справа № 362/421/25
провадження № 2/362/1483/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 липня 2025 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув у місті Василькові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів і

встановив:

Київський міський центр зайнятості (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача кошти у сумі 1 612,90 грн.

Ухвалою від 19 лютого 2025 року суд відкрив провадження у даній справі.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за зареєстрованим місцем проживання та у порядку частини одинадцятої статті 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на сайті «Судової влади», не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, та клопотань до суду не направляв, тому в силу частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 30 червня 2022 року відповідач за допомогою мобільного додатка Порталу Дія подала до Голосіївської районної філії Київського міського центру зайнятості заяву в електронній формі про надання статусу безробітної та про отримання фінансової допомоги по безробіттю.

Для отримання статусу безробітної у заяві від 30 червня 2022 року відповідач підтвердила, що не перебуває у трудових відносинах та не є студентом денної форми навчання.

Шляхом підписання згоди на обробку персональних даних (ПК № 00010) відповідач була проінформована, що її персональні дані включені до Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості з метою надання послуг зі сприяння працевлаштування та перевірки даних, що зазначені в документа, поданих нею під час реєстрації як безробітної та протягом періоду перебування на обліку як шукаючу роботу.

Наказом Голосіївської районної філії КМЦЗ № HТ220701 від 01 липня 2022 року відповідачу надано статус безробітної з 30 червня 2022 року.

Наказом Голосіївської районної філії КМЦЗ № HТ220701 від 01 липня 2022 року відповідачу призначено допомогу по безробіттю з 30 червня 2022 року по 26 березня 2023 року, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу.

Наказом Голосіївської районної філії КМЦ3 від 01 липня 2022 року № HT220701 відповідачу розпочато виплату допомоги по безробіттю.

Наказом Голосіївської районної філії КМЦЗ від 26 серпня 2022 року № HТ220826 відповідачу скорочену виплату допомоги по безробіттю на строк на строк до 90 календарних днів у зв?язку з недотриманням рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню з 25 серпня 2022 року.

Наказом Голосіївської районної філії КМЦЗ від 02 вересня 2022 року № НТ220902 відповідачу скорочену виплату допомоги по безробіттю на строк на строк до 90 календарних днів у зв?язку з недотриманням рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню з 01 вересня 2022 року.

Наказом Голосіївської районної філії КМЦЗ від 12 вересня 2022 року № НТ220912 відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю у зв?язку з відмовою безробітного від двох пропозицій підходящої роботи.

Наказом Голосіївської районної філії КМЦЗ від 12 вересня 2022 року № HT220912 відповідачу припинено реєстрацію у зв?язку з відмовою від двох пропозицій підходящої роботи.

При здійсненні обміну даними про особу з Пенсійним фондом України, виявлено, що відповідач у період перебування на обліку перебувала у трудових відносинах з ТОВ «ЛЕГІОН 2015» (7).

19 грудня 2022 року позивачем складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення за № 2033. Згідно висновків Акту: « ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ТОВ «ЛЕГІОН 2015» з 13 липня 2022 року по 25 липня 2022 року, звільнена за власним бажанням, згідно ст.. 38 КЗпП України».

Згідно довідки-розрахунку від 20 грудня 2022 року № 357 розмір нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття становить 1612,90 грн., яке складається з допомоги по безробіттю за період перебування на обліку з 13 липня 2022 року по 31 серпня 2022 року.

Голосіївською районною філією КМЦЗ 22 грудня 2022 року видано наказ № 64/279-02/22, відповідно до якого прийнято рішення про відшкодування незаконно виплачених коштів відповідачу.

З метою досудового врегулювання спору Голосіївська районна філія КМЦЗ листом-повідомленням від 23 грудня 2022 року № 279.5-1846/22 звернулась до відповідача з пропозицією повернення в добровільному порядку незаконно отриманих коштів.

19 червня 2023 року Позивачем повторно направлено лист-повідомлення № 08-1026/10-21/23 з пропозицією щодо повернення в добровільному порядку незаконно отриманих коштів.

Водночас, станом на дату звернення до суду кошти в добровільному порядку відповідачем повернуті не були.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції чинній на час надання відповідачу статусу безробітної) безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи ( п. 1 частина перша статті 43 Закону України «Про зайнятість населення»).

Згідно з частиною третьої статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Умови виплати допомоги по безробіттю, визначені статтею 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», пов`язуються з початком настання безробіття, тобто наданням особі статусу безробітного.

За правилами п. 1 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи.

Частинами другою та третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», яка визначає права, обов`язки та відповідальність застрахованих осіб, передбачено, що такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

За змістом пункту 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільнимнаказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державна податкова адміністрація України від 13 лютого 2009 року за № 60/62, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку.

Отже, умовою стягнення виплаченого забезпечення є умисне невиконання застрахованою особою своїх обов`язків та зловживання ними. Позивач повинен довести вину відповідача у формі прямого умислу, спрямованого саме на свідоме неповідомлення про працевлаштування з метою незаконного отримання допомоги з безробіття.

Відповідна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі № 802/1206/17-а, від 24 квітня 2019 року у справі № 757/17820/17-ц, від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727св18).

Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною першою статті 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню заробітна плата й платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їхня виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку й недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність здійснених розрахунків, на основі яких була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і, відповідно, тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц дійшла висновку, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Як встановлено під час судового розгляду, відповідач з 13 липня 2022 року по 25 липня 2022 року перебувала у трудових відносинах з ТОВ «ЛЕГІОН 2015» (7).

Отже, в період перебування на обліку у Голосіївській районній філії Київського міського центру зайнятості в статусі безробітної з 13 липня 2022 року по 25 липня 2022 року відповідач виконувала оплачувану роботу, а отже належала до категорії зайнятих, що є підставою для зняття з обліку як безробітної та повернення суми незаконно отриманого матеріального забезпечення.

З урахуванням встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття у сумі 1 612,90 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений судовий збір.

Керуючись статтями 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

1. Задовольнити повністю позовні вимоги Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Київського міського центру зайнятості (ідентифікаційний код 03491091) незаконно отриману допомогу по безробіттю в розмірі 1 612 (одна тисяча шістсот дванадцять) грн. 90 коп.

3. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Київського міського центру зайнятості (ідентифікаційний код 03491091) судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Інші учасники справи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Повне рішення складено 21 липня 2025 року.

Суддя О.В.Попович