Справа № 353/600/25
Провадження № 2/353/435/25
У Х В А Л А

18 липня 2025 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., ознайомившись з матеріалами справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

Згідно положень ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Із позовної заяви вбачається, що вона подана без дотримання вимог ст.175 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, в порушення вищевказаної норми, позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме, у позовній заяві відсутній чіткий зміст позовних вимог, спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача, з зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Так у позовній заяві позивачка просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3 . Проте у позовній заяві відсутні посилання на докази, які підтверджують факт родинних відносин між нею та спадкодавцем, а саме те, що спадкодавець за заповітом ОСОБА_3 , є її бабусею.

Також позивачка у позовній заяві стверджує, що після смерті ОСОБА_3 вона прийняла спадщину за заповітом та частково оформила спадщину. В свою чергу позивачка звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_3 . Відповідно до долученої до позовної заяви виписки з погосподарської книги № 15 Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 332 від 09.07.2025 року, ОСОБА_2 (відповідачка) значилась зареєстрованою по АДРЕСА_1 . Ця ж адреса місця реєстрації ОСОБА_2 (відповідачка) зазначена у позовній заяві. Проте у долученій до матеріалів справи довідці Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 331 від 09.07.2025 року відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 (відповідачка) на день смерті ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована за вказаною адресою. Враховуючи вищенаведені суперечності, суд позбавлений можливості встановити обставини справи, в т.ч. встановити можливе право ОСОБА_2 (відповідачка) на обов`язкову частку у спадщині після смерті матері ОСОБА_3 , оскільки на день смерті спадкодавця відповідачка була повнолітньою непрацездатною дитиною спадкодавця (у віці 57 років (пенсійний вік для жінок у 2007 році 55 років). При цьому у позовній заяві відсутні посилання на будь-які докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 (відповідачка) відмовилась від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

До цього ж, з долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.11.2007 року вбачається, що ОСОБА_1 (позивачка) успадкувала після смерті ОСОБА_3 спадкове майно, яке не є предметом даного позову. При цьому у вказаному свідоцтві зазначено, що свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку спадкового майна видано на ім`я ОСОБА_4 . Проте, з цього приводу позивачкою у позовній заяві не наведено жодних обставин та обгрунтувань, які б свідчили про наявність ще одного спадкоємця після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_4 , а також його не було залучено до участі у справі в якості співвідповідача.

Крім цього відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна. У позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна (п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України).

Проте, в порушення вищевказаних вимог, до позовної заяви не додано грошової оцінки майна станом на день подачі позову до суду, як це вимагає діюче законодавство, на яке позивачка просить визнати право власності.

Під дійсною вартістю майна, як зазначено у п. 12 а Постанови Пленуму Верховного Суду України N 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про оцінку земель", грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об`єкта оцінки.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про оцінку земель», нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій».

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про оцінку земель», експертна грошова оцінка земельних ділянок проводиться суб`єктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель відповідно до вимог цього Закону, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав і професійну оціночну діяльність в Україні», а також інших нормативно-правових актів та норм і правил.

Як визначено ст. 20 Закону України «Про оцінку земель», за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Проте в порушення вищевказаних вимог до позовної заяви не додано звіту, складеного за результатами експертної грошової оцінки спірного нерухомого майна (земельної частки (паю)), тобто не додано належних та допустимих доказів на підтвердження ціни позову, що підтверджують реальну вартість спірного нерухомого майна на момент пред`явлення позову.

Надана до позовної заяви відповідь ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 22.07.2024 року підтверджує вартість спірної земельної частки (паю) станом на 01.01.2024 року, тоді як позивачка звернулась до суду 16.07.2025 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви за вимогами майнового харакрету, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відсутність належних доказів оцінки спірного нерухомого майна унеможливлює перевірки правильності розміру сплаченого судового збору, у відповідності до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Вказані обставини позбавляють суд можливості визначити порядок і черговість спадкування нерухомого майна, яке є предметом цієї справи, визначити коло спадкоємців, встановити можливих відповідачів та третіх осіб у справі, визначити дійсну ціну позову станом на день звернення до суду та постановити будь-яке рішення по справі за наявними матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищенаведене приходжу до висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачці строк десять днів для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом - залишити без руху.

Надати позивачці, з часу вручення копії ухвали, десятиденний строк, для усунення недоліків.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

СуддяУ. Ю. ЛУКОВКІНА