Справа: 164/2651/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 року. Селище Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Власюка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селище Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_6 , по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,2500 га та земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,6100 та 1,6582 га. Від імені ОСОБА_6 заповіт не посвідчувався. Спадкоємцями є позивач ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, діти ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які спадщину у встановлений законом порядок і строк не прийняли. У зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачу було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вищевказане спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_6 .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, подала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Від відповідачів ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного зокрема, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення.

Відповідач Маневицька селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направила, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, щодо задоволення позову не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 14 січня 2010 року.

Із витягу з погосподарської книги № 3 за 2006-2010 роки та довідки виконавчого комітету Колківської селищної ради № 669 від 27 березня 2024 року, вбачається, що по особовому рахунку № НОМЕР_2 будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , присадибна земельна ділянка та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, належить ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкодавець до дня смерті постійно був зареєстрований за вказаною адресою разом із дружиною ОСОБА_1 та сином ОСОБА_2 . Від імені ОСОБА_6 заповіт не посвідчувався. Спадщину прийняла дружина ОСОБА_1 шляхом спільного проживання. Іншими спадкоємцями є діти - ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 5-6).

Згідно з висновком Маневицького архітектурно планувального підприємства від 30 квітня 2024 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_1 , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 7).

Із витягу з рішення сесії Довжицької сільської ради № 16/3 від 25 січня 1994 року, вбачається, що ОСОБА_6 передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,61 га та (а.с. 13).

Як убачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 002858 від 06 березня 2003 року, ОСОБА_6 належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,6582 га (а.с. 35).

За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Судом установлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 834/02-31 від 13 вересня 2024 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме на: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , а також земельні ділянки, площею 0,25 га, 0,61 га та 1,6582 га (а.с. 38).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 1201/01-16 від 12 грудня 2024 року, після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена спадкова справа № 166 за 2010 рік. 27 травня 2010 року з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 77, 81, 247, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 328, 346, 1216, 1217, 1225, 1261, 1269, 1270, 1296 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, площею 0,2500 га та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,6100 га, які належали ОСОБА_6 , згідно з Витягом з Рішення Довжицької сільської ради Маневицького району від 25 січня 1994 року № 16/3, як на спадкове майно по смерті ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1,6582 га, яка розташована на території Довжицької сільської ради Камінь-Каширського (Маневицького) району Волинської області та складається з: земельної ділянки, площею 0,7120 га, кадастровий номер :06:001:0824, земельної ділянки, площею 0,8119 га, кадастровий номер :06:001:0825, земельної ділянки, площею 0,1343 га, кадастровий номер :06:001:0823 згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ВЛ № 002858, виданого 06 березня 2003 року на ім`я ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідачі ОСОБА_8 , адреса: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Маневицька селищна рада Волинської області, адреса: 44601, сел. Маневичі Камінь-Каширського району Волинської області, вул. Незалежності, 30.

Повний текст судового рішення складено 09 липня 2025 року.

Суддя

Маневицького районного суду І.С. Токарська