ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/760/25
Єдиний унікальний номер справи: 650/6536/24
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

23 липня 2025 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)

судді: Майданік В.В.,

Склярська І.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на заочне рішення Великоолександрівського районного суд Херсонської області від 31 січня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати,

в с т а н о в и в:

31 січня 2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області постановив у зазначеній справі заочне рішення, яким позов ОСОБА_1 задовільнив.

Ухвалою суду від 14 березня 2025року заяву ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

17 червня 2025 року ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» через підсистему «Електронний суд» подало апеляційну скаргу, в якій виклало клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке мотивовано тим, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» своєчасно не отримало ухвалу суду від 14 березня 2025 року про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, оскільки відбувся збій в роботі Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи (ЄСІТС), що вплинуло на своєчасність подання апеляційної скарги.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 23 червня 2025року у задоволенні заяви ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено, у зв`язку з недоведеністю товариством наявності поважних причин пропуску визначеного законом строку, зокрема не отримання в електронному виді копії ухвали суду від 14 березня 2025року через збій в роботі ЄСІТС. Апеляційна скарга товариства залишена без руху та скаржнику наданий 10-денний строк для усунення недоліків скарги, а саме направлення до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням інших причин пропуску цього строку та оплати судового збору в розмірі 2906,88грн.

03 липня 2025 року ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» направило квитанцію про оплату судового збору та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 31 січня 2025року, яка повторно мотивована тим, що товариство має електронний кабінет в системі ЄСІТС, до якого не надходила копія ухвали суду від 14 березня 2025року про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення через технічний збій або неполадки у функціонуванні системи розсилки ЄСІТС. Товариство не могло і не повинно було щоденно перевірять Єдиний державний реєстр судових рішень на предмет наявності всіх судових рішень, постановлених щодо заявника. Неналежне функціонування системи повідомлень (ненадходження копії рішення до електронного кабінету та на електронну пошту) є поважною причиною пропуску строку, що об`єктивно, незалежно від волі підприємства, створило перешкоди для реалізації права на апеляційне оскарження.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з наступних підстав.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження судового рішення, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно з частиною четвертою статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною четвертою статті 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно із вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу

У відповідності до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення від 12 липня 2007 року у справі «Stankov v. Bulgaria» («Станков проти Болгарії», заява № 68490/01).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на підготовку апеляційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (справа "Перетяка та Шереметьев проти України", №17160/06 та №35548/06, § 34 від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Отже, наведене дає підстави вважати, що під поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти лише ті обставини, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась до суду, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами. Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Тобто, причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на її права.

Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в процесуальних відносинах сторін, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №1227/8971/2012 (провадження № 14-198звц21) врахувала практику Європейського суду з прав людини, який роз`яснив, що положення статті 6 Конвенції, включаючи право на доступ до суду, поширюються також на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення, якщо таке право передбачено національним законодавством. Відповідно поновлення пропущеного строку на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення є механізмом забезпечення певної гнучкості та пропорційності при вирішенні питання про допуск скаржника до апеляційного чи касаційного судів.

Ураховуючи вимоги частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши належні, допустимі, достовірні та достатні докази відповідно до вимог статтей 77-80 ЦПК України.

За частинами шостою, сьомою статті 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З матеріалів справи встановлено, що 31 січня 2025року Великоолександрівський районний суд Херсонської області постановив у справі заочне рішення. 27 лютого 2025року ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» звернулося до суду з заявою про перегляд заочного рішення, за результатами розгляду якої ухвалою суду від 14 березня 2025року заяву товариства залишено без задоволення. Копія ухвали суду в електронному виді 15 березня 2025року доставлена до електронного кабінету ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного документу. Тобто, з означеної дати скаржник достеменно був обізнаний про постановлене у справі судове рішення та у разі наявності наміру щодо його апеляційного оскарження, мав подати апеляційну скаргу у передбачений цивільним процесуальним законодавством строк, але пропустив цей строк, звернувшись до суду зі скаргою 17 червня 2025року.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ повторно послалося на несвоєчасність одержання копії ухвали суду від 14 березня 2025року про залишення заяви товариства про перегляд заочного рішення без задоволення, у зв`язку з існуванням технічних збоїв або неполадок у функціонуванні системи розсилок документів в ЄСІТС, що не забезпечило заявнику своєчасність ознайомлення з постановленою у справі ухвалою.

Аналізуючи зазначені товариством причини пропуску строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зважила на наступне. Наявна в матеріалах справи довідка про доставку 15 березні 2025року ухвали суду до електронного кабінету товариства спростовує твердження заявника про наявність збоїв в роботі системи ЄСІТС. Під час постановлення ухвали від 23 червня 2025року суд апеляційної інстанції, оцінивши зазначені товариством причини пропуску строку на апеляційне оскарження, а саме ненадходження процесуального документа (ухвали суду від 14 березня 2025року) до електронного кабінету користувача дійшов висновку про недоведеність цих обставин, зокрема відсутністю повідомлення технічної підтримки ЄСІТС щодо обставин та часу збоїв у роботі системи, якщо такі мали місце.

На час постановлення ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження товариство не надало належних та допустимих доказів на підтвердження некоректної роботи системи ЄСІТС; не зазначило коли саме заявник довідався про постановлені у справі судові рішення, що впливає на вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку (статті 287, 354 ЦПК України).

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що постановлена у справі ухвала від 14 березня 2025року була направлена до реєстру 15 березня 2025року, а 17 березня 2025року забезпечений загальний доступ. Товариство мало з розумною періодичністю цікавитися ініційованим відносно нього судовим провадженням. Звернувшись до суду з апеляційною скаргою 17 червня 2025року, тобто більш ніж через 3 місяці з моменту постановлення ухвали про залишення заяви ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про перегляд заочного рішення без задоволення, заявник не підтвердив належними доказами наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення суду та наявність обґрунтованих підстав для поновлення цього строку.

Згідно пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на викладене, надаючи оцінку доводам щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та наявним у матеріалах справи доказам в їх сукупності та співставленні, колегія суддів вважає, що наведені у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення суду від 31 січня 2025року причини не можна визнати поважними, а тому у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 127, 354, 357, 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на заочне рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 31 січня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді : В.В. Майданік

І.В. Склярська