Справа № 438/1059/25
Провадження 2/438/458/2025
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 липня 2025 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Бориславської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Швець Любов Степанівна про визнання права власності на нерухомого майна в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

16 липня 2025 року до Бориславського міського суду надійшла вищевказана позовна заява.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано для розгляду судді Слишу А.Т. 16 липня 2025 року.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, встановив, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Частиною 4 ст.177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем заявлено вимогу про визнання за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок «А2». житловою площею 126.9 кв.м,, загальною площею 241,6 кв.м., разом з належними до нього надвірними господарськими будівлями та спорудами, до яких належать.

Представником позивача до позовної заяви додано квитанцію № 6 від 14.07.2025 про сплату судового збору на суму 1211, 20 грн.

Згідно з пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» станом на 01 січня 2025 року встановлено розмір прожиткового мінімуму 3028 гривень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна, а відтак подана позовна заява містить вимоги майнового характеру.

Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014р., розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача. Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову. При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості.

Підпунктом а) п. 12постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995року №20«Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

В якості доказу дійсної вартості майна представником позивача надано довідку №756/1 від 15.04.2025 згідно якої інвентаризаційна вартість на об`єкт нерухомого майна становить 1901836 грн. Оскільки у своїх позовних вимогах позивач просить про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, ціна позову становить 1901836 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн., хоча згідно вимог чинного законодавства судовий збір повинен бути сплачений у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 15 140 грн. Відтак недоплачена сума судового збору становить 13928 грн. 80 коп.

Разом з тим частинами 4, 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому законодавством; учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу, оригіналу який знаходиться у нього своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Аналогічні положення визначені Національним стандартом України «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, що затверджений Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 року за № 55.

Так, пункт 5.27 цього стандарту зазначає, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту. Зазначеним вище способом повинна засвідчуватись кожна сторінка документа. Разом з тим, якщо копія документа охоплює декілька сторінок, позивач має право прошити та пронумерувати його копію та засвідчити належним чином лише останню його сторінку, зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 761/5894/17.

Вказані вимоги закону заявником не виконані, подані суду в копіях письмові докази, не засвідчені підписом заявника із зазначенням дати такого засвідчення.

Також долучені до заяви копії додатків зроблена поганої якості, оскільки вони не дають можливості прочитати назву та текст вказаних документів.

Відтак заявнику необхідно надати суду копії документів засвідчених належним чином та належної якості.

Відповідно до ч.11 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху,про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи.

У випадку не усунення недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Перевіривши матеріали заяви приходжу до висновку про необхідність залишити позовну заяву без руху з наданням позивачу строку в п`ять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, що зазначені у вказаній ухвалі.

Керуючись ст. ст. 175,177, 187, 260, 263, 353 суд, -

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Бориславської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Швець Любов Степанівна про визнання права власності на нерухомого майна в порядку спадкування за законом - залишити без руху, надавши позивачу строк у п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених недоліків позовної заяви.

Роз`яснити, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Андрій СЛИШ