Справа № 527/2261/25
провадження № 2-н/527/179/25
УХВАЛА

23 липня 2025 року м. Глобине

Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Левицька Т.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , яка подано представником заявника - адвокатом Левицьким Вячеславом Ігоровичем про видачу судового наказу про стягнення з ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

23 липня 2025 року до Глобинського районного суду Полтавської області надійшла вказана заява.

Під час ознайомлення з матеріалами позовної заяви, встановлено, що представником заявника є адвокат Левицький В.І.

Враховуючи, що ОСОБА_2 є членом моєї сім`ї, вказані обставини можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді і є безумовною підставою для заявлення самовідводу.

Згідно ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

На підставах, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Ч. 9 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід визначити суб`єктивний та об`єктивний аспект, та їх розмежовувати, при цьому суб`єктивною складовою, як видно з рішення ЄСПЛ у справі «Хаушильд проти Данії», можуть бути докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи, а суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного, що можливо при встановлені наявності певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. Об`єктивний же аспект, як видно з рішення ЄСПЛ у справі «Фей проти Австрії» полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що право особи забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди мають у демократичному суспільстві та яка повинна апріорно існувати в учасників процесу.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Враховуючи вищевикладене та з метою запобігання сумнівів у об`єктивності та неупередженості головуючого судді Левицької Т.В. в результаті справи, вважаю за необхідне заявити самовідвід по даній справі.

Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів цивільного процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Заявлений самовідвід суддею Левицькою Т.В. на подальшу її участь у розгляді справи з наведених підстав узгоджується з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

У зв`язку із викладеним, суддя вважає за необхідне задовольнити свій самовідвід.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40 суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити самовідвід судді Левицької Тетяни Володимирівни у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , яку подано представником заявника - адвокатом Левицьким Вячеславом Ігоровичем про видачу судового наказу про стягнення з ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати.

Справу передати до канцелярії Глобинського районного суду Полтавської області для повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т. В. Левицька