Справа № 283/1541/25
провадження №2/283/909/2025
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

23 липня 2025 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

30.05.2025 представник товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» адвокат Романенко М.Е., звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначив, що 25.04.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 200514116 відповідно до умов якого, позичальнику було надано у користування кредитні кошти в розмірі 12538,07 грн зі встановленим строком користування з 25.04.2016 року по 25.04.2019 року, а позичальник зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений Договором строк та сплатити відсотки за користування кредитом.

23 травня 2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» було віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено у ньому тимчасову адміністрацію.

За результатами публічних торгів від 15.06.2020 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» на підставі договору факторингу №7_БМ від 20.07.2020 року набуло право вимоги за кредитними договорами, у яких кредитором був ПАТ «Банк Михайлівський».

Як зазначає позивач, то ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за Кредитним договором в розмірі 33503,74 грн, яка складається: із заборгованості по кредиту в розмірі 11797,30 грн та заборгованості по відсотках в розмірі 21706,44 грн.

Виходячи з наведеного, посилаючись на право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 200514116 від 25.04.2016 року щодо сплати заборгованості, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором в загальному розмірі 52489,36 грн, в тому числі: 33503,74 грн загальна заборгованість за тілом кредиту та відсотками; 15967,53 грн інфляційні витрати; 3018,09 грн три відсотки річних.

Також позивач просить суд стягнути судові витрати на сплату судового збору та професійну правничу допомогу.

Явка та позиція сторін по справі:

Представник позивача ТОВ «Дідж Фінанс» в судове засідання не з`явився, згідно письмового клопотання просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належно. Відзиву з доказами, які підтверджують заперечення проти позову, заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.

У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що 25 квітня 2016 року ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» уклали Кредитний договір № 200514116.

Кредитний договір було укладено шляхом подання 25 квітня 2016 року ОСОБА_1 заяви за № 200514116., за якою останній приєднався до Умов надання та обслуговування кредитів ПАТ «Банк Михайлівський».

Зі змісту Договору вбачається, що ОСОБА_1 погодила умови щодо надання їй кредиту в розмірі 12538,07 грн строком на 1095 днів (з 25.04.2016 року по 25.04.2019 року) з розміром процентної ставки за кредитом: 0,0001% річних, платою за надання 12,00 грн щомісячно та сплатою щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості. З цією метою, сторони узгодили відкриття рахунку на ім`я ОСОБА_1 у банку протягом місяця та зарахування на нього кредиту.

Сторони Договору узгодили графік платежів, який передбачав повернення кредиту ОСОБА_1 шляхом сплати щомісячних платежів кожного 12 числа кожного місяця в розмірі 798,00 грн (протягом строку кредитування: з 25.05.2016 року по 25.04.2019 року) та останній платіж у сумі 792,95 грн. З вказаного графіку судом встановлено, що щомісячні платежі ОСОБА_1 складаються із: погашення основної суми кредиту у сумі 348,42 грн; комісії у сумі 437,58 грн; плати за підтвердження проведення платежу та стану заборгованості за кредитом за допомогою послуги «SMS- сервіс» у сумі 12,00 грн.

Попередньо, тобто до укладення Договору, ОСОБА_1 ознайомилася із Довідкою про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 25.04.2016 року, яка містила аналогічні умови кредитування, що були узгоджені в Договорі.

З наданої позивачем виписки по особовому рахунку, вбачається, що відповідачем не було повернуто за Договором 11797,30 грн тіла кредиту.

20 липня 2020 року ПАТ «Банк Михайлівський», від імені якого діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та ТОВ ««ДІДЖИ ФІНАНС»» уклали договір №7_БМ про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі протоколу електронного аукціону від 15.06.2020 року відступив ТОВ ««ДІДЖИ ФІНАНС»» право вимоги до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, (надалі за текстом Боржники), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки та/або договорами застави, з урахуванням всіх змін, доповнень та додатків до них, згідно з реєстром у додатку №1 до цього договору.

Сторони визначили, що Новий кредитор в день настання відкладальної обставини відповідно до пункту 16-1цього договору, але у будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього договору, право вимагати сплати неустойки, пені, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених ст. 625 ЦК України(індекс інфляції, 3% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказано у Додатку №1 до цього Договору (п. 2 Договору).

Згідно з платіжним дорученням ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» сплатило ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі протоколу електронного аукціону набуло прав щодо стягення заборгованості до ОСОБА_1 .

Факт набуття права вимоги за усіма правами кредитора за основними договорами, що існували на момент переходу у відповідності до п. 2 Договору № 7_БМ від 20.07.2020 року підтверджується також висновками мотивувальної частини постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі № 910/11298/16.

Відповідно до Реєстру договорів, права вимоги за якими відступлені та боржників за такими договорами (Додаток №1 до договору №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 року), який підписаний сторонами договору, до ТОВ ««ДІДЖИ ФІНАНС»» перейшло право вимоги за кредитним договором №200514116 від 25.04.2016 року на суму 33503,74 грн, яка складається: із заборгованості по кредиту в розмірі 11797,30 грн та заборгованості по відсотках в розмірі 21706,44 грн .

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, згідно якого заборгованість відповідача за кредитом складає 33503,74 грн. Інфляційні витрати складають 15967,53 грн та 3 відсотки річних складають 3018,09 грн.

Мотиви та застосовані норми права.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

Статтею ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за основним боргом, що становить 11797,30грн за договором №200514116 від 25.04.2016.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Судом встановлено, що у графіку погашення кредиту, сторони Кредитного договору від 25.04.2016 року № 200514116 узгодили щомісячну сплату ОСОБА_1 платежів на погашення тіла кредиту, комісії та плати за підтвердження проведення платежу (послуга SMS сервісу). Тобто, сплата процентів за користування кредитом вказаним графіком платежів не була передбачена.

Крім цього, з дослідженої судом виписки по рахунку ОСОБА_1 вбачається несплата позичальником саме тіла кредиту в розмірі 11797,30 грн.

Проте, звертаючись до суду з позовом, ТОВ ««ДІДЖИ ФІНАНС»» просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 52489,36 грн визначивши складові заборгованості наступним чином: 33503,74 грн загальна заборгованість за тілом кредиту та відсотками; 15967,53 грн інфляційні витрати; 3018,09 грн три відсотки річних.

Визначивши загальну заборгованість за Кредитним договором від 25.04.2016 року № 200514116 в розмірі 33503,74 грн, позивач врахував тіло кредиту у сумі 11797,30 грн та визначив відсотки, які нібито відповідач мав сплатити за користування кредитом в розмірі 21706,44 грн.

Натомість, оскільки за Договором, графіком платежів та з виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 не вбачається відповідних умов щодо сплати відсотків відповідачем, їх розміру, порядку нарахування, ставки тощо, то суд не вбачає підстав вважати доведеним правомірність та обґрунтованість такої вимоги позивача до відповідача, як стягнення з останнього відсотків за користування кредитом на суму 21706,44 грн.

Щодо нарахованих інфляційних витрат.

Оскільки суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині розміру заборгованості за Кредитним договором від 25.04.2016 року № 200514116 на суму 11797,30 грн, то розмір інфляційних витрат слід розраховувати саме від 11797,30 грн, а не від 33503,74 грн, як вказував позивач у позові та розрахунку суми заборгованості.

Крім цього, згідно з пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином, період нарахування інфляційних витрат в даному випадку не слід розраховувати за період з 11.03.2022 року.

За таких обставин, розмір інфляційних витрат складає 00,00 грн.

Беручи до уваги ст.625ЦК України та оскільки стягнення трьох відсотків річних з 24 лютого 2022 року є неможливим в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що в період прострочення грошового зобов`язання відповідача слід не включати період з 11.03.2022 року по 11.03.2025 року, отже 3% річних за цей період прирівнюється 00,00 грн.

Щодо переходу до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» прав первісних кредиторів у кредитних зобов`язаннях, суд зазначає наступне.

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.

Відповідно до ст.ст.1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.

Згідно з ст. 514, ч.1 ст.516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, позивач правомірно набув права вимоги до ОСОБА_1 щодо виконання зобов`язання.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

За змістомст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позов подано 31.03.2025 року представником ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» Романенком М.Е., який згідно витягу З ЄДР є керівником позивача, а за договором про надання правової допомоги від 15.02.2024 року та додаткової угоди від 15.02.2024 року є замовником адвокатських послуг. При цьому, строк дії договору про надання правової допомоги закінчився 14.02.2025 року.

В судових засіданнях представник позивача участі не приймав обмежившись наданням суду письмових пояснень та додаткових доказів за підписом керівника позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги про стягнення судових витрат з відповідача слід відмовити.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з платіжною інструкцією від 21.02.2025 року розмір судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні до суду з позовом до відповідача складає 2422,40 грн.

При цьому, ціна позову складає 52489,36 грн з яких задоволено судом в розмірі 11797,30 грн, що складає 22,47%.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 544,44 грн.

Керуючись ст. 12, 23, 76, 81, 141, 258, 273, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» () заборгованість :

за кредитним договором № 200514116 від 25.04.2016 в розмірі 11797,30 (одинадцять тисяч сімсот дев`яносто сім ) гривень 30 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» ():

судові витрати у розмірі 544,44 (п`ятсот сорок чотири) гривні 44 копійки.

В решті позовних вимог відмовити.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (м. Київ, вул. Авіаконструкторська Ігоря Сікорського, 8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 .

Суддя