ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Чумак О.В.,

суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 лютого 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Полтавська обласна рада, про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Полтавського обласного комунально-виробничого підприємства теплового господарства (далі - ПОКВПТГ) «Полтаватеплоенерго», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Полтавська обласна рада, про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та споживачем послуг з централізованого теплопостачання, які з листопада 2022 року надає ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», та які до цього часу надавало ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ», майно якого зруйноване навесні 2022 року внаслідок ракетних ударів.

Так, рішенням від 30.12.2021 № 1867 Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради для ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» встановив скориговані тарифи на послуги з постачання теплової енергії з 01.01.2022, зокрема тариф на послугу щодо постачання теплової енергії для потреб населення складав 1796,40 грн/Гкал (із ПДВ).

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 6894-р рішенням від 14.10.2022 № 481 «Про прийняття цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» Державної установи «Навчально-методичний центр з газової безпеки» у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області» Полтавська обласна рада прийняла безоплатно з державної власності зазначений об`єкт.

Рішенням від 20.10.2022 № 1508 Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області визнав ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надавачем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води на лівобережній частині міста Кременчука.

Таким чином, з листопада 2022 року позивач є споживачем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, які надає ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», та яке застосовує тарифи, визначені рішенням Полтавської обласної ради № 477 від 30.09.2022 та № 669 від 28.07.2023, зокрема двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії для потреб населення на 2022/2023, 2023/2024 опалювальні періоди: умовно-змінна частина - 1248,25 грн/Гкал (з ПДВ); умовно-постійна частина (місячна абонентська плата) - 162986,29 грн Гкал (з ПДВ).

Отже, починаючи з листопада 2022 року вартість послуг з постачання тепла для мешканців лівобережної частини м. Кременчука та для позивача особисто фактично збільшилася, що за доводами позовної заяви суперечить статті 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування».

Окрім того, на обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на положення постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 № 502, висновки Верховного Суду, викладені у постановах: від 04.04.2024 у справі № 917/730/23; від 03.10.2018 у справі № 529/613/2317-ц; від 07.12.2022 у справі № 753/8902/20; від 08.03.2023 у справі № 753/20733/19, а також висновок Апеляційного суду Полтавської області, викладений у постанові від 29.04.2024 у справі № 524/4839/23.

Просила зобов`язати ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» здійснити перерахунок вартості наданих послуг з постачання теплової енергії та гарячої води за період із листопада 2022 року до дати ухвалення рішення суду до рівня цін, що застосовувалися станом на 24.02.2022, тобто за тарифами, затвердженими рішенням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 1867 від 30.12.2021 «Про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ» скоригованих тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для категорії споживачів з 01.01.2022».

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Полтавська обласна рада, про зобов`язання вчинити дії.

З рішенням суду не погодилася ОСОБА_1 таоскаржила його в апеляційному порядку. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити її позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що застосування тарифів на послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» для споживачів лівобережної частини м.Кременчука не може перевищувати рівень тарифів, що застосовувалися до цих споживачів станом на 24.02.2022, незалежно від того, ким надавалися послуги споживачеві.

Звертає увагу, що рішення Полтавської обласної ради від 30.09.2022 №477 прийнято до прийняття цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області, а також до визначення ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надавачем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води по лівобережній часті м.Кременчука від джерела Кременчуцької ТЕЦ.

Із викладених підстав вважає, що нарахування їй плати за користування послугами ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» за тарифами, встановленими рішенням Полтавської обласної ради від 30.09.2022 №477 є порушенням вимог законодавства.

При цьому, враховуючи той факт, що станом на 19.09.2022, дату подання відповідачем до обласної ради звернення №29-17/1552, підприємство не було визначено надавачем послуг для населення лівобережної частини м.Кременчука, то відповідні складові економічно обґрунтованих витрат, пов`язаних із запровадженням ліцензованого виду діяльності у сфері теплопостачання для зазначених споживачів не були закладені у зверненні ліцензіата для встановлення відповідного тарифи.

У порушення викладеного, відповідач нараховує вартість послуг за тарифами, що значно перевищують ті, які діяли станом на 24.02.2022. Тоді як споживач, як слабка сторона у спірних правовідносинах не має нести негативні наслідки у виді додаткового фінансового навантаження у результаті дій та/або рішень влади, які хоча і ухвалені у законний спосіб, проте, фактично, усупереч прямій забороні Закону №2479-ІХ призвели до збільшення розміру тарифів за тепло для мешканців лівобережної частини м.Кременчука.

Вважає, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» після визначення його надавачем послуг для населення лівобережної частини м.Кременчука, у зв`язку зі зміною обсягів виробництва, транспортування, постачання теплової енергії, повинно було звернутися до Полтавської обласної ради з заявою про зміну тарифів у відповідності до пункту 3 розділу V «Умови зміни тарифів» Порядку №239.

Усупереч викладеному відповідачем не подано до Полтавської обласної ради розрахунки тарифів разом із заявою, підтвердженими матеріалами і документами, що використовувалися під час проведення розрахунків тарифів для населення м.Кременчука. Зважаючи на викладене, вважає відсутніми підстави для застосування тарифів для територіальної громади м.Кременчука, установлених рішенням Полтавської обласної ради.

Посилається на позицію Полтавського апеляційного суду викладену у справі №524/4839/23, детально цитуючи її зміст.

У відзиві на апеляційну скаргу ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Учасники справи будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи до суду не з`явився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить розгляд справи проводити без її участі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідними правовстановлюючими документами, та є споживачем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за цією адресою; особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Надавачем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води на лівобережній частині міста до листопада 2022 року було ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ».

Рішенням Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 30.12.2021 за № 1867 скориговано ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води для категорій споживачів з 01.01.2022, які згідно з пунктом 4 рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25.10.2021 за № 1421 «Про встановлення ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для категорій споживачів» становив: - тариф на послугу з постачання теплової енергії - 1796,40 грн/Гкал (з ПДВ) або 1497,00 грн/Гкал (без ПДВ).

Цей тариф застосовувався для споживачів лівобережжя м. Кременчука на момент введення воєнного стану в Україні 24.02.2022, що підтверджується відповідними копіями рахунків-квитанцій, наданих позивачем до матеріалів справи.

З 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжений і діє станом на день розгляду справи.

У зв`язку з військовою агресією рф проти України та в результаті неодноразових ракетних ударів по м. Кременчуку теплогенеруюче обладнання ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» повністю зруйновано, через що це товариство припинило виробництво, транспортування та постачання теплової енергії своїм споживачам.

Рішенням № 473 від 22.09.2022 «Про надання згоди на безоплатне прийняття з державної у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» Полтавська обласна рада надала згоду на безоплатне прийняття з державної у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» Державної установи Навчально-методичний центр з газової безпеки.

На підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2022 року № 894-Р «Про передачу цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу ТОВ Кременчуцька ТЕЦ Державної установи «Навчально-методичний центр з газової безпеки» у спільну власність територіальних громад Полтавської області», Полтавською обласною радою було прийнято рішення від 14 жовтня 2022 року за №481 «Про прийняття цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» Державної установи «Навчально-методичний центр з газової безпеки» у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області».

Пунктом 4 вказаного рішення вирішено після затвердження акту приймання-передачі передати на баланс, як внесок до статутного капіталу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» майно, зазначене у додатку до цього рішення, а саме цілісний майновий комплекс відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ».

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 20 жовтня 2022 року за №1508 «Про визначення Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води», виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води по лівобережній частині м. Кременчука з покладанням відповідних обов`язків згідно чинного законодавства визначено відповідача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго».

Згідно з рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 31 жовтня 2022 року №1574, опалювальний період 2022-2023 років для споживачів ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» у Кременчуцькій міській територіальній громаді розпочався з 01 листопада 2022 року.

Так, рішенням шістнадцятої позачергової сесії Полтавської обласної ради восьмого скликання від 30.09.2022 № 477 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго»» вирішено, зокрема:

- встановити Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго»: тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення, бюджетних установ, інших споживачів (крім населення), релігійних організацій відповідно до додатку 1; двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії за категоріями споживачів відповідно до додатку 2; тарифи на послугу з постачання гарячої води за категоріями споживачів відповідно до додатку 3 (пункт 1 рішення); тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води введено в дію з 01.10.2022 (пункт 6 рішення);

- рішення обласної ради від 21.10.2021 № 286 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (зі змінами) вважати таким, що втратило чинність (пункт 7 рішення).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини 1, 2 статті 2 ЦПК України).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами колегія суддів дослідивши права та обов`язки сторін, звертає увагу на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами (стаття 714 ЦК України).

Тлумачення наведеної норми свідчить, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання енергетичних ресурсів споживачу, є видом договору купівлі-продажу, що узгоджується із позицією Верховного Суду, сформованою у справі №529/613/17-ц від 03 жовтня 2018 року.

Відповідно до позиції Верховного Суду викладеної у постановах від 26 вересня 2018 року по справі №750/12850/16-ц та від 06 листопада 2019 року у справі №642/2858/16, споживачі зобов`язані оплатити такі (житлово-комунальні) послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

У силу приписів статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Наведена норма узгоджується із положеннями пункту 2 частини 3 статті 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», за змістом якої встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону належать до повноважень органів місцевого самоврядування. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії (частина п`ята статті 21 цього Закону).

Частиною третьою статті 20 Закону України «Про теплопостачання» установлено, що тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством.

Приписами статті 16-1 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що до повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій при регулюванні діяльності у сфері теплопостачання належить, зокрема, ліцензування господарської діяльності з виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках), транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії в обсягах, що не перевищують рівень, який встановлюється умовами та правилами провадження господарської діяльності (ліцензійними умовами).

При провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен здійснювати постачання теплової енергії за тарифами, що встановлюються уповноваженим законом державним колегіальним органом або органами місцевого самоврядування в межах наданих повноважень (підпункт 9 пункту 3.2 зазначених Ліцензійних умов).

Відповідно до пункту 37 частини першої статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання щодо встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги, які надаються підприємствами, що перебувають у спільній власності територіальних громад, представництво інтересів яких здійснює відповідна районна чи обласна рада, а також суб`єктами господарювання, що здійснюють управління (експлуатацію) цілісними майновими комплексами таких підприємств.

Як правильно установлено судом першої інстанції, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» внесене до ліцензійного реєстру суб`єктів господарювання (ліцензіатів), які здійснюють господарську діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії (в тому числі з використанням альтернативних видів палива) у Полтавській області (https://poda.gov.ua/attachments/155628).

Згідно зі статутом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» засноване на майні спільної комунальної власності територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області, засновником підприємства є Полтавська обласна рада (http://te.pl.ua/spozhivacham/naselennyu/dovdkov-ta-nformacyn-materali/statut-pdpriyemstva/).

Таким чином, тарифи на постачання теплової енергії відповідачем встановлюються Полтавською обласною радою. Тоді як застосовані відповідачем тарифи у рахунках на оплату, які були виставлені позивачу, відповідають тарифам, установленим рішеннями Полтавської обласної ради №477 від 30.09.2022, №669 від 28.07.2023.

Правомірність рішення Полтавської обласної ради від 30.09.2022 №477 становила предмет дослідження Другого апеляційного адміністративного суду, який при ухваленні постанови від 13.02.2024 у справі №440/6193/23, виснував, що тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», запроваджені рішенням Полтавської обласної ради №477 від 30.09.2022, у тому числі і тарифи зазначені для категорії споживачів «Для потреб бюджетних установ» відповідають розміру тарифів, які були встановлені обласною радою до ведення в Україні воєнного стану 24.02.2022.

За змістом частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Наведений процесуальний обов`язок позивачем не виконано та не спростовано у загальному порядку правомірність застосування тарифу, встановленого таким рішенням обласної ради, а тому за правилами частини 4 статті 12 ЦПК України він несе ризик настання наслідків із цим пов`язаних.

Доводи апеляційної скарги позивачки щодо порушення відповідачем вимог статті 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», колегія суддів відхиляються. Оскільки положення статті 1 цього Закону не є нормою-приписом (зобов`язанням) та не містить вимог до постачальників, які здійснюють постачання теплової енергії за регульованими тарифами (до числа яких належить відповідач), щодо вчинення певних дій (внесення змін до договорів, здійснення перерахунку наданих послуг, тощо).

Відповідне положення законодавства є спеціальною нормою, яка містить заборону, тобто вимогу про зобов`язання утриматися від вчинення певної дії (підвищення тарифів) та адресована суб`єктам, які наділені відповідними владними повноваженнями стосовно прийняття таких тарифів або внесення змін до них шляхом підвищення, натомість відповідач до числа таких суб`єктів не віднесений, а у своїй діяльності керується встановленими Полтавською обласною радою тарифами, що спростовує доводи заявника апеляційної скарги в цій частині.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що тарифи, установлені рішенням Полтавської обласної ради №477, залишилися на рівні тарифів, установлених рішенням Полтавської обласної ради №286 від 21.10.2021 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» для потреб населення, бюджетних установ, інших споживачів (крім населення), релігійних організацій, які були введені в дію з 01.11.2021 (https://oblrada-pl.gov.ua/sites/default/files/field/docs/rishennya_286.pdf).

Тобто, тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, які були встановлені Полтавською обласною радою для відповідача станом на 24.02.2022, не змінювалися (не підвищувалися) після набрання чинності Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування».

Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26.09.2024 у справі №917/1389/23, які підлягають врахуванню відповідно частини четвертої статті 263 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності застосування тарифів, затверджених рішенням Полтавської обласної ради від 30.09.2022 №477, як таких, що затвердженні до прийняття цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області, а також до визначення ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надавачем відповідних комунальних послуг, колегія суддів відхиляє як такі, що зводяться до нерозуміння природи зобов`язання.

Із огляду на викладене, доводи позивача щодо порушення відповідачем мораторію на підвищення тарифів, запровадженого Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», колегія суддів визнає безпідставними. Тоді як визначення відповідачем в рахунках на оплату вартості теплової енергії за двоставковим тарифом на послугу з постачання теплової енергії, який був встановлений додатком 2 до рішення Полтавської обласної ради №477 для споживачів, відповідає як умовам укладених між сторонами у справі договорів, так і вимогам чинного законодавства України.

Посилання позивача у доводах апеляційної скарги щодо безпідставного незастосування до спірних правовідносин позиції Верховного Суду, сформованої у справі №917/730/23 від 04.04.2024, колегія суддів відхиляє. Так, правовідносини у справі, на яку посилається позивач не є подібними з правовідносинами у даній справі, оскільки спірні правовідносини стосуються зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вартості вже наданих/отриманих послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води позивачу, тоді як у справі №917/730/23 правовідносини стосувалися врегулювання переддоговірного спору в судовому порядку. Отже, у справі, що переглядається, і у наданій для порівняння справі, правовідносини відрізняються за матеріально-правовим регулюванням, змістом заявлених позовних вимог, підставами та предметом позову, встановленими судами обставинами справи, що виключає подібність спірних правовідносин.

Натомість наведена позивачем у доводах апеляційної скарги практика Полтавського апеляційного суду у розумінні частини четвертої статті 263 ЦПК України не є обов`язковою для врахування при розгляді цієї справи.

В силу зазначеного вище, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними доводи наведені в апеляційній скарзі щодо ненадання судом першої інстанції належної оцінки матеріалів справи, а саме факту не подання відповідачем економічно-обґрунтованих розрахунків встановлених тарифів для міста Кременчука та ліцензії на здійснення господарської діяльності відповідачем у м. Кременчуці, та звертає увагу, що дослідження зазначених обставин не є предметом даного позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 лютого 2025 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 17 липня 2025 року

Головуючий О.В. Чумак

Судді Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук