Справа № 296/5266/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 року м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Петровська М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаною позовною заявою, відповідно до змісту якої просить стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 8 635,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що під час спільного проживання у цивільному шлюбі у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з позивачкою, перебуває на її утриманні. Син з народження постійно потребує особливого догляду та лікування, в нього діагностовано наступні захворювання: порушення психологічного розвитку з ЗНМ 1 рівня, гіперактивним розладом поведінки з дефіцитом уваги. У зв`язку із захворюванням дитини, позивач несе постійні витрати на придбання лікувальних засобів та оплату медичних послуг, зокрема консультацій лікарів, у тому числі фахівців приватних медичних закладів. У зв`язку з хворобою дитина потребує додаткових витрат на лікування. ОСОБА_1 було отримано медичних послуг та відповідно до медичних рекомендацій придбано ліків на загальну суму 8 635,40 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02 червня 2025 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами, двічі направлялися на адресу відповідача за зареєстрованим місцем його проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.

Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі № 910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що у відповідності до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження від 13 серпня 2018 року НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану в Познані, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , батьками якого записані сторони по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Прізвище та ім`я батька дитини записано на підставі заяви позивачки.

Відповідно до довідки про реєстрацію особи громадянином України, виданої Посольством України в Республіки Польща №6137/КВ/19-522/Н від 03 вересня 2018 року, ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований громадянином України.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 12 квітня 2024 року у справі №296/9050/22, ОСОБА_2 визнано батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набрало законної сили 13.05.2024.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №10-14/3793 від 04.02.2019, ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді на запит суду, яка надійшла з ВОМІРМП УДМС України в Житомирській області 12 березня 2025 року № 1888/2056, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 09.10.2023 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно п.18 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, законодавець пов`язує факт виникнення додаткових витрат з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо.

Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно висновку дитячого психіатра від 21.12.2022, ОСОБА_7 хворіє на порушення психологічного розвитку з ЗНМ 1 рівня, гіперактивний розлад поведінки з дефіцитом уваги. Рекомендовано спостереження психіатра, заняття зі спеціалістами в реабілітаційному центрі (логопед, психолог) та прийом наступних ліків: аллева, анантаваті, смарт-омега.

Згідно висновку дитячого психіатра від 29.03.2023, ОСОБА_7 хворіє на порушення психологічного розвитку з ЗНМ 1 рівня, гіперактивний розлад поведінки з дефіцитом уваги. Рекомендовано спостереження психіатра, обстеження в дитячому центрі психічного здоров`я, заняття зі спеціалістами в реабілітаційному центрі (логопед, психолог) та прийом наступних ліків: сілента, когвіс, фломма.

З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, сформованої Комунальним некомерційним підприємством "Обласний медичний центр психічного здоров`я" Житомирської обласної ради, вбачається, що рішенням ЛКК від 06.12.2023 рекомендовано оформити висновок ЛКК з врахуванням у дитини тяжких психічних розладів. Встановлено дитині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступний діагноз: "Порушення психологічного розвитку з розладом експересивно-рецептивного мовлення, загальний недорозвиток мовлення І рівня внаслідок органічного ураження ЦНС. Помірний ступінь порушення життєдіяльності. F-06, F-80/1, F-80/2. Гіперактивний розлад поведінки з дефіцитом уваги. F-90.1." Рекомендовано лікування: когнітіум, смарт-омега, нейромідін.

Суд вважає доведеними додаткові витрати, понесені позивачкою на консультації профільних лікарів та огляд дитини, лікування ОСОБА_7 в зв`язку із встановленим йому діагнозом та придбання ліків згідно рекомендацій лікарів: сілента, когвіс, фломма, когнітіум, смарт-омега, нейромідін, аллева, анантаваті, що підтверджено медичними документами та чеками, на загальну суму 6 390 грн.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що понесені нею витрати на лікування звичайних та сезонних захворювань як-то: ГРВІ, гострий ларинготрахеїт, алергічний риніт, бронхіт, які не є тяжкими, як це встановлено зі змісту копії амбулаторної картки, - викликані особливими обставинами щодо дитини в розумінні статті 185 СК України, оскільки такі витрати зумовлені поточною необхідністю та підтриманням нормальної життєдіяльності дитини, та не є додатковими за змістом статті 185 СК України.

Враховуючи вказане, витрати на придбання ліків для лікування вказаних захворювань (едем, пульмікорт, пертусин, нурофен, лоратадин, лорде, лорекс, лангес) відшкодуванню не підлягають.

Також, не підлягають відшкодуванню понесені витрати 28.10.2021 за медичні послуги в сумі 300 грн, оскільки зі скріншоту неможливо встановити хто здійснив такі витрати та з якою метою, а отже такий документ не є належним доказом в межах предмету спору у цій справі.

Cуд бере до уваги те, що відповідач по справі ОСОБА_2 є особою працездатного віку, відомості про наявність у нього інших осіб на утриманні та докази фінансової неспроможності, тяжкого стану здоров`я, який виключає можливість брати участь у додаткових витратах на утримання дитини, в матеріалах справи відсутні.

Відповідач ОСОБА_2 на спростування доводів позивачки в частині обгрунтованості додаткових витрат на утримання дитини будь-яких доказів не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення одноразово з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 6 390 грн, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI.

Згідно положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір, беручи до уваги те, що позивач звільнена від сплати судового збору, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 76-80, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Цивільний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 6 390 грн (шість тисяч триста дев`яносто гривень).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1 211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок) судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 23 липня 2025 року.

Суддя М. В. Петровська