"27" червня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді - Марфіної Н.В.,
за участі секретаря - Лазоришин А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ фінанс» (правонаступника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат, -
12.10.2024 року до Дніпровського районного суду м. Києва звернулось Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» із позовом до відповідачів про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат, у якому, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просило: стягнути солідарно з відповідачів 676474,15 грн. інфляційних втрат та 183432,89 грн. - 3% річних, а всього 859907,04 грн. за період прострочення виконання рішення суду про стягнення коштів з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року; стягнути з відповідачки ОСОБА_2 497292,50 грн. інфляційних втрат та 104322,02 грн. - 3% річних, а всього 601614,52 грн. за період прострочення виконання рішення суду про стягнення коштів з 24.02.2022 року по 10.10.2024 року.
Ухвалою суду від 23.10.2024 року відкрите провадження у справі і призначений розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання.
Протокольною ухвалою суду від 26.11.2024 року закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Згідно розпорядження керівника апарату Дніпровського районного суду м. Києва №67 від 18.03.2025 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2025 року, справу передано в провадження судді Марфіної Н.В.
Ухвалою суду від 20.05.2025 року в порядку процесуального правонаступництва залучено до участі у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат, замість позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ фінанс».
Ухвалою суду від 12.06.2025 року задоволене клопотання представника позивача про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції.
До початку проведення судового засідання представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.
Відповідачі неодноразово викликались до суду, однак в судове засідання не з`явилась, відзивів на позовну заяву не подали.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За змістом ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання ; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Із матеріалів справи вбачається, що сторона позивача жодних заперечень проти можливості розгляду справи в заочному порядку не висловлювала.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх взаємозв`язку і сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.08.2010 року у справі №2-542/2010 стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 1421797,59 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати по сплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на загальну суму 910,00 грн. Стягнуто з и ОСОБА_2 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати по сплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на загальну суму 910,00 грн.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16.11.2010 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилено, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25.08.2010 року залишено без змін.
Постановами приватного виконавця Іванова А.В. від 06.12.2021 року відкриті виконавчі провадження НОМЕР_3 та НОМЕР_4 щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 1421797,59 грн. та судових витрат по 910,00 грн. з кожного із боржників на виконання виконавчих листів №2-542/2010 виданих Дніпровським районним судом м. Києва.

Згідно відповіді приватного виконавця Мойсей І.М. від 09.10.2024 року, станом на 09.10.2024 року залишок заборгованості за виконавчими листами №2-542/2010 про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк» у межах ВП НОМЕР_3 щодо ОСОБА_1 та НОМЕР_4 щодо ОСОБА_2 , складає 1417984,32 грн.

За положеннями ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ст.тс. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Положеннями ст. 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

За змістом ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК України).

В даному випадку у відповідачів виник обов`язок по сплаті кредитору заборгованості за договорами кредитів на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25.08.2010 року у справі №2-542/2010.

Згідно ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Про солідарність обов`язку відповідачів по поверненню заборгованості за кредитним договорами вказано у рішенні Дніпровського районного суду м. Києва від 25.08.2010 року у справі №2-542/2010.

Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів 3% річних та інфляційні втрати за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року, та стягнути з відповідачки ОСОБА_2 3% річних та інфляційні втрати за період з 24.02.2022 року по 10.10.2024 року, що узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 543 ЦК України про можливість вимагати виконання солідарного обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Убачається, що рішення суду про солідарне стягнення боргу за договорами кредиту боржниками в повному обсязі не виконане, згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, залишок боргу становить 1322136,75 грн.

Положеннями ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25.08.2010 року у справі №2-542/2010 у відповідачів виникло грошове зобов`язання щодо сплати кредитору передбачених указаним рішення сум заборгованості і невиконання такого грошового зобов`язання зумовлює можливість нарахування кредитором інфляційних втрат та 3% річних відповідно до вимог ст. 625 ЦК України.

Суд перевірив здійснений кредитором розрахунок сум інфляції та трьох відсотків річних нарахованих на суму залишку боргу в розмірі 1322136,75 грн. і за проведеними судом розрахунками загальна сума 3% річних та інфляційних втрат за період з 17.03.2017 року по 10.10.2024 року становить 1473583,88 грн. Разом з цим, суд у відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України вирішуючи даний спір діє в межах заявлених позовних вимог.

Наведені обставини та здійснені кредитором і судом розрахунки за ст. 625 ЦК України вказують на те, що позов є обґрунтованим та доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає сума сплаченого останнім судового збору за подання позовної заяви до суду з урахуванням зменшення розміру позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 13, 18, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 353, 354 ЦПК України, ст.ст. 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 11, 15, 16, 509, 525, 527, 541, 543, 625 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ фінанс» (правонаступника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 інфляційні втрати та три відсотки річних у зв`язку з невиконанням рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25.08.2010р. у справі № 2-542/2010 за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року в загальній сумі 859907 (вісімсот п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сім) грн. 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 інфляційні втрати та три відсотки річних у зв`язку з невиконанням рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25.08.2010р. у справі № 2-542/2010 за період з 24.02.2022 року по 10.10.2024 року в загальній сумі 601614 (шістсот одна тисяча шістсот чотирнадцять) грн. 52 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ фінанс» судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 8769 (вісім тисяч сімсот шістдесят дев`ять) грн. 13 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ фінанс» судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 8769 (вісім тисяч сімсот шістдесят дев`ять) грн. 13 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Текст рішення суду складений 27.06.2025 року.

Учасники справи:

Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ фінанс» (м. Київ, вул. Ореста Васкула, 30/32, );

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя -