ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 січня 2025 року, у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ОСОБА_1 про відшкодування надмірно виплаченої пенсії,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування надмірно виплаченої пенсії.

В обґрунтування позовних вимог вказували на те, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області перебуває гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до розпорядження від 11.02.2021 з 01.12.2015 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії як державному службовцю відповідно до постанови Полтавського районного суду від 24.01.2017 по справі №545/42/17 провадження №2- а/545/15/17 та ухвали Полтавського районного суду від 05.06.2020 по справі №545/42/17 провадження №6-а/545/3/20, виходячи із 84% суми заробітної плати, з урахуванням раніше не врахованих при призначенні пенсії інших виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати) визначених у довідці Державної фіскальної служби у Полтавській області від 19.12.2016 № 535/10/16-31-95-58.

Оскільки в зв`язку з виконанням вищезазначених постанов і ухвали суду розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 та суми виплаченої індексації пенсії були переглянуті за попередній період, розмір пенсії відповідача зменшився і виникла переплата пенсії в розмірі 5440,43грн.

У ході досудового врегулювання спору, відповідачу були направлені лист-виклик рекомендованим листом від 04.05.2022 за №1600-0218-8/21823 із зазначенням шляхів її погашення та претензія №1600-0802-8/34324 від 13.07.2024 року щодо добровільного повернення суми переплаченої пенсії, проте вказані листи залишені без реагування з боку відповідача.

Пенсіонером на момент подання позовної заяви добровільно кошти не повернуті, на виклики рекомендованими листами, пенсіонер не з`явилася.

Окрім того, позивач зазначав, що ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 12.06.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 24.01.2017 у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу до Другого апеляційного адміністративного суду. Постановою Другого апеляційного суду від 25.09.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12.06.2024 по справі № 545/42/17 залишено без змін.

Отже, ухвала Полтавського районного суду Полтавської області від 12.06.2024 року та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2024 по справі №545/42/17 підтверджують правильність виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахунку пенсії ОСОБА_1 ..

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 переплату в розмірі 5440,43 грн. на рахунок Пенсійного фонду України.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23 січня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу, в доводах якої посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким задовільнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи, наведені у апеляційній скарзі є тотожними доводам, викладеним позивачем у позовній заяві.

Зокрема вказує, що районний суд не врахував, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 було проведено за період з 01.12.2015 року по 28.02.2019 року, отже висновок місцевого суду про недоведеність періоду проведення перерахунку є безпідставним.

Зазначає, що правильність проведення перерахунку встановлена судовими рішеннями, а отже ОСОБА_1 зобов`язана повернути суму надмірно виплаченої пенсії.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, у доводах якого вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з підстав передбачених ст. 375 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Відповідно до розпорядження від 11.02.2021 з 01.12.2015 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії як державному службовцю відповідно до постанови Полтавського районного суду від 24.01.2017 по справі № 545/42/17 провадження № 2-а/545/15/17, згідно якої визнано неправомірними дії Полтавського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку раніше призначеної пенсії, виходячи із 84 % суми заробітної плати з урахуванням не врахованих раніше виплат: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових проблем та індексації заробітної плати, які були нараховані та отримані та на них були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язано Полтавське об`єднане Управління Пенсійного фонду України у Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця на підставі норм Закону України «Про державну службу», що діяв на час призначення пенсії ОСОБА_1 , виходячи із 84 % суми заробітної плати, з урахуванням раніше не врахованих при призначенні пенсії «інших виплат» (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових проблем та індексації заробітної плати), згідно з заявленою оновленою довідкою Державної фіскальної служби у Полтавській області від 19.12.2016 р. №535/10/16-31-05-58.

Постановою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2017 р., справа № 545/42/17 апеляційну скаргу Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задоволено. Постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 24.01.2017р. по справі № 545/42/17 скасовано. Прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року, справа № 545/42/17, провадження № К/9901/45627/18 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2017 року скасовано. Постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 24 січня 2017 року залишено в силі.

Постанова Полтавського районного суду Полтавської області від 24 січня 2017 року набрала законної сили 17.10.2018 р.

Вказаним судовим рішенням поновлено право ОСОБА_1 саме на перерахунок пенсії державного службовця у відповідному розмірі у зв`язку з реалізацією нею права на пенсійне забезпечення.

Перерахунок пенсії ОСОБА_1 підлягає здійсненню з 01.12.2015 на підставі норм Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ.

Оскільки в зв`язку з виконанням вищезазначеного рішення розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 та суми виплаченої індексації пенсії були переглянуті за попередній період, розмір пенсії відповідача зменшився і виникла переплата пенсії в розмірі 5440,43грн.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову районний суд дійшов висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявності надмірно переплаченої пенсії та підстав виникнення вказаної переплати.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення (далі по тексту Порядок), затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року № 6-4.

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Згідно із частиною 1 статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

З наведених норм слідує, що законом визначено повернення пенсіонером сум пенсії виплачених надміру лише у двох випадках, а саме: зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Проаналізувавши обставин справи апеляційний суд доходить висновку, що надмірно виплачена суму пенсії утворилася не в результаті зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, а в результаті набранням законної сили судовим рішенням, яким зобов`язано Полтавське об`єднане Управління Пенсійного фонду України у Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця на підставі норм Закону України «Про державну службу», що діяв на час призначення пенсії ОСОБА_1 , виходячи із 84 % суми заробітної плати, з урахуванням раніше не врахованих при призначенні пенсії «інших виплат» (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових проблем та індексації заробітної плати), згідно з заявленою оновленою довідкою Державної фіскальної служби у Полтавській області від 19.12.2016 р. №535/10/16-31-05-58, відтак сума пенсії, надмір виплачена ОСОБА_1 є безпідставно набутим майном.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Частиною 2 статті 1212 ЦК України передбачено, що ця норма застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Статтею 1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже кошти в розмірі 5440,43 грн. в силу вимог статті 1215 ЦК України не підлягають безумовному поверненню відповідачем, оскільки є пенсією відповідача, надані їй як засіб до існування і їх виплата проведена юридичною особою (Полтавським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області) добровільно, за відсутності рахункової помилки з його боку і недобросовісності з боку набувача ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки позивачем ані у позовній заяві, ані у доводах апеляційної скарги не надано належних та допустимих доказів наявності підстав для повернення пенсії ОСОБА_1 , визначених Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», колегія суддів вважає, що висновок місцевого суду про недоведеність позовних вимог є вірним.

З наведеного слідує, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції вірно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, що підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення по суті спору, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів на власну користь та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Обставин, встановлених місцевим судом, у апеляційній скарзі не спростовано.

Враховуючи, що апеляційна скарга містить доводи, які є аналогічними за своїм змістом позиції позивача, якій суд першої інстанції надав вірну правову оцінку, колегія суддів не вбачає за необхідне надавати обґрунтування кожному з доводів скарги, що узгоджується з усталеною практикою ЕСПЛ, зокрема при розгляді справи «Серявін та інші проти України».

Так, Європейський суд з прав людини зазначив, що міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення може бути різною в залежності від характеру рішення.

За вказаних обставин, враховуючи, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді Л.І. Пилипчук

О. В. Чумак