Справа № 508/87/25
Номер проведження 2/508/128/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 року селище Миколаївка

Миколаївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Банташ Д.С.,

за участі секретаря судового засідання Мазарак Н.А.,

представника позивача Васюта К.С.,

представника відповідача Войтович Ю.В.,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

встановив:

В провадженні Миколаївського районного суду Одеської області перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Від представника позивача, в особі директора Я.Я. Сердійчук, надійшло клопотання про зобов`язання ПАТ «Банк Восток» виконати ухвалу Миколаївського районного суду Одеської області від 01.04.2025 року належним чином у повному обсязі, а саме надати: докази зарахування на картку № НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 20 000,00 грн., які 09.11.2021 року були на неї перераховані; виписку по рахунку за номером картки № НОМЕР_1 за період із 09.11.2021 по 09.12.2021 року; ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки № НОМЕР_1 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім' я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 за період із 09.11.2021 по 09.12.2021 року. У разі повторного невиконання ПАТ «Банк Восток» ухвали Миколаївського районного суду Одеської області від 01.04.2025 року, застосувати до Банку заходи процесуального примусу, передбачені цивільним процесуальним законодавством, з метою спонукання до виконання встановлених судом обов`язків щодо надання витребуваних документів.

У судовому засіданні 09.07.2025 судом постановлено на обговорення клопотання представника позивача про повторне витребування доказів та застосування заходів процесуального примусу.

Представник позивача, адвокат Васюта К.С., в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі. Зазначала, що ПАТ «Банк Восток» виконало ухвалу суду від 01.04.2025 не у повному обсязі. Витребувана інформація має значення для справи, та має на меті з`ясувати кому належить відповідний рахунок, та чи були на нього зараховані кошти за кредитним договором, що надасть стороні позивача можливість визначитися з позицією у справі (заміна неналежного відповідача, звернення до правоохоронних органів у разі виявлення неправомірних дій, тощо…).

Представник відповідача, адвокат Войтович Ю.В., заперечувала проти задоволення клопотання.

Заслухавши представників сторін, суд приходить до наступного висновку.

За п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 6, 7, 8, 9 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Отже, суди, у разі неможливості самостійного надання доказів учасником справи, наділені повноваженнями щодо їх витребування на підставі обґрунтованого клопотання такого учасника або за власною ініціативою.

Це повноваження судів реалізуються у межах процесу з метою забезпечення офіційного, повного і всебічного з`ясування всіх обставин у справі як однієї з основних засад (принципів) судочинства і не може бути делеговано іншому органу чи посадовій особі, обмежене або припинене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Вимога суду про витребування доказів за клопотанням учасника справи оформлюється шляхом постановлення ухвали окремим документом і таке судове рішення є обов`язковим до виконання, а будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

За неподання доказів без поважних причин до відповідної особи можуть бути застосовані заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України, а за невиконання постановленої судом ухвали з цього питання, яка набрала законної сили, настає передбачена законом відповідальність.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 01 квітня 2025, задоволено клопотання представника позивача і представника відповідача про витребування доказів. Витребувано у Публічного Акціонерного товариства «БАНК ВОСТОК» (місцезнаходження: 49051, м. Дніпро, вул. Курсантська, 24, код ЄРДПОУ 26237202) наступну інформацію: інформацію, чи видавалась ПАТ «БАНК ВОСТОК» ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) платіжна картка № НОМЕР_1 ; докази зарахування на картку № НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 20 000,00 грн., які 09.11.2021 року були на неї перераховані; виписку по рахунку за номером картки № НОМЕР_1 за період із 09.11.2021 по 09.12.2021 року; ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки № НОМЕР_1 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім' я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 за період із 09.11.2021 по 09.12.2021 року; інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Питання про необхідність витребування вирішувалося судом виходячи із принципу з`ясування всіх обставин у справі як однієї з основних засад цивільного судочинства і в межах заявленого предмета спору, яким є стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованості за кредитним договором № 3903406 від 09.11.2021 у розмірі 93190 грн. 00 коп.

Згідно відповіді Публічного акціонерного товариства «Банк Восток» від 17.04.2025 за № 1397-БТ, повідомило, що рахунки ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) в 2021 році, в ПАТ «Банк Восток» не обліковувались. (том. 1 а.с. 179).

За положенням ч. 1 ст. 1076 ЦК України відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Так, банківською таємницею згідно з частиною першою статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є - Інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) інформація про організацію та здійснення охорони банку та осіб, які перебувають у приміщеннях банку; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності; 10) інформація про організацію та здійснення інкасації коштів та/або перевезення валютних цінностей; 11) інформація про банки чи клієнтів банків, що збирається від банків під час здійснення банківського нагляду, валютного нагляду, нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, оверсайту платіжної інфраструктури, а також нагляду у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; 12) інформація про банки чи клієнтів банків, отримана Національним банком України відповідно до міжнародного договору або за принципом взаємності від органу банківського нагляду іншої держави; 13) рішення Національного банку України про застосування заходів впливу, крім рішень про накладення штрафів, про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Положення частин першої і другої цієї статті не поширюються: на інформацію, що підлягає обов`язковому опублікуванню. Перелік інформації, що підлягає обов`язковому опублікуванню, встановлюється Національним банком України; на відомості про боржників, які є пов`язаними з банком особами, що прострочили виконання зобов`язань (за основною сумою та процентами) перед банком на строк понад 180 днів, а також про вимоги банків до таких боржників, а щодо банку, процедура ліквідації якого розпочата відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», - на відомості про всіх боржників, які, за даними бухгалтерського обліку банку, прострочили виконання зобов`язань (за основною сумою та процентами) перед таким банком незалежно від строку прострочення. Інформація з системи депозитарного обліку, що знаходиться у володінні Національного банку України та банків як учасників депозитарної системи України, не є банківською таємницею. Розкриття та захист інформації, що міститься в системі депозитарного обліку, здійснюється Національним банком України та банками на підставі та в порядку, встановлених законом про депозитарну систему України. Національний банк України видає нормативно-правові акти з питань зберігання, захисту, використання та розкриття інформації, що становить банківську таємницю, та надає роз`яснення щодо застосування таких актів. Положення інших законів України щодо обсягу та порядку розкриття інформації, що становить банківську таємницю, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Статтею 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначений порядок розкриття банківської таємниці, відповідно до частини першої якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду (пункт 2 частини першої статті 62 Закону). Крім того, вказаною нормою права визначено коло суб`єктів, на запит яких можливо розкрити банківську таємницю, та підстави для її розкриття.

Враховуючи заявлений предмет позову, а також відповідь Публічного акціонерного товариства «Банк Восток» від 17.04.2025 за № 1397-БТ, на час вирішення заявленого клопотання, підстав для повторного витребування інших доказів, витребуваних ухвалою суду від 01 квітня 2025 року, суд не знаходить, оскільки ця інформація може призвести до розкриття банківської таємниці відносно осіб, які не є учасником даного провадження, в тому числі, яка не стосується предмета спору.

Відповідно до частини першої статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм законодавства свідчить, що заходи процесуального примусу вживаються судом у чітко визначених ЦПК України випадках і мають на меті спонукати відповідних осіб до виконання установлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Приймаючи до уваги викладене, суд не убачає зловживання процесуальними правами ПАТ «Банк Восток» щодо виконання вимог ухвали суду від 01 квітня 2025 року. Судом не виявлено вчинення дій (бездіяльності), які б могли бути розцінені судом як недобросовісне виконання третіми особами їхніх процесуальних обов`язків.

Отож підстави для застосування до Публічного акціонерного товариства «Банк Восток» заходів примусу відсутні.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про повторне витребування доказів та застосування заходів процесуального примусу у справі № 508/87/25.

Керуючись ст. ст. 76, 77, 84, 223 ЦПК України, суд

постановив:

Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» про виконання ухвали Миколаївського районного суду Одеської області від 01 квітня 2025 року належним чином у повному обсязі та застосування заходів процесуального примусу - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 10.07.2025.

Суддя Дмитро БАНТАШ