Справа № 545/1628/25
Провадження № 2/545/1221/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2025 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: Цибізової С.А.,

за участю секретаря: Кисличної І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, -

в с т а н о в и в :

Позивач у квітні 2025 року звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 2010 по 2012 рік перебувала з відповідачем у незареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 02.11.2021 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн щомісячно починаючи з 22.06.2021 і до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання, розвиток та інші потреби дитини значно зросли та складають близько 17 400,00 грн щомісяця. Розмір аліментів присуджених судом у сумі 2 000,00 грн є значно меншим ніж потребує дитина. Відповідач є працездатним молодим чоловіком, який має рівень життя вище за середній, дохід щомісяця щонайменше 20 000,00 грн. Завжди мав дороговартісні автомобілі. Відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де має маєток на 4 окремих помешкання, три з яких здає в оренду.

Просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 8 600,00 грн щомісяця, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

У відзиві на позов відповідач заперечував щодо позовних вимог, посилаючись на те, що має слабке здоров`я та часто хворіє. У жовтні 2024 року переніс другий інсульт, у зв`язку з чим знаходився на стаціонарному лікуванні. За станом здоров`я на даний час не має змоги працювати. Доходів не має. Просив визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини у відповідності з діючим законодавством.

Позивач у судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

У підготовчому засіданні 16.06.2025 відповідач зазначив, що сімейний стан в нього не змінився, переніс інсульт, тому за станом здоров`я не може працювати, доходу не отримує. Мав паї, які продав. Не заперечував трохи збільшити розмір аліментів, аби йому давали спілкуватись з дитиною.

Відповідач у судове засідання 14.07.2025 не з`явився, попередньо надавши заяву про проведення судового засідання без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваними судом.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 02.11.2021 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн щомісячно, починаючи з 22.06.2021 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6-7).

Згідно зі ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постанові Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19 (провадження № 61-18145св20).

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року встановлений у розмірі 3196 гривень.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Встановлено, що ОСОБА_2 в період з 22.04.2024 по 01.05.2024 та у період з 07.10.2024 по 15.10.2024 перебував на стаціонарному лікуванні та має відповідні діагнози, що підтверджується виписками з медичної картки стаціонарного хворого (а.с.99, 100).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку на військового збору ОСОБА_2 за період з січня 2023 року по вересень 2024 року отримував дохід від надання земельної частки (паю) в лізинг, оренду або суборенду, продаж нерухомого майна. Натомість, заробітну плату не отримував. За період з жовтня 2024 поквітень 2025 року відсутня інформація про доходи. (а.с.95-96).

Житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на який посилаються позивач, ОСОБА_2 отримав у спадщину, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 11.06.2004 року. (а.с.102,103).

Відповідно до відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира загальною площею 46.3 кв.м., номер запису про право власності 51778753, дата реєстрації права власності: 15.09.2023 (а.с.117).

Згідно з повідомленням Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях від 23.06.2025 №31/32/13-12527 вбачається, що ОСОБА_2 відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, належить ВАЗ 21011, 1977 р.в. Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів, у власності ОСОБА_1 перебуває автомобіль Peugeot 207, 2009 р.в.(а.с.124).

З відповіді на запит від 23.06.2025№1631-2025-0002123 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору щодо ОСОБА_1 вбачається за період з січня 2021 року серпень 2022 року відсутня інформація про доходи; у вересні 2022 року отримала дохід від продажу рухомого майна; за період з жовтня 2022 року квітень 2025 року відсутня інформація про доходи (а.с.131).

З аналізу норм ст. 192 СК України випливає, що визначений за рішенням суду розмір аліментів може бути збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, зокрема, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Оскільки з часу ухвалення рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 02.11.2021 пройшло більш ніж три роки, суд вважає обґрунтованим посилання позивача на збільшення витрат на дитину, яка з часу ухвалення рішення суду стала більш дорослою, що призвело до збільшення витрат на утримання дитини, зокрема сезонний одяг, взуття, продукти харчування, та, відповідно, зміну матеріального стану позивачки.

Разом із тим, суд враховує зміну майнового стану сторін після ухвалення рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 02.11.2021 про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини. Зокрема, відповідачем у 2024 році отримано дохід від продажу рухомого майна, а позивачем у 2023 році набуто у власність нерухоме майно. Окрім того, суд враховує документально підтверджене погіршення стану здров`я відповідача.

Посилання позивача щодо інших статків відповідача матеріалами справи не підтверджується.

За вказаних обставин, враховуючи, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення вимог позивача і зміни розміру аліментів з 2000,00грн щомісячно на 2 500,00 грн щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Таким чином, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 279, 352 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі з 2000,00грн щомісячно на 2 500,00 грн щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С. А. Цибізова