Справа № 564/1639/25
Костопільський районний суд Рівненської області
в складі головуючого судді Снітчук Р.М.
за участі секретаря Зберун К.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 а про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ними повноліття.
В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 10.01.2023 р. шлюб з відповідачем розірвано, від шлюбу, мають одну неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У свідоцтві про його народження відповідач вказаний батьком.
На даний час син проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згоди щодо матеріального забезпечення дитини між ними не досягнуто. Відповідач є здоровим, працездатним, інших утриманців не має.
Усудове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, відзиву на позов не подав.
Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.
Згідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статі 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі ст. 41 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Судом встановлено, що сторони у період з 07.09.2019 до 09.02.2023 перебували у шлюбі, мають одну неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У свідоцтві про народження дитини відповідач вказаний батьком.
Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 10 січня 2023 року шлюб між сторонами розірвано.

На даний час дитина перебуває на утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина у добровільному порядку не надає. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо участі батька дитини в його утриманні.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище та стан здоров`я неповнолітніх дітей та платника аліментів, зокрема те, що відповідач є здоровим, працездатним, інших утриманців не має, доказів протилежного суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі та це відповідатиме якнайкращим інтересам дитини.

За наведених обставин та відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 183 Сімейного Кодексу України суд вважає за вірне визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 17 квітня 2025 року.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. за позовною вимогою про стягнення аліментів.

На підставі наведеного та керуючись ст. 41, 180-182, 183 Сімейного Кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 10 - 13, 19, 181, 89, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 а про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягувати щомісячно, починаючи з 17 квітня 2025 року з ОСОБА_2 а, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 (однієї чверті) від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_3 , проживає АДРЕСА_1 , зареєстрвоана АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 18 липня 2025 року.

Суддя: Снітчук Р.М.