ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 755/7500/25
провадження № 2-о/753/544/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2025 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Маркєлової В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: 1. ОСОБА_2 , 2. Територіальний сервісний центр МВС № 8045 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме - фактів керування транспортним засобом,

У С Т А Н О В И В:

09.07.2025 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла зазначена заява за підсудністю.

Відповідно до протокола автоматизованого розподілу справ між суддями від 10.07.2025 для розгляду справи визначено суд у складі головуючої судді Маркєлової В.М.

Заявниця просить установити юридичний факт, що має значення для неї, а саме: факт керування?транспортним засобом марки TOYOTA CAMRY, державний номер НОМЕР_1 ,?який належить ОСОБА_1 , не нею особисто, а іншою особою - ОСОБА_2 у момент фіксації адміністративних правопорушень, передбачених: постановами: № ЗАВ № 02414930 від 29.05.2023; № 1K5 від 18.07.2023; № 2KI від 01.04.2024.

На обґрунтування заяви вона зазначила, що вона, ОСОБА_1 , є власницею транспортного засобу марки TOYOTA CAMRY, 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого Територіальним сервісним центром МВС №8045 11 лютого 2023 року. Після завершення навчання в автошколі, 6 січня 2023 року вона успішно склала теоретичний та практичний іспити з керування транспортними засобами, за результатами яких їй вперше було видано посвідчення водія серії НОМЕР_4 . Згідно з чинним законодавством, таке посвідчення водія є дійсним протягом 2 років.

Після закінчення строку дії зазначеного посвідчення, 6 січня 2025 року вона звернулася до Територіального сервісного центру МВС №8045 з метою обміну посвідчення водія. Їй було відмовлено в обміні посвідчення, оскільки, як повіломили пранівники сервісного пентру, згідно з даними підсистеми інформаційної системи МВС України, за нею нібито обліковуються три адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме:

1. ???18 липня 2023 року інспектором з паркування Цвіркуном Олександром Петровичем було винесено постанову № 1KI за частиною 1 статті 122 КУпАП. Підставою стала зупинка транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено" по вул. Гусовського, 8/10 у місті Києві.

2. ???29 травня 2023 року за допомогою засобів автоматичної фото- і відеофіксації було зафіксовано перевищення встановлених обмежень швидкості руху автомобіля з державним номером НОМЕР_1 на Північному мості у напрямку Лівого берега м.?Києва на 36 км/год о 13:46:40. За це порушення пункту 12.9.(б) ПДР винесено постанову ЗАВ №02414930 за частиною 1 статті 122 КУпАП.

3. ???1 квітня 2024 року інспектором з паркування Рудиком Едуардом Павловичем було винесено постанову №2KI за частиною 1 статті 122 КУпАП у зв?язку з паркуванням транспортного засобу на тротуарі без відповідного дорожнього знаку і таблички, що є порушенням пункту 15.10.(б) ГІДР України.

Усі вищевказані адміністративні правопорушення були зафіксовані за допомогою технічних засобів фото- та відеофіксації. Водночас наголошує, що жодне із зазначених правопорушень не було вчинене нею особисто. Під час фіксації вищезазначених правопорушень автомобілем керував її чоловік - ОСОБА_2 , з яким вона перебуває у шлюбі з 12 серпня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 (актовий запис №68), виданим Краснокутським районним відділом реєстрації актів цивільного стану. Чоловік мав повний та безперешкодний доступ до автомобіля, користувався ним систематично та з власної ініціативи, що є типовою практикою серед подружніх пар. Йому було надано право користування зазначеним транспортним засобом на підставі довіреності від 19 липня 2023 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Романовським Б.П., зареєстрованої в реєстрі за № 1972. Відповідно до цієї довіреності, він мав право не лише користуватися автомобілем, а й укладати договори, представляти її інтереси в органах МВС України, вносити дані до Єдиного державного реєстру транспортних засобів тощо.

Крім того, достовірність її непричетності до правопорушень, зафіксованих 18.07.2023 та 01.04.2024, підтверджується довідкою Архівного відділу Національної гвардії України №82-8 від 10 січня 2025 року, згідно з якою сержант ОСОБА_1 , у ці дні перебувала на своєму робочому місці в пункті постійної дислокації підрозділу за адресою: АДРЕСА_1 - у межах часу з 08:30 до 17:30 згідно з розпорядком дня. Залишення території військової частини в цей час суворо заборонено.

Згідно ч.1. ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 9 статті 15 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затверджено Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами (надалі - Положення №340).

Відповідно до пункту 1 Положення №340 це Положення є обов?язковим для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства.

Згідно з пунктом 2 Положення №340, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому. Посвідчення водія відповідної категорії дійсне протягом 30 років з дати його видачі, крім посвідчення водія, що видане особі вперше.

Посвідчення водія, видане особі вперше, дійсне протягом двох років з дня його видачі з обмеженим правом керування транспортним засобом. Посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, оформлений та виданий засобами Єдиного державного реєстру єдиної інформаційної системи МВС (далі - Єдиний державний реєстр МВС) і виготовлений на бланку та/або в електронній формі, після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС (далі - територіальні сервісні центри МВС).

Відповідно до п.25-1 Положення №340, обмін посвідчення водія, виданого особі вперше, після закінчення строку його дії проводиться без складення іспитів за умови вчинення особою протягом двох років з дня видачі такого посвідчення не більше двох адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та невчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України.

У разі вчинення особою протягом двох років з дня видачі вперше посвідчення водія трьох і більше адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу винною у вчиненні кримінального правопорушення, позбавлення права на керування транспортними засобами України, без застосування здійснюється із складенням теоретичного ти практичного іспитів.

Відповідно до п.14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Отже, незалежно від того, хто фактично вчинив адміністративне правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки чи відеозапису, юридичну відповідальність несе власник транспортного У моєму випадку це призвело до ситуації, за якої всі правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі або засобами фото- і відеофіксації, були формально винесені на неї як на власника автомобіля TOYOTA CAMRY. Однак фактично транспортним засобом у зазначені дати керував її чоловік.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) «У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб?єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Метою встановлення факту керування транспортним засобом іншою особою ( ОСОБА_2 ) у період вчинення адміністративних правопорушень є підтвердження обставин, що мають безпосереднє юридичне значення для заявниці, оскільки є підставою (виникненням права) для обміну посвідчення водія, виданого вперше, на посвідчення з тривалим строком дії без необхідності повторного складання теоретичного та практичного іспитів.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження для слухання цієї справи саме в порядку окремого провадження з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав».

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду».

У п. 104 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21 зроблено висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов, зокрема: «… встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах».

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19.03.2021 у справі № 643/14985/18-ц: «… критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб».

У заяві заявницязазначила, що встановлення юридичного факту в цій справі необхідне їй - для обміну посвідчення водія, виданого вперше, на посвідчення з тривалим строком дії без необхідності повторного складання теоретичного та практичного іспитів.

Заявниця стверджує, що жодне з адміністративних правопорушень, наявність яких унеможливлює обмін її посвідчення водія, не було вчинене нею. Отже, вона оспорює правомірність нескасованих і неоскаржених нею до суду в порядку КАС України постанов про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень № ЗАВ № 02414930 від 29.05.2023; № 1K5 від 18.07.2023; № 2KI від 01.04.2024, яка перешкоджає заявниці обміняти посвідчення водія, виданого вперше, на посвідчення з тривалим строком дії без необхідності повторного складання теоретичного та практичного іспитів у зв`язку з наявністю цих постанов.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

З огляду на те, що у справі наявний адміністративний спір про право (про правомірність винесених щодо ОСОБА_1 постанов про притягнення її до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень у сфері Дорожнього руху, вчинення яких нею оспорює ОСОБА_1 ), цей спір має розглядати суд у порядку не окремого, а позовного провадження - за адміністративним позовом ОСОБА_1 до суб`єкта владних повноважень про оскарження винесених щодо неї постанов про притягнення її до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень у сфері Дорожнього руху, тому суд відмовляєу відкритті провадження у справі і роз`яснює заявниці, що вона може заявити відповідні вимоги у порядку позовного адміністративного судочинства за правилами ст. 286 КАС України - звернувшись з позовом до відповідного районного суду м. Києва у позовному провадженні.

Керуючись ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: 1. ОСОБА_2 , 2. Територіальний сервісний центр МВС № 8045 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме - фактів керування транспортним засобом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Суддя В.М. Маркєлова