Справа № 740/7504/24
Провадження № 2/740/491/25
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Дударця Д.В., за участю секретаря судового засідання Каленіченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ніжина за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача

У грудні 2024 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Позов мотивовано тим, що 25.03.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ОСОБА_1 було укладено договір № 584, за умовами якого відповідач отримав без конкретної споживчої цілі суму погоджену сторонами в заяві-анкеті, що складає 1 000 грн, строком на 16 днів зі сплатою процентів з моменту отримання кредиту 2% за кожен день користування кредитом не пізніше орієнтовного строку повернення кредиту та після цього строку за збільшеною процентною ставкою.

Крім того, 25.03.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ОСОБА_1 було укладено договір № 221, за умовами якого відповідач отримав без конкретної споживчої цілі на суму погоджену сторонами в заяві-анкеті та складає 2 000 грн, строком на 16 днів зі сплатою процентів з моменту отримання кредиту 2% за кожен день користування кредитом не пізніше орієнтовного строку повернення кредиту та після цього строку за збільшеною процентною ставкою.

Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення вказаних договорів, шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти.

У подальшому, 01 грудня 2021 року між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитними договорами № 584; № 221 від 25.03.2021.

У свою чергу, 10 січня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» згідно з Договором №10-01/2023 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитними договорами № 584; № 221 від 25.03.2021.

Станом на дату подання позову до суду заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитами не сплачуються, у зв`язку із чим утворилась заборгованість:

- за договором № 584 від 25.03.2021 в загальному розмірі 17 113,80 грн, з яких: заборгованість за кредитом 1 000,00 грн, заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 16 113,80 грн.

- за договором № 221 від 25.03.2021 в загальному розмірі 34227,60 грн, з яких: заборгованість за кредитом 2 000 грн, заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 32 227,60 грн.

Враховуючи наведене, оскільки відповідач не виконує свої обов`язки за договорами та не сплачує заборгованість позивач просив стягнути з ОСОБА_1 загальну суму заборгованості за кредитними договорами № 584; № 221 від 25.03.2021 в розмірі 51 341,40 грн, понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,4 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 20.01.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання рекомендованих поштових повідомлень за зареєстрованим місцем проживання та розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України», про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з положеннями частини 8 статті 178, частини 4 статті 223 та частини 1 статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25.03.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ОСОБА_1 було укладено два договори про надання фінансових послуг № 584 «Стандартний» та № 221 «Стандартний», умови яких є аналогічними.

Так, за умовами пункту 1.1 вказаних договорів товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит без конкретної споживчої мети на визначену і погоджену сторонами в заяві-анкеті кредит за договором № 584, в розмірі 1 000 грн, за договором № 221, в розмірі 2 000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил.

Кредит надається на строк, зазначений в заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту (пункти 1.2, 1.3 договорів).

Згідно з пунктом 1.4 договорів проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми в такому розмірі:

а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;

б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у пункті 1.4.а);

в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у пункті 1.4.б);

г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у пункті 1.4. в);

Згідно пункту 1.9 договорів граничний строк кредитування (строк дії договору) - 1 рік.

Відповідно до пункту 4.3 договорів сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має юридичну силу як і власноручний підпис.

У додатках №1 до цих договорів «Заява анкета» зазначено, що нараховані проценти обов`язкові до сплати на 16 день з моменту отримання кредиту.

Строк договору № 584 становить 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язання повернути кредит у розмірі 1 000 грн та проценти, у розмірі 320,00 грн.

Строк договору № 221 становить 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язання повернути кредит у розмірі 2 000 грн та проценти, у розмірі 640,00 грн.

Кредитні договори підписано відповідачем електронним підписом відповідно ЗУ «Про електронну комерцію».

Отже, ОСОБА_1 здійснив дії, спрямовані на укладення кредитних договорів, які є предметом позову та не заперечував факт їх підписання.

В установленому законом порядку договори недійсними не визнавались і є чинними.

Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредити у розмірах, встановлених договорами, а саме 1 000 грн та 2 000 грн.

Відповідач зобов`язання за договором про надання фінансових послуг не виконав, заборгованість, у строк, обумовлений договором не погасив, проценти за користування кредитними коштами не сплатив.

Згідно з доданих до позову розрахунків заборгованості заборгованість ОСОБА_1

- за договором про надання фінансових послуг № 584 від 25.03.2021 становить 17 113,80 грн, з яких: заборгованість за кредитом 1 000,00 грн, заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 16 113,80 грн.

- за договором про надання фінансових послуг № 221 від 25.03.2021 становить 34 227,60 грн, з яких: заборгованість за кредитом 2 000 грн, заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 32 227,60 грн.

01 грудня 2021 року між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитними договорами № 584 від 25.03.2021; № 221 від 25.03.2021.

У свою чергу, 10 січня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» згідно з Договором №10-01/2023 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитними договорами № 584 від 25.03.2021; № 221 від 25.03.2021.

Норми права, які були застосовані судом

Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В ч. 1 ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Також відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно зі ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Крім цього у ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Також ст. 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з п. 1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.

Мотивована оцінка і висновки суду

Відповідач ОСОБА_1 пройшов реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ», отримавши відповідний цифровий пароль на номер свого мобільного телефону, що свідчить, про те що він ознайомився з Правилами (примірним Договором) та іншою наданою інформацією.

Для оформлення кредиту та коштів відповідач обрав бажану суму кредиту та строк кредитування; ознайомився з текстом договорів, що пропонувалися для укладання.

Правилами, інформацією, зазначеною в статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансовий послуг» та іншою необхідною інформацією, шляхом перенаправлення (відсилання) до них/неї, що повністю відповідає частині 5 статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію», про що відповідач поставив відповідну відмітку в електронній системі Товариства, після чого створила заявку на отримання коштів згідно з обраними ним умовами.

Ознайомлення в Особистому кабінеті з Паспортом кредиту - інформація, яка надається споживачу до укладення договору (стандартизована форма) в порядку, за формою та за змістом, що передбачені ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та іншою необхідною інформацією.

Після прийняття Кредитодавцем позитивного рішення щодо надання кредиту Позичальнику Кредитодавець зробив Позичальнику пропозицію в Особистому кабінеті укласти електронний Кредитний договір, який містив усі істотні умови з якими Заявник мав можливість ознайомитись до моменту укладання Кредитного договору.

Після прийняття Позичальником умов Кредитного договору, він уклав з Товариством електронний Кредитний договір, який був підписаний відповідно до вимог частин 6 та 8 ст. 11 і ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Після укладання в електронному вигляді зазначеного правочину, позичальнику були надані відповідні кошти від кредитора, права вимоги щодо стягнення заборгованості за якими увійшли до переліку тих, що передані за договорами факторингу позивачу у справі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (частини 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідач, як позичальник, отримавши кредитні кошти за вищевказаними кредитними договорами, не спростував належними і допустимими доказами доводи позивача, доказів повернення кредитних коштів та відсотків у строки, визначені договорами, суду не надав, отже існує заборгованість.

Витрати на професійну правничу допомогу

Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України представником ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» долучено до матеріалів справи такі документи: договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024, укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; прайс-лист послуг; заяку на надання юридичної допомоги № 48 від 01.11.2024; Витяг з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 29.11.2024 вартість послуг становить 13 000 грн.

Суд, дослідивши надані суду докази витрат на професійну правничу допомогу, дійшов переконання, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню, оскільки суду не надано підтвердження реальності оплати відповідних послуг однієї юридичної особи на користь іншої юридичної особи. А відтак відсутнє підтвердження реальності господарської операції. Підтвердними документами є первинні облікові документи в розумінні ст. 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", наприклад платіжне доручення або виписка з банку, що підтверджують оплату правових послуг.

Судовий збір

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн, оскільки позовна заява надійшла до суду через систему «Електронний суд».

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 27, 77, 80, 81, 141, 263-265, 280-284, 288 та 354 ЦПК України, статтями 204, 512, 514, 525, 526, 530, 599, 610-612, 627, 1046, 1050, 1054, 1077 ЦК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість кредитними договорами № 584; № 221 від 25.03.2021 в розмірі 51 341 (п`ятдесят одна тисяча триста сорок одна) гривня 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 копійок судового збору.

У стягненні витрат на правову допомогу відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно пункту 4 частини 5 статті 265 ЦПК України:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , юридична адреса: вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ, 01133.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Дмитро ДУДАРЕЦЬ