Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/188/25
Провадження № 2-др/382/11/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нарольського М. М.,

при секретарі Матвієнко Ю. Л.,

за участю представника позивача Микитюк В. О. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача Савицького А. О. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача Микитюк Василя Олександровича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 382/188/25 за позовомОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Яготинського районному суді Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи.

Рішенням Яготинського районному суді Київської області від 26.06.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задоволено.

10.07.2025 до суду через систему "Електронний суд" надійшли заяви представника позивача адвоката Микитюк В. О. про поновлення процесуального строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, а також заява, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 41000 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 382/188/25 (провадження № 2-др/382/11/25) між суддями від 10.07.2025 року справу передано головуючому судді Нарольському М. М.

Заява мотивована тим, що рішенням Яготинського районного суду Київської області по справі № 382/188/25 від 26.06.2025 року позов було задоволено повністю. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 за рахунок відповідних бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 заподіяну майнову в розмірі 681049 (шістсот вісімдесят одна тисяча сорок дев`ять) грн 32 коп. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 за рахунок відповідних бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 за рахунок відповідних бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір за подання позову у розмірі 5568 (п`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 за рахунок відповідних бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати понесені нею на залучення експерта у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. На виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України зазначають, що 28.05.2025 року через Електронний суд ними було подано заяву про намір подати докази, які підтверджують розмір витрат, які сторона має сплатити у зв`язку з розглядом справи (витрат на професійну правничу допомогу), які позивачі будуть стягувати за результатами розгляду справи. На виконання частини 1 статті 134 ЦПК України та п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України при зверненні до суду з позовною заявою позивачем було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат: 50568,40 грн (п`ятдесят тисяч п`ятсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок). Фактична сума судових витрат за послуги, наданих Адвокатським об`єднанням "Мазепа та партнери" Волянській О. В. станом на 07.07.2025 року становить 41 000 грн (сорок одна тисяча гривень 00 коп.). На підтвердження даних витрат надають: Договір про надання професійної правничої допомоги з ОСОБА_1 від 07.01.2025 року; Додаткова угода про погодження суми гонорару від 07.07.2025 року; Звіт наданих послуг від 07.07.2025 року; Акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 07.07.2025 року. В рішенні Яготинського районного суду Київської області по справі №382/188/25 від 26.06.2025 року (повний текст рішення виготовлено 03.07.2025) не вирішено питання про судові витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.Крім цього, представником позивача 10.07.2025 року через систему "Електронний Суд" подано клопотання про поновлення процесуального строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення у справі. Клопотання обґрунтовано тим, що строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення у справі було пропущено з поважної причини, а саме у зв`язку з перебуванням представника позивача у судовому засіданні у Ковпаківському районному суді м. Суми по справі № 592/3372/25 01.07.2025, а також факт складення повного тексту рішення 03.07.2025.

10.07.2025 до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача Військової частини НОМЕР_1 Савицького А. О. надійшло клопотання, в якому, серед іншого, просив залишити заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення без розгляду з підстав, викладених у клопотанні. У разі розгляду заяви по суті, просив відмовити в стягненні судових витрат.

Представник позивача в судовому засіданні просив заяви про поновлення строку та ухвалення додаткового строку задовольнити. Представник відповідача просив заву про поновлення строків залишити без розгляду.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, заяву та додані до неї документи, суд доходить до наступних висновків.

Згідно з ч.3 та ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з приписами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 26.06.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задоволено.

З урахуванням положень ст. 265 ЦПК України, яка визначає зміст рішення суду, за загальним правилом, судові витрати розподіляються під час ухвалення рішення суду, за умови надання стороною до ухвалення такого рішення доказів понесення відповідних витрат.

Статтею 141 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.2 ст.133 ЦПК України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. (ч.2 ст.137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 1-3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ч. 1 ст. 120 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з позовної заяви, серед іншого представник просив, стягнути з відповідача витрати понесені позивачем на отримання правової допомоги. Водночас, доказів, які б свідчили про понесений розмір витрат на професійну правничу допомогу позивачем та його представником не було надано.

27.05.2025 представником позивача подано заяву про намір подати (долучити), у встановлений законом строк, докази які підтверджують розмір витрат, які сторона має сплатити у зв`язку з розглядом справи.

26.06.2025 Яготинського районному суді Київської області було проголошено вступну та резолютивну частину рішення по цивільній справі позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи, повний текст рішення суду був складений 03.07.2025.

Слід зазначити, що в судовому засіданні 26.06.2025 під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення були присутні представники сторін, відтак представник позивача Микитюк В. О. був обізнаний про ухвалення судового рішення по справі та про результат вирішення спору.

Крім того, згідно із довідки про доставку електронного документу, про отримання документу з "Електронного суду" учасником справи документ в електронному вигляді "Рішення" від 26.06.2025 по справі № 382/188/25 була доставлена адвокату Микитюк В. О. до електронного кабінету 26.06.2025 о 13:55:27.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Як зазначалося вище, 26.06.2025 судом по справі було проголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

За таких обставин, кінцевим строком подачі доказів понесених судових витрат на правову допомогу по справі є 01.07.2025 (включно).

З матеріалів справи вбачається, що заява представника позивача адвоката Микитюк В. О. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу, як і заява про поновлення процесуального строку для вчинення відповідної процесуальної дії (подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення про їх розподіл), була подана через систему "Електронний суд" лише 08.07.2025. Відповідно до штампу канцелярії Яготинського районному суді Київської області, заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу по справі була зареєстрована уповноваженою особою 10.07.2025 за вх. №7422/25.

Таким чином, докази понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу подані суду з пропуском строку, визначеного ч.8 ст. 141 ЦПК України.

Обґрунтовуючи поважність причин неподання вказаних доказів впродовж п`яти днів з дня ухвалення у справі судового рішення і до 08.07.2025, представник позивача, зазначив, що у зв`язку із перебуванням представника позивача у судовому засіданні у Ковпаківському районному суді м. Суми по справі № 592/3372/25 01.07.2025, а також факт складення повного тексту рішення 03.07.2025. Водночас, перебування один день в іншому засіданні не можна визнати поважною причиною пропуску строку на шість днів, а дата складення повного тексту не впливає на перебіг п`тиденного строку із дня ухвалення рішення 26.06.2025 (під час проголошення ухваленого рішення представник був присутній та обізнаний про результат розгляду).

Інших поважних причин неподання заяви та доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу у визначені законом строки стороною позивача не наведено, а судом не встановлено.

При цьому, до заявленого клопотання про поновлення процесуального строку представником позивача не додано належних доказів, які б підтверджували поважність пропуску такого строку.

Одночасно, слід зазначити, що звертаючись до суду 08.07.2025 з заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі, представником позивача було пропущено строк подання доказів понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу передбачений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вище вказувалося відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Аналіз змісту наведеної норми дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для представника позивача чи позивача подати до суду певний процесуальний документ у встановлений законом строк. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Суд вважає, що наведені доводи про наявність поважних причин пропущення процесуального строку, не є поважними та істотними, оскільки ніяким чином не перешкоджали представнику позивача незалежно від цих обставин подати відповідну заяву з дотриманням вимог ЦПК України.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні ЄСПЛ "Устименко проти України" судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд.

Безпідставне поновлення процесуального строку є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25 лютого 2020 року у справі № 755/5323/16-ц та у постанові від 16 грудня 2019 року у справі № 286/1130/13-ц.

Відмова суду у поновленні встановленого законом процесуального строку ґрунтується на законі та переслідує легітимну мету, а також має розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами і поставленою метою та не суперечить принципу рівності сторін. Таким чином, у передбачений частиною восьмою статті 141 ЦПК України строк докази понесених відповідачем витрат на правничу допомогу суду надані не були, такі докази надійшли до суду лише 08.07.2025 разом із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до приписів ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Так згідно п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий … розгляд його справи упродовж розумного строку … судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п.1 ст.6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя, в тому числі щодо виконання судового рішення, як завершальній стадії судового розгляду. При цьому Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Водночас ЄСПЛ у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, неодноразово наголошував, що право на доступ до правосуддя, закріплене у ст.6 Конвенції, не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами та поставленою метою (рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України", рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ашінгдейн проти Великої Британії", рішення від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України").

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п.27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі "Олександр Шевченко проти України", рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2003 року "Трух проти України").

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципам рівності сторін та юридичної визначеності (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", п. 53 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі "Устименко проти України").

Аналіз наведених рішень ЄСПЛ свідчить про те, що п.1 ст.6 Конвенції гарантує справедливий судовий розгляд не тільки позивачу, а й іншій стороні - відповідачу, в тому числі при вирішенні питання про поновлення строків для вчинення процесуальних дій.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналогічні висновки містяться в ухвалах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 753/17563/19 та від 23 грудня 2020 року у справі № 557/94/19.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту абзацу 3 ч. 8 ст. 141 ЦПК України у разі неподання стороною доказів на підтвердження понесених судових витрат протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Ураховуючи наведені обставини, клопотання представника позивача про поновлення процесуального строку задоволенню не підлягає, а заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у даній справі необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 137, 141, 259, 260, 270, 353-354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача в частині поновлення процесуального строку на подання доказів понесених витрат з надання професійної правничої допомоги у справі № 382/188/25 за позовомОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи, відмовити.

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 382/188/25 за позовомОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було підписано лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст складено та підписано 23.07.2025.

Суддя М. М. Нарольський