Провадження №: 2/755/855/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2025 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Коваленко І.В.,

за участю секретаря судових засідань Грищенко С.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, в інтересах якого діє адвокат - Гуцол Руслан Іванович, звернувся до Дніпровського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Предметом поділу між колишнім подружжям є однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , що 11 червня 2007 року (в період шлюбу) за Договором купівлі-продажу квартири, зареєстрованим за № 1537, була набута подружжям у власність та зареєстрована за покупцем ОСОБА_2 , за згоди чоловіка ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20 вересня 2002 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 . Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 2152. 30 жовтня 2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено запис за № 398. 11 червня 2007 року (в період шлюбу) між продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_2 , за згоди позивача ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . За домовленістю сторін купівлю квартири здійснено за 414 100 грн, що є еквівалентом 82 000 доларів США. Право власності на відповідну квартиру виникло у покупця ОСОБА_2 11 червня 2007 року, з моменту державної реєстрації цього договору в реєстрі за № 1537. Після розірвання шлюбу, між сторонами було досягнуто усної домовленості, що спірна квартира АДРЕСА_1 буде в подальшому перереєстрована на позивача ОСОБА_1 , оскільки була придбана в шлюбі за його особисті кошти. Однак, після початку повномасштабного вторгнення РФ в Україну 24 лютого 2022 року, зв`язок позивача з відповідачем був втрачений і на час звернення до суду з цим позовом, юридичним власником спірної квартири продовжує залишатися ОСОБА_2 . Позивачеві відомо, що після розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_2 виїхала за межі України. Чи поверталася відповідач до України?, - позивачеві невідомо. ОСОБА_1 обмежений у праві розпоряджання спірною квартирою (власністю), оскільки він не вказаний як покупець у відповідному договорі купівлі-продажу від 11 червня 2007 року. Проте, за усною домовленістю подружжя було прийнято рішення про оформлення відповідача ОСОБА_2 власником спірної квартири лише формально, зазначивши тільки згоду позивача ОСОБА_1 на її придбання. До реєстрації шлюбу з відповідачем, а саме 03 липня 2000 року, ОСОБА_1 придбав за договором купівлі-продажу, посвідченим нотаріусом Тесленко М.В., квартиру АДРЕСА_2 , за реєстровим № 1272. Цю ж квартиру ОСОБА_1 під час шлюбу з відповідачем продав ОСОБА_4 . Через кілька днів, а саме 16 травня 2003 року, ОСОБА_1 придбав у продавця ОСОБА_5 трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 . 11 червня 2007 року позивач ОСОБА_1 продав трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_6 . І того ж дня, а саме 11 червня 2007 року, фактично ОСОБА_1 придбав спірну квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 . В договорі купівлі-продажу квартири від 11 червня 2007 року, зареєстрованому за № 1537, покупцем вказано відповідача ОСОБА_2 , оскільки між сторонами на той час існували міцні сімейні стосунки, про подальше розірвання шлюбу сторони навіть не думали і до вибору покупця зв цим договором відносилися як до простої формальності. В договорі купівлі-продажу квартири 11 червня 2007 року, зареєстрованому в реєстрі за № 1532, вказано вартість квартири АДРЕСА_3 - 32 400 грн. Однак, реальна вартість подібної квартири на той час становила набагато більше. Позивач і до шлюбу з відповідачем, і під час шлюбу, працював та одержував стабільний і достатній дохід, що дозволяв накопичити кошти для купівлі спірної квартири. ОСОБА_1 переконаний, що в даному випадку суд має відступити від правового режиму спільного сумісного майна на спірну квартиру та визнати за позивачем, у тому числі, право власності і на частину спірної квартири відповідача.

05.11.2024 року позовна заява передана у провадження судді Коваленко І.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

09.01.2025 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

17.01.2025 року (вх.№3048) від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гуцола Руслана Івановича, через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про витребування доказів по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, а саме просив витребувати: у Державної податкової служби України інформацію наступного змісту: - чи заносився 02 жовтня 2000 року до Державного реєстру фізичних осіб ідентифікаційний номер фізичної особи НОМЕР_1 ? - чи рахується/рахувався коли-небудь в Державному реєстрі фізичних осіб ідентифікаційний номер фізичної особи НОМЕР_1 за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є громадянкою Республіки Білорусь (паспорт НОМЕР_2 ).

17.01.2025 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гуцола Руслана Івановича, про витребування доказів, подане в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, - задоволено. Витребувано у Державної податкової служби України інформацію наступного змісту: - чи заносився 02 жовтня 2000 року до Державного реєстру фізичних осіб ідентифікаційний номер фізичної особи НОМЕР_1 ? - чи рахується/рахувався коли-небудь в Державному реєстрі фізичних осіб ідентифікаційний номер фізичної особи НОМЕР_1 за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є громадянкою Республіки Білорусь (паспорт НОМЕР_2 ).

29.01.2025 року (вх.№5390) на адресу суду від В.о. директора Департаменту податкових сервісів Тетяни Барабаш надійшла витребувана судом інформація.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 31.01.2025 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя прийнято до провадження судді із призначенням підготовчого судового засідання.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилась, направила заяву про визнання позовних вимог та одночасно просила розглядати справу у її відсутність.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно положень ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відтак, в даному випадку, враховуючи, що відповідач заявлений до нього позов визнав і підстав для відмови у прийнятті такого визнання немає, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі на стадії підготовчого судового засідання.

Вивчивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 вересня 2002 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 . Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 2152 (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3 ). (а.с.9)

11 червня 2007 року між продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_2 , за згоди позивача ОСОБА_1 /п. 5. Договору/ було укладено договір купівлі-продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . (а.с.11-12)

За домовленістю сторін купівлю квартири здійснено за 414 100 грн, що є еквівалентом 82 000 доларів США /п. 11 Договору/.

Відповідно до п. 14 вказаного договору, - право власності на відповідну квартиру виникло у покупця ОСОБА_2 11 червня 2007 року, з моменту державної реєстрації цього договору в реєстрі за № 1537.

Договір купівлі-продажу квартири від 11 червня 2007 року, зареєстрований за № 1537. Один примірник оригіналу договору зберігається у справах приватного нотаріуса Криворучка В.П., а другий у відповідача /п. 19 Договору/.

30 жовтня 2012 року шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 . Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено запис за № 398 (свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 ). (а.с.10)

03 липня 2000 року, ОСОБА_1 придбав за договором купівлі-продажу, посвідченим нотаріусом Тесленко М.В., квартиру АДРЕСА_2 , за реєстровим № 1272 (зареєстровано в Київському міському БТІ 04 липня 2000 року, про що зроблено запис в реєстрову книгу № 23-224). Цю ж квартиру ОСОБА_1 під час шлюбу з відповідачем продав ОСОБА_4 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 12 травня 2003 року, зареєстрованим в реєстрі за № 833. (а.с.13-14)

16 травня 2003 року, ОСОБА_1 придбав у продавця ОСОБА_5 трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 (копія договору купівлі-продажу квартири від 16 травня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4158). (а.с.15-16)

11 червня 2007 року позивач ОСОБА_1 продав трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_6 (копія договору купівлі-продажу квартири 11 червня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1532). (а.с.17-18)

До позову додано копію довідки Пенсійного Фонду України Форми ОК-5, що містить інформацію про доходи позивача, починаючи з 1998 року. (а.с.19-24)

Ціна спірного нерухомого майна, відповідно до Довідки про оцінку вартості об`єкта нерухомості, згенерованої в Електронних сервісах Фонду державного майна України - 1 815 908 грн 48 коп. (а.с.25-27)

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 36 СК України визначено, що шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Згідно із ст. 60 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України, ч. 2 ст. 372 ЦК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною 2 ст. 69, ч. 1 ст. 71 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем ОСОБА_2 позову, належність ОСОБА_2 квартири, яка набута нею у період шлюбу з позивачем ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя підлягає задоволенню.

Разом із тим, відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Зважаючи на той факт, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків суми сплаченого судового збору, а інші 50 відсотків - повернути позивачу з державного бюджету.

Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.

В порядку поділу спільного майна подружжя, - визнати за ОСОБА_1 право власності на його 1/2 частину спірної однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

В порядку поділу спільного майна подружжя, - визнати за ОСОБА_1 право власності на іншу 1/2 частину спірної однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) грн 00 коп., що становить 50% судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 7 570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) грн 00 коп., що становить 50% судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви згідно квитанції № 7063-1310-4015-9716 від 29.10.2024 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 , АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складений 14.07.2025 року.

Суддя :