Єдиний унікальний номер судової справи: 478/1783/24
Провадження №22-ц/812/921/25 Суддя-доповідач апеляційного суду: Самчишина Н.В.
Постанова

Іменем України

21 липня 2025 року м. Миколаїв справа № 478/1783/24

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Самчишиної Н.В.,

суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 07 квітня 2025 року ухвалене в складі головуючого судді Томашевського О.О., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Миколаївської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу,

встановив:

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Миколаївської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.

Позовна заява мотивована тим, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» здійснює діяльність з розподілу природного газу та керується Кодексом газорозподільних систем.

Відповідачка ОСОБА_1 є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу за адресою житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1 за особовим рахунком НОМЕР_1 .

18 квітня 2024 року працівниками позивача в ході проведення перевірки дотримання вимог Кодексу газорозподільних систем за вказаною адресою було виявлено порушення Кодексу ГРМ, а саме п.п. 2 п. 1 глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРМ несанкціоноване відновлення газоспоживання шляхом самовільного привернення пломби та відкриття крану на газопроводі - вводі в житловий будинок та було складено акт про порушення № 00407.

Споживач ОСОБА_1 , в присутності якої складався акт, власним підписом засвідчила факт виявленого порушення вимог Кодексу ГРМ без зауважень.

Того ж дня, відповідачку було запрошено на 26 квітня 2024 року на засідання постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення.

26 квітня 2024 року за результатами розгляду акту про порушення постійно діючою комісією з розгляду актів про порушення було прийнято рішення за яким відповідачці було донараховано необлікованого об`єму природного газу за період з 17 жовтня 2023 року по 17 квітня 2024 року в об`ємі 6684,82 м.куб., вартість якого складає 49601,36 грн, про що було складено відповідний акт - розрахунок.

Акт - розрахунок донарахованого необлікованого об`єму природного газу було направлено на адресу відповідачки з вимогою щодо сплати заборгованості.

Посилаючись на те, що відповідачкою вартість необлікованих об`ємів природного газу в розмірі 49601,36 грн не сплачено, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 вказану заборгованість та судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

У відзиві на позов ОСОБА_1 , заперечуючи проти позову, посилалась на те, що посадова особа на прізвище ОСОБА_2 , який вказаний у акті про порушення не був присутнім під час перевірки та виявлених порушеннях, що вказує на підробку акту про виявлені порушення. Протокол постійно діючої комісії є незаконним, оскільки до складу комісії з розгляду актів про порушення має входити юрист та представники служби метрології або територіального органу Регулятора. Відповідачка вказувала, що факт необлікованих об`ємів газу відсутній та факту пошкодження пломб та ЗВТ, викривлення даних обліку природного газу не доведено.

У відповіді на відзив представник позивача посилалася на його безпідставність.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 07 квітня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» у особі Миколаївської філії заборгованість за не облікований (донарахований) об`єм природного газу в сумі 49601,36 грн та судовий збір 3028,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скаргу обґрунтовано ідентичними з відзивом на позовну заяву доводами. Крім того, заявник вказувала, що головуючий у справі порушив вимоги статті 242 ЦПК України і не надав сторонам в судових дебатах виступити з промовами, а також судом необґрунтовано не застосовано висновків викладених у постанові КГС ВС від 12 лютого 2020 року у справі №922/1850/19.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач не погодився з доводами скарги, посилаючись на безпідставність її доводів.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 09 травня 2025 року розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки відповідач здійснила самовільне підключення до системи газопостачання, тому акт про порушення відповідає вимогам чинного законодавства та підтверджує несанкціоноване споживання природного газу, внаслідок чого комісія правомірно затвердила цей акт і визначила об`єм спожитого газу. Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу складено за граничними нормами споживання, який не спростований.

Судом першої інстанції відхилені доводи представника відповідача про те, що позивачем не доведено факту пошкодження пломб та ЗВТ та/або викривлення даних обліку природного газу, оскільки наведені обставини не впливають на факт самовільного відновлення газопостачання та не спростовують цього. При цьому, стороною відповідача фактично підтверджується обставина користування газом після його відключення, що вбачається із пояснень представника відповідача наданих в судовому засіданні із посиланням на квитанцію АТ «КБ ПриватБанк» з кодом: 9355-2709-1314-6073 про сплату відповідачкою 23 вересня 2024 року за послуги з газопостачання в розмірі 2206,29 грн.

Також суд відхилив доводи відповідачки щодо неналежного складу Постійно діючої комісії з розгляду Актів про порушення побутовими споживачами природного газу, оскільки зазначені обставини не доведено перед судом. Крім цього, із наданих позивачем матеріалів судом встановлено, що склад вказаної комісії затверджено наказом ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 10 жовтня 2023 року № 60/2-МФ-104/2 зі змінами, викладеними в наказі ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 25 грудня 2023 року №130-МФ-104/2 та до складу якої входять, між іншими особами, юрисконсульти. Інших вимог щодо включення до складу такої комісії інших осіб у даному випадку не вбачається.

Крім цього, суд відхилив посилання представника відповідача на підроблення акту про порушення, оскільки досліджені матеріали справи спростовують такі обставини та судом не встановлено факту відсутності ОСОБА_2 під час проведення контрольної перевірки за адресою відповідачки та складання акту про порушення та іншого матеріалу за результатами встановленого самовільного підключення відповідачкою.

Суд першої інстанції звернув увагу на ту обставину, що сам факт самовільного підключення до системи газопостачання та користування послугами газопостачання після його припинення стороною відповідача не заперечується.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачка ОСОБА_1 є побутовим споживачем послуг з постачання та розподілу природного газу за адресою житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1 за особовим рахунком НОМЕР_1 .

Згідно акту про припинення постачання природного газу № 58 від 13 червня 2021 року працівниками АТ «Миколаївгаз» було припинено газопостачання до будинку відповідачки шляхом опломбування ввідного крана на газопроводі пломбою № с 66697766. Показник лічильника газу 20834 м3.

18 квітня 2024 року працівниками ТОВ «Газорозподільні мережі України» складено акт про обстеження та акт про порушення № 00407 за участю споживача ОСОБА_1 , о/р НОМЕР_1 . Адреса об`єкта: АДРЕСА_1 . Актом встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, розділ ХІ. Глава 2. п. 1. п.п.2 несанкціоноване відновлення газоспоживання. Зазначено самовільне відновлення газопостачання, а саме привернення пломби та ввідного крану. Фактичний показник лічильника газу 21035,51 м3.

Акти підписані контролером групи ОСОБА_3 та слюсарем ОСОБА_2 , а також без зауважень ОСОБА_1 . З огляду на відсутність зауважень відповідачки в актах про обстеження та про порушення на відсутність при проведенні перевірки та виявлених порушеннях ОСОБА_2 , яким підписано акт про порушення, доводи апеляційної скарги про підробку складеного акту про порушення, колегія суддів відхиляє, оскільки вони спростовуються доданими до матеріалів справи письмовими доказами.

У зв`язку з виявленими фактами, відповідачці було повторно припинено газопостачання до житлового будинку, що підтверджується актом про припинення газопостачання від 18 квітня 2024 року № 217.

Складений акт про порушення відносно відповідачки було розглянуто на засіданні постійно діючої робочої Комісії по розгляду Актів про порушення побутових споживачів природного газу, що підтверджується витягом з протоколу від 03 травня 2024 року № 13.

Наказом ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 10 жовтня 2023 року № 60/2-МФ-104/2 зі змінами, викладеними в наказі ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 25 грудня 2023 року № 130-МФ-104/2 затверджено склад комісії підприємства з розгляду актів про порушення, яким визначено участь представника компанії, що надає юридичні послуги товариству на постійній основі. За такого доводи апеляційної скарги про неповноважний склад комісії не заслуговують на увагу.

За результатами засідання комісії акт про порушення від 18 квітня 2024 року №00407 було задоволено та вирішено провести нарахування відповідачці виробничо-технологічні витрати (ВТВ) за період з 17 жовтня 2023 року по 17 квітня 2024 року.

Зі змісту акту розрахунку не облікованих об`ємів природного газу та їх вартості слідує, що відповідачці було нараховано 6684,82 м.куб об`єму природного газу за період з 17 жовтня 2023 року по 17 квітня 2024 року, вартість якого складає 49601,36 грн.

Про результати розгляду комісії акту про порушення від 18 квітня 2024 року №00407, а також складені акт-розрахунок та рахунок на оплату, було повідомлено відповідачку супровідним листом від 04 червня 2024 року № 278-МФ-400 шляхом поштового відправлення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України від 09 квітня 2015року №329-VIII «Про ринок природного газу» (далі Закон №329-VIII), Кодексом ГРМ, Правилами №2496, Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498 (далі типовий договір № 2498), Типовим договором № 2500 та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу ІІІ Кодексу ГРМ у разі виникнення аварійної ситуації Оператор ГРМ зобов`язаний вжити необхідних заходів, спрямованих на відновлення належної роботи газорозподільної системи.

Із пункту 5 глави 5 розділу ІІІ Кодексу ГРМ випливає, що Оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок та інших об`єктів всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання службових обов`язків, передбачених законодавством. Для належного виконання Оператором ГРМ функцій щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій споживач зобов`язаний забезпечити доступ на власні об`єкти представникам Оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання службових обов`язків, зокрема, для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання.

Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за № 674/27119, та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадку несанкціонованого відбору природного газу, несанкціонованого відновлення газоспоживання, визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт (пункт 1).

Припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування. При несанкціонованому відновленні газоспоживання (розподілу природного газу), відмові представникам Оператора ГРМ в доступі до об`єкта споживача для припинення газопостачання (розподілу природного газу), у тому числі для локалізації чи ліквідації аварійної ситуації, а також після закінчення (розірвання) договору розподілу природного газу Оператор ГРМ може здійснити припинення газопостачання (розподілу природного газу) шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи (пункт 5).

Відповідно до пункту 5.7 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за №674/27119, підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови наявності витоку газу.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС несанкціоноване відновлення газоспоживання - виявлений після складання акта про припинення розподілу природного газу (газопостачання) та/або пломбування запірних пристроїв чи встановлення інвентарної заглушки факт несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі на об`єкт споживача, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо, внаслідок чого здійснюється чи є можливість несанкціонованого відбору природного газу на об`єкті споживача (окремих його газових приладах чи пристроях), у тому числі поза обліком.

Як передбачено пунктом 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, зокрема, належить несанкціоноване відновлення газоспоживання.

Матеріали справи свідчать про те, що 13 червня 2021 року АТ «Миколаївгаз» було припинено газопостачання до будинку відповідачки шляхом опломбування ввідного крану на газопроводі та встановлено пломбу № с 66697766, про що складений акт № 58.

При цьому матеріали справи не містять доказів щодо відновлення оператором ГРМ газопостачання до житлового будинку по АДРЕСА_1 , у встановленому Кодексом газорозподільних систем порядку.

Станом на червень 2021 року показники побутового лічильника газу становили 20834 м3.

18 квітня 2024 року представниками позивача проведена перевірка дотримання вимог Кодексу ГРМ та за результатами перевірки встановлено порушення Кодексу ГРМ, а саме Розділ ХІ. Глава 2. П. 1 п.п. 2 несанкціоноване відновлення газоспоживання, про що свідчило привернення охоронної пломби та відкриття крану на газопроводі.

Про несанкціонований відбір газу, окрім відсутності заперечень цього факту з боку відповідачки, свідчить також зміна показів ЗВТ, а саме: показання ЗВТ станом на 13 червня 2021 року - 20834 м3 (акт про припинення газопостачання природного газу № 58); показання ЗВТ станом на 18 квітня 2024 року 21035,51 м3 ( акт про порушення від 18 квітня 2024 року № 00407).

Встановивши, що після припинення газопостачання до будинку шляхом опломбування ввідного крану на газопроводі відповідачка несанкціоновано відновила газоспоживання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо правомірності дій працівників ТОВ «Газорозподільні мережі України» та доведення факту несанкціонованого відбору газу відповідачкою за адресою: АДРЕСА_1 .

За виявлене порушення згідно з положенням пункту 2 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС Василишиній В.Я. за актом-розрахунком нараховано за граничними об`ємами за період з 17 жовтня 2023 року по 17 квітня 2024 року суму необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу у розмірі 49 601 грн 36 коп.

Зазначений вище розрахунок здійснено за цінами закупівлі природного газу протягом періоду споживання необлікованого природного газу відповідно до пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ. Контррозрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу відповідачка суду не надала.

Оскільки ОСОБА_1 матеріальні збитки, завдані несанкціонованим відновленням газоспоживання добровільно не сплатила, тому з останньої на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» підлягає стягненню вартість необлікованого об`єму природного газу в заявленому розмірі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що факти несанкціонованого відновлення газоспоживання після припинення газопостачання та опломбування та несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника є самостійними порушеннями Кодексу ГРМ.

Наслідком несанкціонованого відновлення газопостачання, що має місце у даній справі, є здійснення чи можливість здійснення несанкціонованого відбору природного газу на об`єкті споживача шляхом зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі на об`єкт споживача, пошкодження або зняття інвентарних заглушок, тоді як наслідком несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника, на що помилково посилається відповідачка, є те, що газ не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Виявлення оператором ГРМ несанкціонованого підключення газових приладів на об`єкті споживача є достатньою підставою для визначення необлікованих об`ємів природного газу.

Встановивши, що ОСОБА_1 матеріальні збитки, завдані несанкціонованим відновленням газоспоживання добровільно не сплатила, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з останньої на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» підлягає стягненню вартість необлікованого об`єму природного газу в заявленому розмірі.

Суд першої інстанції правильно встановив характер правовідносин, у мотивувальній частині рішення зазначив відповідні норми цивільного законодавства, навів їх зміст, дав оцінку наданим сторонами доказам.

Апеляційний суд, погоджуючись з цими висновками суду першої інстанції, вважає недоцільним повторне наведення обґрунтувань на спростування доводів апеляційної скарги, які вже були оцінені судом. Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що хоча пункт перший статті 6 Конвенції і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент. Відхиляючи скаргу, апеляційний суд, має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення ЄСПЛ від 21 січня 1999 року у справі «Гарсіа Руїз проти Іспанії»).

Досліджені докази свідчать, що належними та допустимими доказами підтверджений факт самовільного підключення житлового будинку відповідачки до системи газопостачання, що є підставою для стягнення з відповідача вартості необлікованого об`єму природного газу.

Що стосується посилань відповідача на порушення судом першої інстанції вимог цивільного процесуального законодавства, оскільки головуючий у справі в порушенням вимог статті 242 ЦПК України не надав сторонам в судових дебатах виступити з промовами, то дійсно з протоколу судового засідання вбачається, що перехід до судових дебатів не відбувся.

Проте, не надання сторонам в судових дебатах виступити з промовами не вплинули на правильність вирішення справи, а тому вказана обставина відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України не може бути підставою для скасування або зміни рішення суду.

Колегія суддів апеляційного суду вважає помилковим посилання заявника на незастосування судом першої інстанції висновків, що зазначені у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №922/1850/19, оскільки висновки у цій справі і у справі, яка переглядається, а також встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є різними.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти лише такі рішення, де аналогічними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

У вищезазначеній справі та у справі, яка переглядається, різні зміст позовних вимог та фактичні обставини, зокрема, у наведеній справі спір стосувався встановлення факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, тоді як в даній справі спір стосується іншого порушення - несанкціонованого відновлення газоспоживання.

Таким чином, на думку колегії суддів відсутні підстави для врахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у наведеній як приклад постанові касаційного суду, оскільки у цій постанові, та у справі, що є предметом перегляду, відмінними є, зокрема, встановлені фактичні обставини.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат за перегляд справи у апеляційному порядку не вбачається.

Керуючись ст.ст.367, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 07 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова

Повне судове рішення складено 21 липня 2025 року.