Справа № 526/4379/24
Провадження № 2/526/493/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 рокуГадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу 526/4379/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів,

з участю відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

у с т а н о в и в:

02 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів, вказуючи, що 05.04.2012 між ним та ОСОБА_2 було розірвано шлюб від якого вони мають повнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 25.04.2024, зміненого постановою Полтавського апеляційного суду від 26.09.2024, з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку до досягнення сином 23 років, яке настане ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не довше ніж до закінчення учбового закладу, залежно від того, яка з цих обставин настане першою, починаючи з 25 листопада 2022 року.

Позивач просить припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , оскільки повнолітній син з матір`ю не проживає. Зокрема після вступу до університету син проживав у гуртожитку, а з кінця серпня 2023 проживає в квартирі, яку він йому винаймає. Окрім того, він регулярно самостійно забезпечує сина. Так він проплатив операцію сину з корекції зору 22.07.2023 на суму 38 000 грн та поніс витрати на поліпшення зору сина в загальному на 54 000 грн, передавав сину готівку за три місяці звернення до суду на суму 31 000 грн, з кінця листопада 2022 купив сину телефон Xiomi, ноутбук Asus, зимові куртки, термобілизну, два спортивних костюми, комплект постільної білизни, холодильник Nord, мікрохвильову піч Samsung, ортопедичний матрац, при цьому його син навчається за рахунок коштів державного бюджету. Тоді як відповідач із стягнутих з нього аліментів перераховує сину несуттєву частину і не цікавиться його життям, здоров`ям, бажаннями, ідеями самореалізації. З цих підстав просив суд припинення стягнення аліментів на повнолітного сина ОСОБА_4 , які стягуються з нього на підставі постанови Полтавського апеляційного суду від 26.09.2024 на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку до досягнення сином 23 років, яке настане 22 листопада 2027 року, але не довше ніж до закінчення учбового закладу, залежно від того, яка з цих обставин настане першою.

Ухвалою суду від 31.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду 20.01.2025 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона позовні вимоги позивача не визнала, зазначивши, що син ОСОБА_4 з 19.09.2022 навчається у м. Київ, але з початком повномасштабної війни, університет, де він навчається було переведено з 10.10.2024 по 19.04.2023 на форму навчання «Онлайн», тому син майже півроку навчався та перебував вдома в м. Гадяч. Всі канікули та вихідні дні приїздив додому. З 01.09.2023 син проживав у гуртожитку, за який сплачувала вона, а з квітня 2024 почав винаймати квартиру в м. Київ за рахунок отримуваних аліментів, на підтвердження чого надала платіжні інструкції. Щодо неперерахування нею коштів, які стягуються з позивача на утримання сина, відповідач вказує, що з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 04.12.2024 №66749 вбачається, що позивач взагалі не сплачував кошти на утримання сина. Відповідач зазначає, що операцію з корекції зору сина позивач дійсно оплатив в сумі 38 000 грн, інших витрат не здійснював. Грошові кошти в сумі 31 000 грн позивач, зі слів сина, йому не передавав. Щодо телефону, то позивач подарув його сину на день народження ще у 2018 р., на ноутбук додав 10 000 грн, щодо холодильника та мікрохвильовки то про ці речі вона з сином не знають і син їх не отримував. Щодо придбання одягу, то це була ініціатива позивача. З цих підстав просила відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

21 січня 2025 року від третьої особи ОСОБА_3 надійшли пояснення, в яких він позовні вимоги позивача визнає з підстав, викладених у позовній заяві та просить допитати його як свідка по даній справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. Від представника позивача адвоката Андрейків О. В. до суду 02.07.2025 надійшла заява, в якій він просив судове засідання по справі, призначене на 07.07.2025 проводити за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, клопотання про допит третьої особи просять залишити без розгляду.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, пояснила суду, що отримує від ОСОБА_1 аліменти на двох дітей, які вона відразу ж ділить пополам і половину відразу ж перераховує сину на карту. За рахунок аліментів син знімає в м. Київ квартиру. Підтвердила, що ОСОБА_1 проплатив сину операцію на очах, щодо придбання якось іншого цінного майна їй невідомо. В разі припинення сплати аліментів син не матиме можливості довчитись, оскільки їй самій буде складно утримувати двох дітей.

Третя особа ОСОБА_3 суду пояснив, що мати отримує аліменти на його утримання від батька на карту і відразу відсилає половину йому та скидає скріншоти. За рахунок аліментів він винаймає квартиру, за яку сплачує лише комунальні послуги. Батько 8 місяців тому придбав йому холодильник б/у за 2 чи 3 тисячі гривень, деякий одяг. Він не має постійної роботи, перебивається тимчасовими підробітками, тому припинення сплати аліментів ускладнить його навчання. Щодо пояснень, які надійшли до суду від його імені, то він їх не писав, а був запрошений до офісу адвокатом, яка йому роз`яснила положення закону та надала вказане пояснення, яке він бігло перечитав. Факти, викладені у поясненні не відповідають дійсності в більшій їх частині, також заперечив про його допит в якості свідка.

Заслухавши пояснення відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що рішенням Гадяцького районного суду від 25.04.2024 у справі №526/2562/22 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення сином - 23 років, яке настане ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не довше ніж до закінчення учбового закладу, залежно від того, яка з цих обставин настане першою, починаючи з 25 листопада 2022 року.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 26.09.2024 вказане рішення Гадяцького районного суду змінено в частині розміру аліментів, що стягнуті з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який продовжує навчання, зменшивши їх розмір з 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача до 1/8 частини всіх видів заробітку відповідача, до досягнення сином - 23 років, яке настане 22 листопада 2027 року, але не довше ніж до закінчення учбового закладу, залежно від того, яка з цих обставин настане першою, починаючи з 25 листопада 2022 року.

ОСОБА_3 навчається в Державному університеті інформаційно комунікаційних технологій ІV рівня акредитації на ІІІ курсі денної форми навчання Навчально-наукового інституту кібербезпеки та захисту інформації, першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, спеціальності 125 «Кібербезпека», навчання за рахунок коштів державного бюджету з 19.09.2022 року (наказ «Про зарахування на навчання» № 04-68 ст. від 17.09.2022 року). Термін навчання з 29.09.2022 р. по 30.06.2026 р, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу від 08.11.2024 №452.

ОСОБА_3 , згідно платіжної інструкції від 08.05.2023 сплатив за гуртожиток Державному університету комунікацій за навчальний рік 2023-2024 в сумі 4800 грн.

30.08.2023 між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 укладено договір оренди нерухомого майна № 30/08/23, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 з побутовою технікою та іншими технічними пристроями та предметами домашньої обстановки.

З квитанцій за оплату комунальних послуг по АДРЕСА_1 : №577/6907 від 14.06.2024, №814/9692 від 17.07.2024, №961/11447 від 19.08.2024, №904/10517 від 16.09.2024, №760/9084 від 17.10.2024, вбачається що комунальні послуги оплачені платником ОСОБА_6 , а не позивачем.

Позивачем було надано суду копії скріншотів з картки НОМЕР_1 про оплату комуналки та інтернету 12.05.2024 на суму 1 415,45 та 14.06.2024 на суму 1 039,85 грн, проте в них не вказано ні платника, ні адреси житла, за яке сплачені вказані комунальні послуги, тому вони не можуть братись судом до уваги як належні та допустимі докази.

В матеріалах справи наявна квитанція на оплату послуг з лазерної корекції зору медичного центру ТОВ «Юкреніан Віжн Центр» на суму 38 000 грн, в якому не зазначено платника, проте як відповідач так і третя особа ОСОБА_3 не заперечують, що вказану оплату було проведено позивачем ОСОБА_1 . З даного приводу суд зауважує, що відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, тому таку поведінку батька суд розцінює як добровільне виконання вимог сімейного законодавства.

З платіжних інструкцій від 18.12.2024, 09.01.2025,10.12.2024 та інших квитанцій, оглянутих в судовому засіданні вбачається, що відповідач ОСОБА_2 систематично перераховує кошти повнолітньому сину ОСОБА_7 в частці від отриманих від позивача аліментів.

Відповідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданого 04.12.2024 №66749 головним державним виконавцем Миргородського відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області, згідно виконавчого листа №526/2562/22 від 25.04.2024, виданого 22.10.2024 Гадяцьким районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення сином - 23 років, яке настане 22 листопада 2027 року, але не довше ніж до закінчення учбового закладу, залежно від того, яка з цих обставин настане першою, починаючи з 25 листопада 2022 року, заборгованість по аліментах ОСОБА_1 станом на 01.12.2024 становить 266 669,55 грн.

Позивач стверджує, що не має заборгованості по аліментах, посилаючись на специфіку нарахування аліментів з часу звернення ОСОБА_2 до суду з листопада 2022 року про стягнення з нього аліментів на повнолітнього сина та посилається на розрахунок заборгованості по аліментах у ВП №546201417, виданого 31.10.2024 №60539 державним виконавцем Миргородського відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області за яким заборгованість по аліментах у нього відсутня.

Проте вказаний розрахунок здійснений за іншим виконавчим листом №2-392, виданим 21.05.2007 року Гадяцьким районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/6 частина всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 11.04.2007 і до повноліття дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому його посилання на те, що він не має заборгованості зі сплати аліментів на утримання повнолітнього сина є безпідставним.

Посилання позивача про те, що він передав сину готівку на суму 31 000 грн, придбав для сина ОСОБА_4 холодильник Nord, мікрохвильову піч Samsung, ортопедичний матрац, одяг, інші речі судом не приймаються, оскільки на їх підтвердження позивачем не було надано жодного належного та допустимого доказу ( квитанції, чеки) на підтвердження такого придбання. В судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив, що батько купив йому б/у холодильник та одяг.

Письмові пояснення третьої особи ОСОБА_3 про визнання ним позову суд не приймає до уваги, оскільки таке визнання спростоване ним у судовому засіданні.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

З матеріалів справи вбачається, що у позивача ОСОБА_1 , як платника аліментів так і у їх одержувача ОСОБА_2 не змінились обставини, що впливають на визначені судом розміри платежів аліментів, що стягуються з позивача на утримання повнолітнього сина та їх тривалість у розумінні ч.4 ст. 273 ЦПК України.

До того ж, ОСОБА_3 у судову засіданні зазначив, що має змогу сплачувати за орендовану ним квартиру лише за рахунок цих аліментів, власне за які він і проживає. Мати також надає йому матеріальну допомогу: передає продукти харчування, купляє одяг та взуття.

Під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження посилання позивача на те, що він самостійно забезпечує сина, а відповідач ОСОБА_2 не повністю перераховує повнолітньому сину стягнуті з нього аліменти та не цікавиться його життям. Такі твердження були спростовані оглянутими судом платіжними інструкціями та скрін шотами з телефону.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення рішення суду про стягнення з нього аліментів у вересні 2024 року на користь ОСОБА_2 на утримання сина, що навчається змінилися обставини, що впливають на визначені розміри платежів, суттєво погіршився його матеріальний стан, чи змінився сімейний стан, чи стан його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Жодних суттєвих змін у житті та навчанні сина теж не відбулося, окрім переїзду ним з гуртожитку до орендованої ним квартири у м. Київ.

Окрім того, розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання сина ОСОБА_4 відповідає вимогам сімейного законодавства, а їх припинення без доведення погіршення його майнового становища та зміни сімейного стану або здоров`я може суттєво вплинути на процес навчання і здобуття освіти та суперечитиме його інтересам, розмір отримуваних відповідачем аліментів навпаки сприятиме найкращому розвитку та забезпеченню сина.

Проживання сина окремо від матері, на яку стягуються аліменти, не можуть в даному випадку слугувати визначальним фактором, оскільки син навчається в м. Київ на денному відділенні, а тому ніяк не може проживати разом з матір`ю в м. Гадяч.

Будь - яких належних та допустимих доказів, що відповідач використовує аліменти не за цільовим призначенням, суду не надано.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів не є безпідставними, тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2-ї групи та звільнений від сплати судового збору в усіх судових інстанціях відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у задоволенні його позовних вимог відмовлено, судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 12, 77-81, 263-265, 268, ст. 273ч.3 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів- залишити без задоволення.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання - АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_3 .

Третя особа - ОСОБА_3 , місце проживання - АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_4

Повний текст рішення проголошено 10 липня 2025 року.

Головуюча: Л. В. Максименко