Справа № 758/5341/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді Якимець О.І.

за участю секретаря судового засідання Карпишиної К.С.,

учасників справи:

позивача - ОСОБА_1 ,

представників відповідача - Вишневської Т.В. , Іванової Н.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району м. Києва про поновлення на роботі,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача у якій, з урахуванням заяви від 30.05.2025 (а.с.114-118) просить суд:

- скасувати наказ № 44-к від 13.03.2025 про звільнення ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді вчителя фізики та інформатики у Комунальному закладі «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району міста Києва;

- стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог вказується, позивач з 08.02.2021 працював на посаді вчителя інформатики та фізики у Комунальному закладі «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району міста Києва.

Зазначається, що 13.03.2025 позивача було звільнено з роботи з ініціативи адміністрації Школи № 247 на підставі ст. 41 КЗпП України.

У позові зауважується, що маючи педагогічний стаж, у 2021 році позивач приєднався до колективу Спеціалізованої школи № 247, де продовжив викладати інформатику та фізику, застосовуючи свій професійний досвід. Згідно із записами у трудовій книжці, 08.02.2021 позивача було прийнято на роботу у школу № 247 за строковим трудовим договором до 26.08.2021 та з 27.08.2021 трудові відносини переведено на безстрокову основу.

Як стверджується у позові, впродовж роботи позивач сумлінно виконував обов`язки вчителя, викладаючи інформатику та фізику, систематично підвищував професійний рівень, опановуючи сучасні освітні методики та технології, що підтверджується сертифікатами Інституту педагогіки НАПН України та Інституту післядипломної освіти Київського університету імені Бориса Грінченка.

Акцентується, що 15.03.2023 позивач успішно пройшов атестацію як учитель інформатики та фізики, атестаційна комісія підтвердила його відповідність займаній посаді та присвоїла кваліфікаційну категорію «Спеціаліст другої категорії».

Зазначає, що за час роботи позивач не допускав порушень трудової дисципліни, до нього не застосовувалися заходи дисциплінарного впливу, жодних фактів булінгу чи аморальних проступків щодо учнів або колег позивач не вчиняв.

У позові звертається увага на те, що незважаючи на високий професійний рівень позивача, позитивні результати атестації та відсутність порушень, 13.03.2025 його було незаконно звільнено за ст. 41 КЗпП України, про що було внесено запис у трудову книжку з посиланням на наказ № 44-к від 13.03.2025.

Позивач вважає, що жодних проступків він не вчиняв, звільнення було ініційоване директором школи без законних на те підстави ймовірно з особистих мотивів, тому таке звільнення є незаконним та позивач підлягає поновленню на роботі.

09.05.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.38-42), в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

У відзиві, зокрема, зазначається, що наказом № 44-к від 13.03.2025 відповідачем було здійснено звільнення позивача за вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи (п. 3 ч. 1 ст. 41 КЗпП).

Вказується, що 10.12.2024 стався інцидент на уроці фізики в 7-А класі, де вчитель порушив усі норми педагогічної етики та проявив жорстокість до учнів даного класу, позивач кричав на дітей, ображав, штовхав їх, кидав особисті речі учнів, наніс удар рукою по спині учениці ОСОБА_7 та порвав її зошит.

У відзиві звертається увага на те, що 11.12.2024 в мережі з`явилося відео з інцидентом на уроці та цього ж дня було проведено нараду з педагогічними працівниками.

Акцентується, що заступник директора з навчальної роботи провела індивідуальні бесіди з учителем інформатики ОСОБА_1 та класним керівником 7- А класу ОСОБА_3 , ОСОБА_1 було попереджено про неприпустимість подібної поведінки та у випадку повторних повідомлено, щодо такої поведінки, буде притягнуто його до відповідальність, відповідно до чинного законодавства України, класний керівник ОСОБА_3 та заступник директора з навчальної роботи ОСОБА_4 провели бесіду з дітьми.

28 лютого-01 березня 2025 року в багатьох соцмережах таких як Тікток, Телеграм групи, Фейсбук повторно з`явилося відео з інцидентом, яке отримало значний суспільний резонанс.

До школи прибули працівники Сектору ювенальної превенції, які опитали педагогів, матір учениці 7-А класу ОСОБА_6 та задокументували їх показання.

Також 03.03.2025 надійшло звернення від громадської організації «Сірий Корпус» від 01.03.2025 № 26/25 «Щодо інциденту з вчителем фізики та інформатики у школі № 247», в якому зазначено що ОСОБА_1 погрожував дітям та зневажав їх права.

Для опрацювання звернення директором навчального закладу винесено наказ № 46 від 03.03.2025 «Про створення комісії з розгляду випадку порушення етичних норм поведінки».

Зокрема, у період з 03 березня по 14 березня 2025 року створеною комісією, для з`ясування обставин, зазначених у зверненні та вчинено наступні дії:

- взято письмові пояснення класного керівника 7- А класу ОСОБА_3 ;

- взято письмові пояснення від заступника директора з навчальної роботи ОСОБА_4 ;

- взято письмові пояснення з вчителя інформатики ОСОБА_1 (пояснювальна);

- проведено бесіду з матір`ю ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;

- проведено бесіду з ученицею 7-А класу ОСОБА_9 та учнем ОСОБА_10 у присутності матері ОСОБА_11 ;

- проведено бесіду з матір`ю ОСОБА_12 ;

- проведено бесіду з учнем 7-А класу ОСОБА_13 у присутності матері ОСОБА_14 ;

- проведено бесіду з матір`ю ОСОБА_15 ;

- проведено бесіду з учнем 7-А класу ОСОБА_16 у присутності матері ОСОБА_17 ;

- проведено бесіду з ученицею 7-А класу ОСОБА_18 у присутності матері ОСОБА_19 .

За результатами проведення розслідування комісією з розгляду випадку порушення етичних норм поведінки було встановлено та зафіксовано у Акті від 13 березня 2025 року такі факти: 1. Учитель інформатики ОСОБА_1 порушив трудову дисципліну, а саме: Посадову інструкцію вчителя ІІ-ІІІ ступеня комунального закладу «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів N? 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району міста Києва (пункт 2.2.: «Здійснює навчання та виховання учнів з урахуванням психологічних та фізіологічних особливостей їх розвитку і специфіки навчального предмету» та пункт 2.19. «Дотримується педагогічної етики , поважає гідність дітей , учнів, захищає їх від будь-яких форм фізичного або психічного насильства , запобігає шкідливим звичкам , пропагує здоровий спосіб життя. Вимагає від учнів дотримання статуту освітньої установи»), Правила внутрішнього трудового розпорядку комунального закладу «Спеціалізована школа I-III ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району міста Києва (пункт 3.3.: «Педагогічні працівники закладу зобов`язані: дотримуватися педагогічної етики; поважати гідність , права, свободи і законні інтереси всіх учасників освітнього процесу; настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей , зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства; захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти, запобігти вживанню ними та іншими особами на території закладу освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншим шкідливим звичкам»). 2. Учителем інформатики ОСОБА_1 недотримано норм чинного законодавства України, зокрема: ст. 28 Конституції України (заборона жорстокого поводження); ст. 52 Конституції України (захист дітей від насильства, експлуатації та жорстокого поводження ); Закон України «Про освіту » (ст. 53 - гарантія безпечного освітнього середовища). 3. ОСОБА_1 допустив неетичну поведінку, грубі та недоречні висловлювання й дії, що проявилося в застосуванні непедагогічних методів впливу на учнів. На підставі встановлених фактів та отриманих доказів , комісія прийняла рішення вважати дії вчителя ОСОБА_1 аморальним проступком, несумісним з продовженням педагогічної діяльності. Комісія рекомендує звільнити ОСОБА_1 відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 41 КЗпП України «Додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов» у зв`язку із вчиненням працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи.

Враховуючи викладене, відповідач звертає увагу, що вище твердження позивача про те, що він не вчиняв жодних проступків, а його звільнення 13.03.2025 було ініційоване директором школи без законних на те підстави, ймовірно з особистих мотивів, є безпідставним та не відповідають дійсності. Крім того, звертає увагу, що позивач відмовився від отримання своєї трудової книжки, відмовився від ознайомлення з Актом від 13.03.2025 року, відмовився від ознайомлення із Наказом № 46 від 03.03.2025 року, відмовився від ознайомлення із Наказом №44-к від 13.03.2025 року, відмовився від надання пояснювального листа щодо випадку описаному у зверненні громадської організації «Сірий корпус» від 01.03.2025 року.

На підставі встановлених фактів та отриманих доказів, оскільки дії вчителя ОСОБА_1 є аморальним проступком, несумісним з продовженням педагогічної діяльності, прийнято наказ №44-к про його звільнення на підставі п. 3 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

21 квітня 2025 ухвалою судді відповідну позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, зазначив, що діяв у межах посадової інструкції, оскільки учениця ОСОБА_20 порушувала дисципліну, бігала по класі та на зауваження не реагувала - позивач підійшов до дверей та попросив її вийти. Рукою по спині таку не бив, просто супроводжував її до виходу з класу.

Сторона відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просили у позові відмовити, оскільки позивач порушив етичні норми поведінки, комісією з перевірки було складено акт від 13.03.2025, яким комісія прийняла рішення вважати дії вчителя ОСОБА_1 аморальним поступком, несумісним з продовженням педагогічної діяльності. На підтвердження неправомірності дій позивача відповідачем надано відео, яке підтверджує протиправність поведінки позивача, а також пояснювальні учнів та їх батьків, заступника директора з навчальної роботи ОСОБА_4 та класного керівника 7- А класу.

Заслухавши учасників справи, покази свідка, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначені у Кодексі законів про працю України (далі КЗпП України).

Відповідно до ст.4 КЗпП України, законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

За змістом п.4 ст.36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Статтею 41 КЗпП України визначено додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 41 КЗпП України вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи, є підставою для розірвання трудового договору з працівником.

До суб`єктів, які можуть бути звільнені за цією підставою, належать учасники освітнього процесу, зазначені у статті 52 Закону України «Про освіту», а саме: педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники; фізичні особи, які провадять освітню діяльність; інші особи, передбачені спеціальними законами та залучені до освітнього процесу у порядку, що встановлюється закладом освіти.

Термін «аморальний проступок» є оціночним поняттям, оскільки не конкретизований законодавцем, а тому суду, як правозастосовному органу, надано можливість на свій розсуд надавати оцінку на підставі встановлених обставин справи щодо того, чи є ті чи інші діяння аморальним проступком. Зокрема, аморальним проступком можна вважати діяння, що суперечить загальноприйнятим нормам і правилам, порушує моральні устої суспільства, моральні цінності, які склалися в суспільстві, і суперечить змісту трудової функції конкретного працівника. Так, аморальним проступком можна вважати появу в громадських місцях у нетверезому стані, нецензурну лайку, бійку, поведінку, що принижує людську гідність тощо.

Освіта є основою інтелектуального, духовного, фізичного і культурного розвитку особистості, її успішної соціалізації, економічного добробуту, запорукою розвитку суспільства, об`єднаного спільними цінностями і культурою, та держави.

Відповідно до частини першої статті 53 Закону України «Про освіту» здобувачі освіти мають право на безпечні та нешкідливі умови навчання, утримання і праці; повагу людської гідності; захист під час освітнього процесу від приниження честі та гідності, будь-яких форм насильства та експлуатації, булінгу (цькування), дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти.

Відповідно до п. 1.7. комунального закладу «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району м. Києва школа несе відповідальність перед собою, суспільством та державою за: безпечні умови освітньої діяльності; - дотримання державних стандартів освіти; дотримання договірних зобов`язань з іншими суб`єктами освітньої, наукової, виробничої діяльності, у тому числі зобов`язання за міжнародними угодами; дотримання фінансової дисципліни.

Згідно п. 3.1. комунального закладу «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району м. Києва Учні мають право на: вибір певного закладу, форми навчання, профільного напрямку, факультативів, спецкурсів, позашкільних та позакласних занять; безпечні і нешкідливі умови навчання та праці; користування навчально-виробничою, науковою, матеріально-технічною, культурно-спортивною та лікувально-оздоровчою базою школи; участь в різних видах науково-практичної діяльності, конференціях, олімпіадах, виставках, конкурсах тощо; отримання додаткових, у тому числі платних, навчальних послуг; перегляд результатів оцінювання навчальних досягнень з усіх предметів інваріантної та варіативної частини; участь в роботі органів громадського самоврядування школи; участь в роботі добровільних самодіяльних об`єднань, творчих студій, клубів, гуртків, груп за інтересами тощо; повагу людської гідності, вільне вираження поглядів, переконань; захист від будь-яких форм експлуатації, психічного і фізичного насильства, зід дій педагогічних та інших працівників, які порушують їх права, принижують честь і гідність.

Відповідно до частини першої статті 54 Закону України «Про освіту» педагогічною діяльністю можуть займатися особи з високими моральними якостями, які мають відповідну освіту, професійно-практичну підготовку, фізичний стан яких дозволяє виконувати службові обов`язки.

Згідно з частиною другою статті 54 Закону України «Про освіту» педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники зобов`язані, зокрема: постійно підвищувати свій професійний і загальнокультурний рівні та педагогічну майстерність; виконувати освітню програму для досягнення здобувачами освіти передбачених нею результатів навчання; сприяти розвитку здібностей здобувачів освіти, формуванню навичок здорового способу життя, дбати про їхнє фізичне і психічне здоров`я; дотримуватися педагогічної етики; поважати гідність, права, свободи і законні інтереси всіх учасників освітнього процесу; настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства; захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психологічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти; додержуватися установчих документів та правил внутрішнього розпорядку закладу освіти, виконувати свої посадові обов`язки; повідомляти керівництво закладу освіти про факти булінгу (цькування) стосовно здобувачів освіти, педагогічних, науково-педагогічних, наукових працівників, інших осіб, які залучаються до освітнього процесу, свідком якого вони були особисто або інформацію про які отримали від інших осіб, вживати невідкладних заходів для припинення булінгу (цькування).

Така підвищена відповідальність педагогічних працівників обумовлена тим, що вони перебувають в особливих відносинах та виконують специфічні функції, які не обмежуються лише формальним виконанням трудових обов`язків вчителя (педагога, вихователя), а й здійснюють виховну функцію, не властиву іншим категоріям працівників.

Звільнення працівника, який виконує виховні функції та який вчинив аморальний проступок, допускається за наявності двох умов: 1) аморальний проступок повинен бути підтверджений фактами; 2) вчинення проступку несумісне з продовженням роботи, що має виховну функцію.

Звільнення допускається за вчинення аморального проступку як при виконанні трудових обов`язків, так і не пов`язаного з ними (вчинення такого проступку в громадських місцях або в побуті).

Отже, якщо педагог недостойною поведінкою скомпрометував себе перед учнями, іншими учасниками навчально-виховного процесу, порушив моральні норми, втратив тим самим авторитет, дискредитував себе як педагог, що унеможливлює досягнення мети навчально-виховного процесу, він підлягає звільненню з роботи за пунктом 3 статті 41 КЗпП України.

Підставою для звільнення за пунктом 3 частини першої статті 41 КЗпП України є не будь-який аморальний проступок, а такий, що несумісний із продовженням цієї роботи. Оскільки законодавцем не визначено критеріїв визначення межі між проступками, сумісними і не сумісними з продовженням роботи, тому суд зобов`язаний з метою виконання завдання цивільного судочинства самостійно надати оцінку і встановити чи є вчинений аморальний проступок, за який звільнено працівника, таким, що сумісний із продовженням роботи з урахуванням конкретних обставин справи.

Такі висновки правозастосування викладені у постанові Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 560/893/17.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, як зазначалось судом вище, аморальний проступок повинен бути підтверджений достовірними фактами (обставинами), які встановлені на підставі належних та допустимих доказів, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та мають значення для вирішення справи.

Згідно матеріалів справи судом встановлено, що 08.02.2021 позивача було прийнято на роботу до Комунального закладу «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» за строковим трудовим договором до 26.08.2021 та з 27.08.2021 позивач переведений на умови безстрокового трудового договору (підстава наказ №130-к від 26.04.2021).

Відповідно до Посадової інструкції вчителя ІІ-ІІІ ступеня комунального закладу «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району м. Києва (а.с.74-77) вчитель зокрема: організовує та планує освітній процес, забезпечує виконання навчальних програм з певного предмету у відповідності до навчального плану (п.2.1); здійснює навчання та виховання учнів з урахуванням психологічних та фізіологічних особливостей їх розвитку і специфіки навчального предмету (п. 2.2); забезпечує в ході освітнього процесу соціалізацію, формування загальної культури особистості, дотримання норм і правил техніки безпеки (п.2.3); несе відповідальність за збереження життя та здоров`я учнів під час навчально-виховного процесу (п.2.5); використовує різноманітні ефективні форми, прийоми і методи навчання (п.2.6); сприяє формуванню в учнів поваги до принципів загальнолюдської моралі, батьків, культурно-національних, духовних, історичних цінностей України, дбайливе ставлення до навколишнього середовища (п.2.18); дотримується педагогічної етики, поважає гідність дітей, учнів, захищає їх від будь яких форм фізичного або психічного насильства, запобігає шкідливим звичкам, пропагує здоровий спосіб життя, вимагає від учнів дотримання статуту освітньої установи (п.2.19); контролює забезпечення здорових і безпечних умов навчання, виховання, праці (п.2.20); підтримує зв`язки з батьками, надає їм консультативну педагогічну допомогу з питань освіти, фізичного й психічного розвитку їх дітей (п.2.22); вдосконалює педагогічну майстерність, загальну культуру, підвищує фаховий і кваліфікаційний рівень (п.2.23).

У розділі IV (Відповідальність) зазначеної посадової інструкції вчителя передбачено, що вчитель у визначеному законодавством України порядку несе відповідальність за: реалізацію в повному обсязі навчальних програм відповідно до навчального плану і розкладу занять; збереження життя і здоров`я учнів під час навчального процесу; дотримання прав і свобод учнів; невиконання чи неналежне виконання без поважних причин Статуту і Правил внутрішнього трудового розпорядку школи, розпоряджень директора школи та інших локальних нормативних документів, посадових обов`язків, встановлених цією Інструкцією, вчитель II-III ступеня несе дисциплінарну відповідальність у порядку, визначеному трудовим законодавством; застосування, в тому числі одноразове, методів виховання, пов`язаних із фізичним або психічним насиллям над особистістю учня, а також скоєння іншого аморального вчинку може бути звільнений з посади відповідно до чинного трудового законодавства і Закону України «Про освіту» (п.4.1-п.4.5).

ОСОБА_1 ознайомлений з посадовою інструкцією 08.02.2021, про що міститься його особистий підпис (а.с.77).

Відповідно до пункту 3.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку комунального закладу «Спеціалізована школа І-І IІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району міста Києва педагогічні працівники закладу зобов`язані: дотримуватися педагогічної етики; поважати гідність, права, свободи і законні інтереси всіх учасників освітнього процесу; настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства; захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти; запобігти вживанню ними та іншими особами на території закладу освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншими шкідливими звичкам; працювати сумлінно, дотримуватися трудової дисципліни, виконувати обов`язки визначені посадовими інструкціями.

В матеріалах справи також наявна копія атестаційного листа від 15.03.2023 (а.с. 20-23) в якому атестаційна комісія підтвердила відповідність ОСОБА_1 , займаній посаді та присвоїла кваліфікаційну категорію «Спеціаліст другої категорії».

У вказаному атестаційному листі, зокрема, зазначено наступне:

«Характеристика діяльності вчителя у міжатестаційний період.

ОСОБА_1 зарекомендував себе, як ініціативний, високопрофесійний внитель. Він проводить уроки на належному науково-методичному рівні. Добре володіє новітніми освітніми методиками й технологіями. активно їх використовус. Впроваджує різні форми та методи роботи для покращення організації освітнього процесу на уроках інформатики. Розробляє різнорівневі завдання для учнів, відповідно до вимог навчальної програми та критеріїв оцінювання навчальних досягнень учнів. Активно використовує в своїй роботі такі платформи, як Google Classroom, Zoom, Google Таблиці, Google Документи, Youtube, PhET Interactive Simulations, DRAW.ІО та інші.

ОСОБА_21 сприяє творчому розвитку обдарованих дітей. Диференціює завдання за змістом. складністю, дає інструктаж щодо способів організації роботи, здійснює диференційований та індивідуальний підхід до учнів.

Вчитель вміє лаконічно, доступно подати навчальний матеріал, вільно володіє державною мовою. Такий підхід до процесу навчання створює умови для розвитку пізнавальної активності, самовираження та самовдосконалення учнів. Систематично практикує фронтальні, групові, індивідуальні, самостійні форми роботи.

ОСОБА_21 постійно працює над підвищенням свого фахового рівня, педагогічної майстерності. Має сертифікати і підвищує свою кваліфікацію на EdEra. Дотримується педагогічної етики. Завжди готовий надати необхідну допомогу учням. їх батькам, колегам. За час роботи в колективі ОСОБА_21 здобув повагу серед учнів, їх батьків, учителів школи.»

В матеріалах справи наявний акт від 13.03.2025, за підписами голови комісії ОСОБА_22 та членів комісії ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 (а.с. 44-45) наступного змісту:

«10 грудня 2024 року стався інцидент на уроці фізики в 7-А класі, де вчитель порушив усі норми педагогічної етики та проявив жорстокість до учнів даного класу. ОСОБА_1 кричав на дітей, ображав, штовхав їх, кидав особисті речі учнів, наніс удар рукою по спині учениці ОСОБА_7 та порвав її зошит. 11 грудня 2024 року в мережі з`явилося відео з інцидентом на уроці. Цього ж дня було проведено нараду з педагогічними працівниками. Заступник директора з навчальної роботи провела індивідуальні бесіди з учителем інформатики ОСОБА_1 та класним керівником 7-А класу ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 було попереджено про неприпустимість подібної поведінки та у випадку повторних повідомлено, щодо такої поведінки, буде притягнуто його до відповідальність, відповідно до чинного законодавства України. Класний керівник ОСОБА_3 та заступник директора з навчальної роботи ОСОБА_4 провели бесіду з дітьми.

28 лютого 2025 року в соцмережах повторно з`явилося відео з інцидентом. Було зібрано термінову нараду педагогічних працівників при директорові для з`ясування причин, які б могли стати поштовхом для повторного розміщення відео. Під час проведення наради керівник закладу знову наголосила, що подібна поведінка суперечить не лише педагогічній етиці, а й чинному законодавству України, зокрема: ст. 28 Конституції України (заборона жорстокого поводження); ст. 52 Конституції України (захист дітей від насильства, експлуатації та жорстокого поводження); Закону України «Про освіту» (ст. 53 - гарантія безпечного освітнього середовища); порушує Посадову інструкцію вчителя І1-ІІІ ступеня комунального закладу «Спеціалізована школа І-ІП ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району міста Києва, а саме: пункту 2.2. («Здійснює навчання та виховання учнів з урахуванням психологічних та фізіологічних особливостей їх розвитку і специфіки навчального предмету») та пункту 2.19. («Дотримується педагогічної етики, поважає гідність дітей, учнів, захищає їх від будь-яких форм фізичного або психічного насильства, запобігає шкідливим звичкам, пропагує здоровий спосіб життя. Вимагає від учнів дотримання статуту освітньої установи») та Правила внутрішнього трудового розпорядку комунального закладу «Спеціалізована школа І-ІП ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району міста Києва (пункт 3.3.:«Педагогічні працівники закладу зобов`язані: дотримуватися педагогічної етики; поважати гідність, права, свободи і законні інтереси всіх учасників освітнього процесу; настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства; захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти, запобігти вживанню ними та іншими особами на території закладу освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншим шкідливим звичкам»).

28 лютого 2025 року, до школи прибули працівники Сектору ювенальної превенції, які проводили опитування педагогів, матері учениці 7-А класу ОСОБА_6 та задокументували їх показання.

03 березня 2025 року надійшло звернення від громадської організації «Сірий Корпус» (далі - Звернення) від 01.03.2025 № 26/25 «Щодо інциденту з вчителем фізики та інформатики у школі № 247», в якому зазначено що ОСОБА_1 погрожував дітям та зневажав їх права.

Для опрацювання звернення було винесено наказ № 46 від 03 березня 2025 року «Про створення комісії з розгляду випадку порушення етичних норм поведінки».

У період з 03 березня по 14 березня 2025 року створеною комісією, для з`ясування обставин, зазначених у зверненні було проведено наступні дії:

- взято письмові пояснення класного керівника 7-А класу ОСОБА_3 ;

- взято письмові пояснення із заступника директора з навчальної роботи ОСОБА_4 ;

- взято письмові пояснення з вчителя інформатики ОСОБА_1 (пояснювальна); проведено бесіду з матір`ю ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;

- проведено бесіду з ученицею 7-А класу ОСОБА_29 та учнем ОСОБА_10 у присутності матері ОСОБА_6 ;

- проведено бесіду з матір`ю ОСОБА_12 ;

- проведено бесіду з учнем 7-А класу ОСОБА_13 у присутності матері ОСОБА_14 ;

- проведено бесіду з матір`ю ОСОБА_15 ;

- проведено бесіду з учнем 7-А класу ОСОБА_16 у присутності матері ОСОБА_17 ;

- проведено бесіду з ученицею 7-А класу ОСОБА_18 у присутності матері ОСОБА_19 .

При опрацюванні пояснювальних батьків та учнів були виявлені нові випадки психологічного тиску на дітей: учитель занижував оцінки учням, з метою тиску на них, тому що діти скаржаться класному керівнику, безпідставно звинувачував їх у псуванні шкільного майна.

Установлено такі факти:

1. Учитель інформатики ОСОБА_1 порушив трудову дисципліну, а саме: Посадову інструкцію вчителя ІІ-ІП ступеня комунального закладу «Спеціалізована школа I- III ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району міста Києва (пункт 2.2.: «Здійснює навчання та виховання учнів з урахуванням психологічних та фізіологічних особливостей їх розвитку і специфіки навчального предмету» та пункт 2.19. «Дотримується педагогічної етики, поважає гідність дітей, учнів, захищає їх від будь-яких форм фізичного або психічного насильства, запобігає шкідливим звичкам, пропагує здоровий спосіб життя. Вимагає від учнів дотримання статуту освітньої установи»), Правила внутрішнього трудового розпорядку комунального закладу «Спеціалізована школа І-Ш ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району міста Києва (пункт 3.3.: «Педагогічні працівники закладу зобов`язані: дотримуватися педагогічної етики; поважати гідність, права, свободи і законні інтереси всіх учасників освітнього процесу; настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства; захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти, запобігти вживанню ними та іншими особами на території закладу освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншим шкідливим звичкам»).

2. Учителем інформатики ОСОБА_1 недотримано норм чинного законодавства України, зокрема: ст. 28 Конституції України (заборона жорстокого поводження); ст. 52 Конституції України (захист дітей від насильства, експлуатації та жорстокого поводження); Закон України «Про освіту» (ст. 53 - гарантія безпечного освітнього середовища).

3. ОСОБА_1 допустив неетичну поведінку, грубі та недоречні висловлювання й дії, що проявилося в застосуванні непедагогічних методів впливу на учнів.

На підставі встановлених фактів та отриманих доказів, комісія прийняла рішення вважати дії вчителя ОСОБА_1 аморальним проступком, несумісним з продовженням педагогічної діяльності.

Комісія рекомендує звільнити ОСОБА_1 відповідно до п. З ч. 1 ст. 41 КЗпП України «Додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов» у зв`язку із вчиненням працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи.» (а.с.44,45).

Відповідно до наказу № 44-К від 13.03.2025 (а.с. 60), ОСОБА_1 звільнено з посади вчителя інформатики, у зв`язку з порушенням трудової дисципліни, усіх норм педагогічної етики та вчинення працівником аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи, згідно п. 3 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

ОСОБА_1 відмовився забирати трудову книжку, ознайомлюватися з Актом «Про результати розслідування» від 13.03.2025, ознайомлюватися з наказом «Про створення комісії з розгляду випадку порушення етичних норм поведінки» від 03.03.2025 № 46, ознайомлюватися з наказом «Про звільнення ОСОБА_30 » від 13.03.2025 № 44-К, написати пояснювальну щодо випадку, який зазначений в зверненні від 01.03.2025 «Сірий Корпус», що підтверджується наявними в матеріалах справи актами за підписами заступника директора з навчальної роботи ОСОБА_22 , заступника директора з виховної роботи ОСОБА_23 , вчителя української мови та літератури ОСОБА_31 , соціального педагога ОСОБА_24 , вчителя початкових класів, голови ПК ОСОБА_25 (а.с. 51-53).

Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 14.03.2025, зі змісту якої вбачається, що останній відмовився підписати вказані акти, оскільки на його думку підстави для звільнення являються неправдивими, а саме звільнення є незаконним через підроблені факти та їх неналежне вивчення (а.с. 58).

На підтвердження позовних вимог позивачем також до матеріалів позовної заяви долучено копії: Сертифікату № ФЗК-62 про проходження ОСОБА_1 навчання в Інституту педагогіки НАПН України за програмою підвищення кваліфікації «Методика навчання фізики за новим Державним стандартом базової середньої освіти (7 клас)» від 23.02.2024 (а.с. 4); Сертифікату про опанування ОСОБА_1 навчального модуля Правовий статус учителя від 23.12.2024 (а.с. 5); Диплому НОМЕР_1 від 24.06.2005 (а.с. 17).

Стороною відповідача до матеріалів справи також додано копії: звернення від громадської організації «Сірий Корпус» від 01.03.2025 № 26/25 «Щодо інциденту з вчителем фізики та інформатики у школі № 247», в якому зазначено що ОСОБА_1 погрожував дітям та зневажав їх права (а.с. 59); наказу № 46 від 03.03.2025 про створення комісії з розгляду випадку порушення етичних норм поведінки (а.с. 61); листа-повідомлення та заяви ОСОБА_17 (а.с. 62, 63); пояснювальної ОСОБА_15 , учня 7-А класу (зворотній бік. а.с. 63); пояснювальної ОСОБА_1 (а.с. 64); пояснювальної записки учителя української мови та літератури, класного керівника 7-А класу ОСОБА_3 (а.с. 65); пояснювальної записки заступника директора з навчальної роботи ОСОБА_4 (а.с. 66); листа-повідомлення та згоди ОСОБА_6 (а.с. 67, 68); пояснювальної ОСОБА_32 , учениці 7-А класу (зворотній бік. а.с. 68); пояснювальної ОСОБА_33 , учня 7-А класу (а.с. 69); листа-повідомлення та заяви ОСОБА_34 (а.с. 70); пояснювальна ОСОБА_18 , учениці 7-А класу (а.с. 71); статуту комунального закладу «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району м. Києва (а.с. 78-88); роздруківки скріншотів постів та листування в телеграм каналах (а.с. 90-94).

У судовому засіданні 24.07.2025 судом допитано у якості свідка ОСОБА_4 , яка працює заступником директора з навчальної роботи. Така надала свідчення, що 11.12.2024 до неї підійшов керівник 7-А класу, яка повідомила, що 10.12.2024 на уроці фізики позивач вчинив неприпустимі дії відносно учениці ОСОБА_35 . На відеозаписі, який їй показали, позивач виштовхував ученицю з класу та кричав на неї. Після побаченого відео, ОСОБА_4 повідомила про зазначене директора школи та заступника директора з виховної роботи. Вони разом піднялися до вчителя, але позивач сказав, що нічого не трапилося, діти порушували дисципліну, тому і відбувся такий інцидент. Позивач у другій половині дня 11.12.2024 написав доповідну, що діти порушували дисципліну. Однак після Нового року відео розповсюдилося по соціальних мережах. У лютому до школи прибули працівники Сектору ювенальної превенції, які опитали педагогів, матір учениці 7-А класу ОСОБА_6 та задокументували їх показання.

У судовому засіданні 24.07.2025 судом також було досліджено відеодоказ, який наданий стороною відповідача через систему «Електронний суд». На відеофайлі зафіксовано учнів 7А класу (про що сторони не заперечували). Учениця сидить за партою, вчитель кілька разів повторює, щоб та вийшла, оскільки учениця не виходила, такий починає голосно кричати (00:10 с. відео) та ударом руки б`є ученицю по спині (00:12 с. відео).

За частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої - другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги або заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані підтверджуються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини. які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зауважує, що одним з основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності. Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.11.2019 зі справи № 902/761/18).

Отже, як було зазначено, підставою для звільнення за пунктом 3 частини першої статті 41 КЗпП України є не будь-який аморальний проступок, а такий, що несумісний із продовженням цієї роботи. Оскільки законодавцем не визначено критеріїв визначення межі між проступками, сумісними і не сумісними з продовженням роботи, тому суд зобов`язаний з метою виконання завдання цивільного судочинства самостійно надати оцінку і встановити, чи є аморальний проступок, за який звільнено працівника, таким, що сумісний із продовженням роботи, з урахуванням конкретних обставин справи.

Із підстав вчинення аморального проступку, несумісного з продовженням даної роботи (пункт 3 стаття 41 КЗпП), можуть бути звільненні лише ті працівники, які займаються виховною діяльністю, наприклад, вихователі, вчителі, викладачі, практичні психологи, соціальні педагоги, майстри виробничого навчання, методисти, педагогічні працівники позашкільних закладів. Таке звільнення допускається як за вчинення аморального проступку при виконанні трудових обов`язків, так і не пов`язаного з ними (вчинення такого проступку в громадських місцях або в побуті). Звільнення не може бути визнано правильним, якщо воно проведено лише внаслідок загальної оцінки поведінки працівника, не підтвердженої конкретними фактами.

У цій справі, за результатами перевірки, призначеної згідно з наказу № 46 від 03.03.2025, комісією з перевірки складено акт від 13.03.2025, яким комісія прийняла рішення вважати дії вчителя ОСОБА_1 аморальним поступком, несумісним з продовженням педагогічної діяльності, та рекомендувала звільнити останнього з займаної посади на відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

За результатами службового розслідування встановлено, що позивач порушив трудову дисципліну, а саме: Посадову інструкцію вчителя ІІ-ІП ступеня комунального закладу «Спеціалізована школа I- III ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району міста Києва (пункт 2.2.: «Здійснює навчання та виховання учнів з урахуванням психологічних та фізіологічних особливостей їх розвитку і специфіки навчального предмету» та пункт 2.19. «Дотримується педагогічної етики, поважає гідність дітей, учнів, захищає їх від будь-яких форм фізичного або психічного насильства, запобігає шкідливим звичкам, пропагує здоровий спосіб життя. Вимагає від учнів дотримання статуту освітньої установи»), Правила внутрішнього трудового розпорядку комунального закладу «Спеціалізована школа І-Ш ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району міста Києва (пункт 3.3.: «Педагогічні працівники закладу зобов`язані: дотримуватися педагогічної етики; поважати гідність, права, свободи і законні інтереси всіх учасників освітнього процесу; настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства; захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти, запобігти вживанню ними та іншими особами на території закладу освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншим шкідливим звичкам»); позивачем недотримано норм чинного законодавства України, зокрема: ст.28 Конституції України (заборона жорстокого поводження); ст. 52 Конституції України (захист дітей від насильства, експлуатації та жорстокого поводження); Закон України «Про освіту» (ст. 53 - гарантія безпечного освітнього середовища); а також ОСОБА_1 допустив неетичну поведінку, грубі та недоречні висловлювання й дії, що проявилося в застосуванні непедагогічних методів впливу на учнів.

Суд звертає увагу, що застосування фізичного насильства до дітей, незалежно від його наслідків, а також психологічного насильства, порушують їх право на безпечні та нешкідливі умови навчання, повагу до їх людської гідності; захист під час освітнього процесу від приниження честі та гідності, будь-яких форм насильства, передбачені ст.53 Закону України «Про освіту».

Педагогічний досвід позивача, наявність в нього Сертифікату № ФЗК-62 про проходження навчання в Інституту педагогіки НАПН України за програмою підвищення кваліфікації «Методика навчання фізики за новим Державним стандартом базової середньої освіти (7 клас)» тощо жодним чином не стосуються його поведінки стосовно учнів та встановлених фактичних обставин не спростовує.

Під час судового розгляду порушень у діяльності створеної відповідно до наказу №46 від 03.03.2025 комісії з розгляду випадку порушення етичних норм поведінки суд не встановив.

Натомість пояснення позивача, що у зв`язку із тим, що учениця ОСОБА_20 під час проведення уроку 10.12.2024 порушувала дисципліну у класі, чим спровокувала конфлікт між позивачем та ученицею, однак позивач діяв у межах посадової інструкції, суд сприймає критично, оскільки наведене не спростовує вчинення позивачем порушення норм педагогічної етики та вчинення аморального проступку.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити у повному обсязі.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання позову про поновлення на роботі, на підставі п. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою в позові, судовий збір, який підлягав сплаті позивачем за подання позову, необхідно компенсувати за рахунок держави .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 259, 265, 273, 280-284, 354, ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у позові ОСОБА_1 до Комунального закладу «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району м. Києва про поновлення на роботі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч. 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач: Комунальний заклад «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 247 з поглибленим вивченням іноземних мов» Деснянського району м. Києва, місцезнаходження - місто Київ, вулиця Миколи Закревського, будинок 37-Б, .

Суддя О.І. Якимець