Справа № 161/3967/25
Провадження № 2/161/2168/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Смоковича М.В.

при секретарі судового засідання Хилько О.В.

за участі:

представника позивача - Сечка С.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,-

в с т а н о в и в :

28.02.2025 року до суду звернувся позивач із позовною заявою до відповідача про стягнення страхового відшкодування.

Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що 29 листопада 2023 року, о 12 год. 45 хв., у місті Луцьк по вул. Потебні сталася ДТП за участю автомобіля «Volvo», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобілем марки «BMW», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.12.2023 року по справі про адміністративне правопорушення №161/21301/23, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

На момент ДТП автомобіль марки «BMW», номерний знак НОМЕР_2 був застрахований в ПрАТ «СК «АРКС» за Договором добровільного страхування наземного транспортну «Все включено» №887542Га3б від 01.09.2023 року.

Потерпілий звернувся до ПрАТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 02.12.2023 року. В подальшому позивачем сплачено потерпілій стороні суму страхового відшкодування в розмірі 109 201 грн. 20 коп. Страхове відшкодування було сплачене з вирахуванням суми несплаченої частини страхового платежу в розмірі 33600 грн, а разом: 142 801 грн. 20 коп.

На момент страхового випадку цивільно-правової відповідальності відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 142801 грн. 20 коп. та судові витрати по справі.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.03.2025 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

28.04.2025 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву вказує, що заявлений позов не визнає в повному обсязі. Вказує, що на момент вчинення ДТП його автомобіль марки «Volvo», номерний знак НОМЕР_1 був застрахований згідно Поліса №ЕР-218137868. Строк дії договору з 12:00 год. 28.11.2023 року по 27.11.2024 року. Сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 320 000 грн., за шкоду, заподіяну майну 160 000 грн. Розмір франшизи 3200 грн. Крім того, в матеріалах справи надані відомості щодо перевірки чинності полісу внутрішнього страхування. Даний письмовий доказ не є належним і допустимим, оскільки результати пошуку полісу зазначені станом на «20.11.2023», а дана ДТП сталася «29.11.2023». Таким чином, цивільно-правова відповідальність особи, яка керувала автомобілем марки «Volvo», номерний знак НОМЕР_1 , під час ДТП, була застрахована у ПрАТ «СК «Еталон», згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-218137868. Отже, відповідальною за спричинену ДТП шкоду згідно з положеннями ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» є ПрАТ «СК «Еталон» та відповідає за вимогами позивача (ПрАТ «СК «АРКС»), як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної правової відповідальності. Таким чином, позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.05.2025 року розгляд справи відкладено та визнано явку представника відповідача обов`язковою.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив суд прийняти рішення по даній справі за наявними матеріалами справи.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просив суд в задоволенні позову відмови із підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 29.11.2023 року, о 12 год. 45 хв., в м. Луцьку по вул. Потебні, керуючи автомобілем марки «Volvo ХС60» д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем марки «БМВ ІХ М60» д.н.з. НОМЕР_3 .

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2023 року в справі № 161/21301/23, яка набрала законної сили, винуватим у дорожньо-транспортній пригоді визнаний ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Відповідно до договору страхування наземного транспорту "Все включено" № 887542Га3б від 01.09.2023 року автомобіль марки «БМВ ІХ М60» д.н.з. НОМЕР_3 на момент ДТП був застрахований у Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «АРКС», страхувальником за договором є ОСОБА_2 .

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власником автомобіля «БМВ ІХ М60» д.н.з. НОМЕР_3 є ОСОБА_2 .

02 грудня 2023 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до ПрАТ «СК «АРКС» про подію та виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.

Відповідно до акту огляду транспортного засобу, рахунку від 02.12.2023, ремонтної калькуляції, розрахунку страхового відшкодування вартість матеріального збитку, завданого автомобілю марки «БМВ ІХ М60» д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок його пошкодження у ДТП становить 142801,20 гривень.

Копією платіжної інструкції №1020740 від 07 грудня 2023 року стверджено виплату ПАТ Страхова компанія «АРКС» на користь ОСОБА_2 в сумі 109201,20 грн. за призначенням «Страхове відшкодування згідно акту №ARX394735.2.

Автомобіль «Volvo ХС60» д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ЕР-218137868 у ПрАТ «СК «Еталон». Сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 320 000 грн., за шкоду, заподіяну майну 160 000 грн. Розмір франшизи 3200 грн. Власником цього автомобіля та учасником ДТП є ОСОБА_1 .

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування».

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон № 1961-IV.

Згідно з статтею 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961 IV).

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

На момент настання страхового випадку транспортний засіб автомобіль «Volvo ХС60» д.н.з. НОМЕР_1 , був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №ЕР-218137868 у ПрАТ «СК «Еталон».

Копією платіжної інструкції №1020740 від 07 грудня 2023 року стверджено виплату ПАТ Страхова компанія «АРКС» на користь ОСОБА_2 в сумі 109201,20 грн. за призначенням «Страхове відшкодування згідно акту №ARX394735.2.

Страхове відшкодування було сплачене з вирахуванням суми несплаченої частини страхового платежу в розмірі 33600 грн. 00 коп.

Відтак сума 142801,20 грн. є в межах ліміту страхової суми передбаченої страховим полісом № ЕР-218137868 у ПрАТ «СК «Еталон».

Таким чином спір щодо страхового відшкодування повинен бути між страхувальниками і саме страховик відповідача є належним відповідачем у справі.

За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

При цьому, позивачем клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення співвідповідача не заявлялось.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не взмозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача).

Зважаючи на викладене, на цьому етапі спірних правовідносин ОСОБА_1 є неналежним відповідачем, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «АРКС» відмовлено повністю, понесені нею судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивача: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «АРКС»; місцезнаходження: вулиця Іллінська, 8, місто Київ; .

Відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 16 липня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області М.В. Смокович