РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля,

із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

за участю представника заявника Святослава Святюка,

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_22,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду у режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів справу за заявою адвоката Святюка Святослава Павловича в інтересах ОСОБА_2 , за участі заінтересованих осіб Міністерства оборони України та ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення, -

приходить до такого.

Позиція заявника

Представник заявника адвокат Святюк С.П. 13 лютого 2024 року звертається до суду із цією заявою, у якій просить встановити факт перебування заявника ОСОБА_2 на утриманні свого рідного брата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 від отриманих поранень у Вінницькій обласній клінічній психоневрологічній лікарні ім. академіка О.І. Ющенка.

Даний факт необхідно встановити для можливості отримання від держави одноразової грошової допомоги як утриманцю загиблого військовослужбовця.

На підтвердження своєї позиції надає копії: постанови Верховного суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21, як взірець щодо підсудності поданої ним заяви; двох рішень Жмеринського міськрайонного суду про встановлення факту родинних відносин загиблого військовослужбовця із своїми батьками, а також про встановлення факту проживання однією сім`єю загиблого військовослужбовця із жінкою без реєстрації шлюбу; інформацію відділу ДРАЦС щодо актових записів про народження та смерть; інформації з Держреєстра речових прав про відсутність нерухомого майна у заявника; довідок та повідомлень, свідоцтва про смерть; акти опитувань місцевих мешканців с. Мала Жмеринка; розписок ОСОБА_2 про отримання грошових коштів від свого брата ОСОБА_4 на продукти харчування.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримує. Пояснює, що його довірителя як рідного брата було повідомлено про смерть ОСОБА_4 ; він перебував на утриманні брата; вони проживали разом, вели стале спільне господарство; заявник здійснив поховання брата, отримав по своїй заяві свідоцтво про його смерть, отримав грошову допомогу на поховання. Даний факт доводиться поясненнями мешканців с. Мала Жмеринка, розписками заявника, якому брат давав грошові кошти на продукти харчування. Це все свідчить про його перебування на утриманні покійного брата. Залишившись без підтримки, заявник змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Знає, що у брата є двоє дітей, опікун, які вже отримали грошову допомогу від держави. Просить встановити факт, що заявник перебував на утриманні свого брата для можливості отримання від держави одноразової грошової допомоги як особі, яка перебувала на утриманні загиблого військовослужбовця.

Позиція заінтересованих осіб

Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України - ОСОБА_23 у своїх поясненнях просить відмовити у задоволенні заяви про встановлення факту перебування на утриманні через відсутність доказів. Заявником не доведено, що у нього у наявності право на пенсію у разі втрати годувальника; відсутні докази отримання від загиблого допомоги, яка була для особи постійним і основним джерелом засобів для існування, а також співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних заявником доходів (а.с.56-57).

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому засіданні надає пояснення, що вона є опікуном неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які є дітьми загиблого ОСОБА_4 . Діти у її сім`ї дванадцять років. З 2001 року по 2012 рік ОСОБА_7 проживав з ОСОБА_8 , яка була матір`ю цих дітей, і яка померла у 2012 році. ОСОБА_3 з 2013 року фактично являється опікуном неповнолітніх, батько яких був позбавлений батьківських прав. Після смерті дружини він проживав з однією жінкою, потім з другою до мобілізації у грудні 2022 року. Зі своїм братом він ніколи разом не проживав, брат у нього на утриманні ніколи не перебував. Стоїть питання про гроші, тому брат і звернувся до суду. Просить відмовити у задоволенні заяви про встановлення такого факту. Пояснює також, що у теперішній час вказані вище діти отримали 2/3 частини грошової допомоги від держави. Виплата 1/3 частини зупинена до винесення судового рішення.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Заява про встановлення факту, що має юридичне значення, поступає до суду 13 лютого 2024 року (а.с.1).

Суддя Вернік В.М. 14 лютого 2024 року приймає заяву до розгляду та відкриває провадження у справі (а.с.31).

20 травня 2024 року ухвалою суду судове засідання відкладається у зв`язку із клопотанням представника заявника (а.с.71).

Ухвалою суду від 1 серпня 2024 року відмовлено у клопотанні представника заінтересованої особи про залучення до участі у справі в якості заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також про витребування доказів з цього ТЦК (а.с.82-84).

Ухвалою суду від 14 листопада 2024 року витребовуються відомості про призначення опікуна неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.105-106).

16 грудня 2024 року до суду надходить лист про перебування таких відомостей у Вінницькій міській раді (а.с.110).

Ухвалою суду від 24 грудня 2024 року витребовуються відомості про призначення опікуна неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.121-122).

Повторний автоматизований розподіл у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_9 у відставку проводиться 9 квітня 2025 року (а.с.140).

Суддя Шепель К.А. ухвалою від 22 квітня 2025 року відкриває провадження у справі та призначає судове засідання (а.с.143).

Ухвалами суду від 1 травня 2025 року, від 9 травня 2025 року, від 30 червня 2025 року постановлено провести судове засідання 14 травня 2025 року, всі наступні судові засідання у режимі відеоконференції для представника заявника (а.с.148, 153).

Ухвалою суду від 14 травня 2025 року ОСОБА_3 залучається до участі у справі в якості заінтересованої особи (а.с.155).

12 червня 2025 року до суду надходять пояснення заінтересованої особи ОСОБА_3 (а.с.).

Ухвалою суду від 30 червня 2025 року постановлено провести судове засідання 14 липня 2025 року у режимі відеоконференції для представника заінтересованої особи ОСОБА_3 (а.с.176).

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пояснюють, що ОСОБА_7 з 2001 року по 2012 рік проживав однією сім`єю з ОСОБА_8 . Вона народила від нього двоє дітей - дочку ОСОБА_12 та сина ОСОБА_13 . Після смерті ОСОБА_14 позбавили батьківських прав. Дітьми стала опікуватися ОСОБА_3 .

З фотокопії паспорта видно, що заявник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Мала Жмеринка Жмеринського району Вінницької області (а.с.15), зареєстрований там же (витяг з реєстру територіальної громади, а.с.16).

На запит представника заявника відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькій області повідомляє, що в архівах відділу наявні актові записи про народження ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , про смерть ОСОБА_4 (а.с.17).

З інформації з Державного реєстру речових прав видно, що станом на 13 листопада 2023 року за заявником не зареєстроване право власності на нерухоме майно (а.с.18).

Пенсійний фонд України повідомляє, що у 2001, 2003 та 2004 роках заявник не отримував пенсійних виплат (а.с.18 на звороті).

Згідно з фотокопією довідки № 4320 від 21 грудня 2022 року, рядовий ОСОБА_4 призваний на військову службу за мобілізацією (а.с.19).

Згідно із фотокопією сповіщення про смерть № 561 від 14 лютого 2023 року, командир в/ч НОМЕР_1 просить начальника Жмеринського РТЦК повідомити брата « ОСОБА_2 » про смерть « ОСОБА_4 » ІНФОРМАЦІЯ_1 від поранень у Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім. академіка О.І.Ющенка (а.с.19 на звороті).

Згідно з фотокопією повідомлення про смерть №771 від 14 лютого 2023 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 , яке прийшло на адресу заявника ОСОБА_2 , видно, що його брат ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 від поранень у Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім. академіка О.І.Ющенка (а.с.20).

Згідно з фотокопією довідки про причину смерті, яка видається для поховання, ОСОБА_4 помер від відкритої черепно-мозкової травми 13 лютого 2023 року (а.с.20 на звороті).

Згідно з фотокопій витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть для отримання допомоги на поховання та свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вінниця (а.с.22, 22 на звороті)

З фотокопій актів опитування від 19 жовтня 2023 року видно, що адвокат Святюк С.П. опитав ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , мешканців с. Мала Жмеринка Жмеринського району Вінницької області, які пояснили, що заявник ОСОБА_17 проживав разом зі своїм братом ОСОБА_18 , вели спільне господарство. Заявник був на повному грошовому утриманні свого брата (а.с.23-25).

На а.с.26-27 на звороті містяться фотокопії розписок, у яких вказано, що 10.10.2022, 08.05.2022, 20.01.2022 та 30.12.2022 ОСОБА_2 отримав від свого брата ОСОБА_4 , відповідно, 3000 грн, 5000 грн, 20000 грн, 10000 грн - для купівлі продуктів харчування.

Згідно з фотокопією повідомлення № 952/9/2922 від 5 березня 2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 , станом на 1 березня 2024 року ОСОБА_2 із заявою на виплату одноразової грошової допомоги не звертався, йому рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні (а.с.54).

З фотокопії довідки № 952/9/523 від 15 квітня 2024 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 видно, що у послужному списку ОСОБА_4 значиться мати ОСОБА_19 , померла ІНФОРМАЦІЯ_11 ; батько ОСОБА_20 , помер ІНФОРМАЦІЯ_12 ; дочка ОСОБА_5 , 2007 р.н.; ОСОБА_6 , 2011 р.н. (а.с.67).

Згідно з фотокопією рішення № 113 від 16 січня 2025 року виконавчого комітету Вінницької міської ради, заінтересована особа ОСОБА_3 призначена опікуном дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.133).

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 76 і 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не приймає до уваги фотокопії актів опитування адвокатом Святюком С.П. 19 жовтня 2023 року ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Суд не може вважати вказані акти письмовими доказами у розумінні статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки ці пояснення надані, треба вважати, реальними живими людьми, однак клопотань про допит їх у якості свідків представником позивача не заявлялось. А суд допитує свідків у судовому засіданні безпосередньо. Суд також враховує, що акти опитування надруковані, мають однаковий зміст та заповнені вказаними особами шляхом внесення своїх анкетних даних.

Суд також не приймає до уваги розписки, написані від імені заявника, про отримання ним у брата ОСОБА_24 грошових коштів на продукти харчування, оскільки розписки ці односторонні, написані заявником невідомо кому (якщо брату ОСОБА_18 , то у зв`язку з чим), не завірені в установленому законом порядку, не свідчать про системний характер надання допомоги на утримання.

Показання свідків про спільне проживання ОСОБА_4 зі своєю дружиною ОСОБА_8 до 2012 року також не може братись судом до уваги з урахуванням охоплення цим фактом подій (до 2012 року), які передували загибелі ОСОБА_4 у 2023 році, а також відсутності відомостей про місце проживання покійного з 2012 по 2022 роки.

Оцінюючи інші вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Правова природа відносин, що виникли між учасниками справи

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з частиною другою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд вважає за необхідне зазначити, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету для якої необхідне його встановлення.

Отже, метою встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні брата до його загибелі заявник указав отримання виплати грошового забезпечення.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційний суд України у рішенні від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин.

Вказаний висновок неодноразово використовувався Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18 березня 2019 року у справі № 357/6408/17, від 5 квітня 2019 року y справі № 387/938/17, від 16 травня 2019 року у справі № 467/404/17.

Постанова Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц містить правовий висновок, згідно з яким, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю, суд має встановити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 Сімейного кодексу України).

Суттєвою умовою для визнання осіб такими, що перебувають у сімейних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Законом не визначено, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них, як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає заявник є підставою для відмови у задоволенні заяви.

Так, заявником до матеріалів справи долучено чотири фотокопії розписок, які, треба вважати, написані заявником про отримання від свого брата ОСОБА_4 грошових коштів «для купівлі продуктів харчування» (а.с.26-27), а також фотокопії актів опитування адвокатом мешканців с. Мала Жмеринка ОСОБА_15 та ОСОБА_16 (а.с.23-25).

Суд, як було вже зазначено вище, не приймає до уваги вказані фотокопії як доказ перебування заявника на утриманні загиблого брата. При цьому констатує, що інформації про місце реєстрації та проживання загиблого, а також про його спільне з братом проживання дані документи не містять; подана заява в цілому також не містить належних та допустимих доказів пов`язаності заявника з братом спільним побутом; заявник жодних підтверджуючих документів щодо придбання майна для спільного користування не надав; не представлено жодних документів на підтвердження проведення ремонтних робіт у будинку, не зазначено, які саме роботи проводились та коли; відсутні докази на підтвердження спільних витрат, зокрема участі заявника в утриманні будинку шляхом сплати коштів за комунальні послуги; заявником також документально не підтверджено наявності спільного бюджету з братом ОСОБА_21 , заявник не надав доказів наявності у нього доходів, не зазначив як формувався та витрачався бюджет та яка його частка в ньому; заявник не надав будь-яких документів на підтвердження придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо; матеріали справи не містять жодного документу, який би підтверджував наявність у заявника та загиблого брата спільного майна; крім того, заявником жодним чином не доведено наявність взаємних прав та обов`язків, як обов`язкового критерію для визнання членом сім`ї, який вимагає необхідність встановлення взаємних прав та обов`язків, як по відношенню до загиблого брата, так і з боку останнього по відношенню до заявника; жодних доказів визначення заявником та його братом порядку користування житловим будинком, іншими будівлями чи спорудами, земельною ділянкою тощо, не надано; фактів реалізації права на укладення між собою договорів, які не заборонені законом, як щодо майна, що є їх особистою приватною власністю, так і щодо майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності, не наведено.

Таким чином, пунктом 2 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги пункт 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - одноразова грошова допомога виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

Частиною першої статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

Пунктом 4 зазначеної статті визначено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець);батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", одноразова грошова допомога виплачується сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції Закону від 23 грудня 2022 року, чинній на день загибелі військовослужбовця), а саме: батькам, одному із подружжя, який не одружився вдруге, дітям, які не досягли повноліття, утриманцям загиблого (померлого).

Згідно з частиною першою статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Відповідно до частини другої статті 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 592/17552/18 також наголосив, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановлені факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Також Верховний суд зазначив, що постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Висновки суду

У судовому засіданні установлено, що заявник ОСОБА_2 і загиблий ОСОБА_4 є рідними братами; заявник проживає по АДРЕСА_1 ; доказів місця проживання чи реєстрації брата суду не надано.

Їх батьки померли ще до загибелі ОСОБА_4 - мати у 1991 році, батько у 2020 році.

У покійного є двоє дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які отримали як сім`я загиблого військовослужбовця загалом 2/3 частини державної грошової допомоги.

З огляду на зазначене, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, свідчення, надані в судовому засіданні, суд не знайшов достатніх підтверджень, які б доводили факт перебування заявника на утриманні його загиблого брата, а також того, що допомога з боку останнього була основним і постійним джерелом засобів до існування.

Отже, у задоволенні заяви про встановлення факту перебування на утриманні слід відмовити.

Розподіл судових витрат

Відповідно до положень статті 294 Цивільного процесуального кодексу України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись статтями 259, 263 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статті 3 Сімейного кодексу України, статей 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89, 293, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви адвоката Святюка Святослава Павловича в інтересах ОСОБА_2 , за участі заінтересованих осіб Міністерства оборони України та ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ