодавця, надіславши відповідну заяву на його електронну адресу. Проте відповіді не отримав. В подальшому заявник звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, проте, йому повідомили, що трудові відносини з роботодавцем не припинені і заявник має статус працюючого пенсіонера. Пізніше, заявник отримав від Головного управління Пенсійного фону України у Житомирській області відмову у перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що він не припинив трудові відносини із роботодавцем, які виникли між ними 25 листопада 2021 року. Роботодавець офіційно зареєстрований у місті Маріуполі Донецької області, яке з 21 травня 2022 року є тимчасово окованою російською федерацією територією України. Відомості про перереєстрацію роботодавця на території України відсутні.
У зв`язку з цим заявник позбавлений можливості припинити трудові відносини із роботодавцем, який не зареєстрований на території України, а відомості про припинення його діяльності відсутні, та у зв`язку із відмовою органів Пенсійного фонду України перерахувати йому пенсію, керуючись статтями 21, 36, 38 Кодексу законів про правцю України, статею 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», статтями 293 та 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), звернувся до суду із заявою про встановлення факту припинення трудових відносин.
Заінтересована особа Пенсійне управління 03 червня 2025 року надіслала пояснення (відзив на позовну заяву), у яких зазначила, що виходячи із системного тлумачення норм чинного законодавства України, які регулюють дані правовідносини у контексті обставин заяви, враховуючи, що заявник не припинив трудові відносини із роботодавцем, який зареєстрований на тимчасово окупованій російською федерацією територією України, органи Пенсійного фонду України позбавлені законодавчо можливого перерахування пенсії заявнику. Таке перерахування можливе у разі прийняття судом рішення про встановлення факту припинення трудових відносин між заявником та роботодавцем.
Інша заінтересована особа - роботодавець пояснень щодо заяви до суду не надала.
Заяви, клопотання учасників справи
03 червня та 02 липня 2025 року від представника Пенсійного управління надійшло клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, яке суд задовольнив.
24 червня 2025 року заявник надіслав до суду клопотання про розгляд заяви за його відсутності, на задоволенні заяви наполягає.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою від 12 травня 2025 року суд залишив заяву без руху.
Ухвалою від 22 травня 2025 року суд відкрив провадження у справі, призначив розгляд справи на 24 червня 2025 року.
Ухвалою від 03 червня 2025 року суд надав можливість представнику Пенсійного управління брати участь у судових засіданнях у цій справі у режимі відеоконференції.
Розгляд справи відкладався на 08 липня та 14 липня 2025 року.
У зв`язку із тим, що заявник та інші заінтересовані особи, повідомлені належним чином, не з`явилися у судове засідання, а заявник - надавши до суду заяву про подальший розгляд цієї справи за його відсутності, - суд розглядає справу та ухвалює рішення на підставі документів, що в ній містяться.
Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (заявник), народився у селі Хейловщина Чорнухінського району Полтавської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією паспорта (а.с.6-7).
При цьому, відповідно витягу з трудової книжки заявника останній запис 25 червня 2014 року припинення виплат допомоги по безробіттю (а.с.74).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовдорстрой» зареєстроване за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Гавань Шмідта, будинок №32, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.9-11, 53-55).
Відповідно до листа Лубенської філії Полтавського обласного центру зайнятості від 21 січня 2025 року № 16/47/47-25 02 березня 2023 року на електронну адресу роботодавця було направлено заяву ОСОБА_1 про припинення трудових відносин на підставі статті 38 КЗпП України (за власним бажанням) (а.с.18-22).
03 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, в якій повідомив про дату звільнення 02 березня 2023 року (а.с.60).
Рішенням від 10 квітня 2025 року о/р № НОМЕР_3 «Про відмову у перерахунку пенсій, а саме факту звільнення» Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки з 25 листопада 2021 року він розпочав трудові відносини із роботодавцем, проте, відомості про їх припинення відсутні (а.с.23).

Таким чином, суд установив, що заявник звернувся до суду у зв`язку із необхідністю встановлення факту припинення трудових відносин із роботодавцем, оскільки позбавлений можливості здійснити перерахунок пенсії.

Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України).

Досліджуючи надані заявницею докази, аналізуючи наведені доводи, оцінюючи їх в сукупності, суд виходив з такого.

Норми права, які застосував суд

Відповідно до статті 21 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Пунктом 4 частини першої статті 36 КЗпП України визначено такі підстави для припинення трудового договору: розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39); з ініціативи роботодавця (статті 40, 41); на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Згідно з частиною першою статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Територія Маріупольського району Донецької області (у тому числі місто Маріуполь) з 05 березня 2022 року є тимчасово окупованою російською федерацією відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, ніж ті, що зазначені у частині першій статті 315 ЦПК України, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оцінка суду

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом (частина третя статті 263 ЦПК України).

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналізуючи законодавство України, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що вимоги заявника слід задовольнити з огляду на таке.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до позиції, наведеної у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №363/214/17-ц, перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що заявник з 25 листопада 2021 року перебуває у трудових відносинах із роботодавцем. Заявник не має змоги подати заяву про звільнення, оскільки місто Маріуполь перебуває під окупацією російської федерації, листування з окупованими територіями не здійснюється, а з електронної адреси, на яку була надіслана роботодавця заява про звільнення, відповіді не надійшло; заявнику невідомо де наразі знаходиться його роботодавець, відомості про реєстрацію роботодавця на підконтрольній Україні території відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку, що захистити свої права в інший спосіб заявник не має можливості.

Факт, про встановлення якого просить заявник, дасть йому підстави для реалізації права на пенсійне забезпечення. Отже, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити.

Розподіл судових витрат

Частиною сьомою статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 247, 259, 263-265, 268, 293, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовдорстрой» про встановлення факту припинення трудових відносин, - задовольнити.

Встановити факт припинення трудових відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , та Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовдорстрой», юридична адреса: Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Гавань Шмідта, будинок №32, код ЄДРПОУ, з 03 березня 2023 року на підставі частини першої статті 38 Кодексу законів про працю України (за власним бажанням).

Судові витрати не відшкодовуються.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Заявник: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересовані особи:

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, адреса місця знаходження: 84121, місто Слов`янськ Донецької області, площа Соборна, будинок №3.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовдорстрой», юридична адреса: Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Гавань Шмідта, будинок №32, .

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області Л.В.Рудалєва