Справа № 368/817/24
Рішення

Іменем України

"08" липня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Каращук Катерина Леонідівна (м.Київ, вул. Тарасівська, 2 офіс 21) про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна, -

встановив :

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27.07.2022 у цивільній справі 754/5522/22, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_3 , а саме: садовий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкту 33200400, вартістю 1492022, 00 грн. та інше нерухоме майно.

Ухвала знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Каращук К.Л., у межах якого виконується вимога державного виконавця, шляхом накладення арешту на зазначене в ухвалі майно.

Проте, садовий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , загальної вартості нерухомого майна 1492022,00 грн., реєстраційний номер об`єкту 33200400, на час прийняття Ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 27 липня 2022 року по справі 754/5522/22 (провадження № 2-з/754/119/22), на праві власності належав та належить на даний гр-ну ОСОБА_1 на підставі договору дарування садового будинку, укладеного 23.04.2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкорьовою А.В. 23.04.2012 року і зареєстрованого у реєстрі за №901.

Крім того, 23.04.2012 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкорьовою А.В. посвідчені і зареєстровані у реєстрі за №№890, 893, 896 та 899 довори купівлі-продажу, укладені 23.04.2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , земельних ділянок за адресою: Київська обл., Кагарлицький район, Стайківська сільська рада, СТ «Дніпровські кручі», за кадастровими номерами: №№ :04:314:0091, :04:314:0092, :04:314:0065; 322287600:04:314:0075, які розташовані під та поряд з садовим будинком, на який накладено арешт Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 липня 2022 року по справі №754/5522/22.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 11 січня 2023 року по справі № 5522/22 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг за договорами позики у розмірі 668 000 доларів СІЛА, що за курсом НБУ станом на 11.01.2023 року становить 24 427 824,80 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 397,40 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

На підставі виконавчого листа від 31.05.2023 р., виданого на виконання Рішення суду від 11.01.2023 року по справі № 754/5522/22, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Каращук К.Л. постановою від 29.06.2023 відкрито виконавче провадження ВП №72139200, в рамках якого за відповідною постановою накладено арешт на майно боржника - ОСОБА_3 в інтересах стягувача - ОСОБА_2 , в тому числі на садовий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Постановою Верховного Суду від 13 грудня 2023 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 січня 2023 року, в незміненій частині після апеляційного перегляду, та постанову Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року залишено без змін.

Постановою від 25.12.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Каращук К.Л. поновлено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 754/5522/22 виданого 23.06.2023.

Власником нерухомого майна, а саме садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , є ОСОБА_1 ..

А тому позивач просить визнати за ним право власності на майно - садовий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , знявщи накладений арешт на вказаний садовий будинок.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позову заперечив і суду пояснив, що дійсно на виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 січня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року про стягнення з ОСОБА_6 суму боргу у розмірі 24 427 824,80 грн, що за курсом НБУ станом на 11 січня 2023 року становить 668 000,00 дол США грн., Ухвалою Деснянського суду м. Києва від 27.07.22 року було забезпечено позов шляхом накладення арешту на майно боржника. У тому числі і на майно, яке являється предметом даного спору садовий будинок.

Відповідач ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_3 , з метою уникнення відповідальності за своїми зобов`язаннями, використовує підставних/довірених осіб, підроблені (сфальсифіковані) документи для відчуження належного йому майна, що перебуває під арештом в рамках забезпечення виконання рішення суду у справі № 754/5522/22.

Позивачем і раніше вживались заходи щодо набуття права на спірне майно.?

Клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову на спірне майно, ухвалою Деснянського суду м. Києва від 17.01.2024 року залишено без задоволення.

Представник ОСОБА_1 , в судові засідання у Деснянському суді м. Києва, а також у даній справі, як доказ подав дублікати договорів дарування садового будинку від 03.04,2012. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , а також дублікати договорів купівлі - продажу земельних ділянок під садовим будинком та поруч.

Ці договори та їх дублікати, видала і посвідчила приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бочкарьова Алла Василівна.

Протягом 12 років з моменту укладення, вони зареєстровані не були.

26.12.2023 року (після 12 років з моменту нібито укладення договорів), не зважаючи на арешт майна, відповідно до ухвали суду від 27 липня 2022 року у справі 754/5522/22 та арешт у виконавчому провадженні накладеного приватним виконавцем Каращук Катериною Леонідівною (БП № 721392001, за заявою ОСОБА_1 . Державний реєстратор Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області - Глущенко Олена Ігорівна, перереєструвала спірне майно (що знаходилось під арештом та забороною відчуження) із ОСОБА_3 на заявника ОСОБА_1 .. Індексний номер: 70905497 від 26.12.2023.

Згідно з витягом з державного реєстру речових прав № 360299889 від 28.12.2023 року документами, які стали підставою прийняття реєстратором рішення зазначено неіснуючий договір купівлі-продажу. серія та номер: НСН799877, 23.04.2012, видавник приватний нотаріус Бочкарьова А.В, оскільки наявний дублікат договору відчуження садового будинку є договором ДАРУВАННЯ, а не купівлі-продажу. Отже, згідно витягу вже з`явився ще один дублікат договору тільки вже не дарування, а купівлі-продажу.

Вказані вище обставини, серед інших, являються предметом досудового розслідування по кримінальному провадженні № 0002320, внесеного до ЄРДР

13.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України і як відомо в рамках цього провадження вказані реєстраційні дії були скасовані.

Все викладене вище підтверджує тезу про недостовірність наведених у позовній заяві аргументів і доказів, про неправомірність дій ОСОБА_1 і спрямованість їх на заволодіння майном ОСОБА_3 , що перебуває під арештом в рамках забезпечення виконання іншого рішення суду у справі № 754/5522/22.

Поруч із викладеним, вважає за необхідне зазначити, що слідчим управлінням ГУНП у Київській області здійснюється інше досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000389 від 19.05.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст. 115 КК України, за фактом безвісного зникнення ОСОБА_3 ..

А тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_7 проти позову заперечила і суду пояснила, що на виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 січня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 24 427 824,80 грн, що за курсом НБУ станом на 11 січня 2023 року становить 668 000,00 дол США грн., Ухвалою Деснянського суду м. Києва від 27.07.22 року було забезпечено позов шляхом накладення арешту на майно боржника, у тому числі і на майно, яке являється предметом даного спору садовий будинок.

Ухвала знаходиться на примусовому виконанні у неї, як приватного виконавця виконавчого округу м.Києва, у межах якого виконується вимога державного виконавця, шляхом накладення арешту на зазначене в ухвалі майно. Також нею, як державним виконавцем, на виконання рішення від 11.01.2023 року Деснянського районного суду місті Києва, 29.06.2023 року було відкрито виконавче провадження №72139200 по примусовому виконання вказаного рішення суду та постановою від 29.06.2023 року накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_3 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 26885760,34 грн, в тому числі спірний садовий будинок. На сьогоднішній день борг не погашено, арешт з садового будинку не знято.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з слідуючих підстав.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції .

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Обставини, встановлені рішення суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.( ч.4 ст. 82 ЦПК України)

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками справи, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань з приводу забезпечення доказів

Згідно із ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27.07.2022 у цивільній справі 754/5522/22, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_3 , в тому числі і садовий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкту 33200400, вартістю 1492022, 00 грн. та інше нерухоме майно, яке не є предметом спору в даній справі.

Ухвала знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Каращук К.Л., у межах якого виконується вимога державного виконавця, шляхом накладення арешту на зазначене в ухвалі суду майно.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 11 січня 2023 року по справі №754/5522/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг за договорами позики у розмірі 668 000 доларів СІЛА, що за курсом НБУ станом на 11.01.2023 року становить 24 427 824,80 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 397,40 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 24 427 824,80 грн, що за курсом НБУ станом на 11 січня 2023 року становить 668 000,00 доларів США »

На підставі виконавчого листа від 31.05.2023 р., виданого на виконання рішення Деснянського районного суду м.Києва від 11.01.2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 31.05.2023 року по справі № 754/5522/22, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Каращук К.Л. постановою від 29.06.2023 відкрито виконавче провадження ВП №72139200, в рамках якого за відповідною постановою накладено арешт на все майно боржника - ОСОБА_3 в інтересах стягувача - ОСОБА_2 , в тому числі на садовий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Постановою Верховного Суду від 13 грудня 2023 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 січня 2023 року, в незміненій частині після апеляційного перегляду, та постанову Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року залишено без змін.

Постановою від 25.12.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Каращук К.Л. поновлено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 754/5522/22 виданого 23.06.2023, які було зупинено постановою 01.09.2023 року на час розгляду справи Верховним Судом.

Клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову на спірне майно, ухвалою Деснянського суду м. Києва від 17.01.2024 року залишено без задоволення.

Позивач посилається на те, що садовий будинок, що є предметом спору в даній справі і знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , загальної вартості нерухомого майна 1492022,00 грн., реєстраційний номер об`єкту 33200400, на час прийняття ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 27 липня 2022 року по справі 754/5522/22 (провадження № 2-з/754/119/22), на праві власності належав та належить на даний час ОСОБА_1 на підставі договору дарування садового будинку, укладеного 23.04.2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкорьовою А.В. 23.04.2012 року і зареєстрованого у реєстрі за №901. В позовній заяві позивач посилається на реєстраційний номер об`єкту 33200400, однак надає в судове засідання витяг з державного реєстру, де вказано реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 222 від 26.12.2023 року та від 01.07.2025

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав від 26.12.2023 року за заявою ОСОБА_1 . Державний реєстратор виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області - Глущенко Олена Ігорівна, перереєструвала спірне майно (що знаходилось під арештом та забороною відчуження) із ОСОБА_3 на заявника ОСОБА_1 ..

Згідно з витягом з державного реєстру речових прав № 360299889 від 26.12.2023 року документами, які стали підставою прийняття реєстратором рішення зазначено договір купівлі-продажу серія та номер: НСН799877, 23.04.2012, видавник приватний нотаріус Бочкарьова А.В.. Однак позивачем надано в судове засідання дублікат договору дарування, а не купівлі-продажу.

В подальшому, 08.07.2025 року в судовому засіданні представник позивача надав витяг з державного реєстру речових прав № 360299889 від 01.07.2025 року про реєстрацію вже на підставі договору дарування садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , загальної вартості нерухомого майна 1492022,00 грн., реєстраційний номер об`єкту № 222 від 01.07.2025

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27.07.2022 у цивільній справі 754/5522/22, в подальшому постановою від 29.06.2023 приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Каращук К.Л. накладено арешт на все майно боржника - ОСОБА_3 в інтересах стягувача - ОСОБА_2 , в тому числі на садовий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Однак, жодного заперечення як під час постановлення ухвали Деснянським районним судом від 27.07.2022 р, яка Постановою Київського апеляційного суду 22 листопада 2022року залишена без змін, так і постанови приватного виконавця про накладення арешту на будинок від 29.06.2023 року відповідач ОСОБА_3 не висловлював, та не посилався на договір дарування житлового будинку в с.Стайки. Також відповідачем ОСОБА_3 не оскаржувались дії державного виконавця під час накладення арешту на майно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

З наданого позивачем дублікату договору дарування від 23.04.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкорьовою А.В., також відмічено, що договір підлягає державній реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 за перебігом 11 років зареєстрував право власності на садовий будинок, спочатку 26.12.2023 року як договір купівлі-продажу серія та номер: НСН799877 23.04.2012, видавник приватний нотаріус Бочкарьова А.В., а в подальшому, 01.07.2025 року як договір дарування. Дана реєстрація проведена в період дії арешту згідно ухвали Деснянського районного суду від 27.07.2022 р, яка Постановою Київського апеляційного суду 22 листопада 2022 року залишена без змін, так і постанови приватного виконавця про накладення арешту на будинок від 29.06.2023 року.

Як стверджує в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 - вказані вище обставини, серед інших, являються предметом досудового розслідування по кримінальному провадженні № 0002320, внесеного до ЄРДР 13.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України, і в рамках цього провадження вказані реєстраційні дії були скасовані.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування. Отже, скасування заходів забезпечення позову діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. На день розгляду справи судом рішення Деснянського районного суду м.Києва від 11.01.2023 року не виконано, боржником ОСОБА_3 кошти ОСОБА_2 , не сплачені.

Частиною 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт може бути знятий за рішенням суду.

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві посилається на те, що відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, з інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи обґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Хоч відповідачем в даному провадженні договір дарування не оскаржується, поскільки представник ОСОБА_2 вступив у справу на стадії судового розгляду, однак в судовому засіданні висловив свою думку щодо незаконності вказаного договору дарування, який також викликає сумнів у суду.

Представник позивача не зміг в судовому засіданні пояснити чому своєчасно не було зареєстровано право власності, про що вказано в договорі дарування, надав витяг з Державного реєстру речових прав від 26.12.2023 року про те, що на реєстрацію подано договір купівлі продажу НСН799877, виданий 23.04.2012 року приватним нотаріусом Бочкарьовою А.В., а в подальшому подав витяг з Державного реєстру речових прав від 01.07.2025 року про те, що на реєстрацію подано договір дарування НСН799877.

Позивачем і раніше вживались заходи щодо набуття права на спірне майно.?

Так, клопотання гр. ОСОБА_1 (позивача у даній справі) про скасування заходів забезпечення позову на спірне майно ухвалою Деснянського суду м. Києва від 17.01.2024 року залишено без задоволення.

Представник ОСОБА_1 , в судові засідання у Деснянському суді м. Києва, а також у даній справі, як доказ подав дублікати договорів дарування садового будинку від 03.04,2012. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , а також дублікати договорів купівлі - продажу земельних ділянок під садовим будинком та поруч, які не були взяті до уваги.

Ці договори та їх дублікати, видала і посвідчила приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бочкарьова Алла Василівна.

Поскільки рішення суду не виконано, а реєстрація договору дарування вчинена під час дії арешту, вказані заходи забезпечення позову у вигляді арешту повинні діяти до повного виконання судового рішення, то суд не вбачає підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 344 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Каращук Катерина Леонідівна про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна, відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову згідно ухвали Кагарлицького районного суду від 25.07.2024 року, які полягали в зупиненні продажу арештованого майна садового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкту 33200400 вартістю 1492022,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом 30 днів.

Повний текст рішення виготовлено 17.07.2025 року.

Суддя : Т.Є. Іванюта