Справа №:2-1931/1-09
Провадження №: 6/755/300/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Бовкун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про видачу дублікату виконавчого документа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання, заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

Заявник - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ПАТ «Дельта Банк», звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва про видачу дублікату виконавчого документа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання та заміну сторони виконавчого провадження.

На обґрунтування заявлених вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вказує, що у провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа № 2-1931/1-09 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від

15 грудня 2006 року № 0. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва по справі

№ 2-1931/1-09 позов задоволено.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 грудня 2012 року по справі № 2-1931/1-09 замінено сторону виконавчого провадження кредитора ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк».

24 липня 2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 2295/К, відповідно до умов якого відступлено право грошової вимоги за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № 0, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у розмірі 4 160,50 доларів США, з яких: 4 160,50 доларів США - заборгованість за тілом кредиту, 12 663,64 доларів США - заборгованість за процентами. Всі нарахування відбулися до дати отримання ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися.

Право вимоги отримано на підставі Протоколу електронних торгів, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону). У зв`язку із особливістю процедури ліквідації АТ «Дельта Банк», як первісний стягувач, не надав інформації щодо наявності виконавчих документів та не передав їх новому кредитору. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва по справі № 2-1931/1-09 залишається невиконаним.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження. Звернення із заявою про заміну стягувача не залежить від того чи відкрите виконавче провадження, чи ні.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

АТ «Дельта Банк», як стягувач, виконавчий документ не передавав заявнику для звернення його до виконання та місцезнаходження вказаного виконавчого листа не відоме, а втрата виконавчого листа позбавляє стягувача права на повторне звернення судового рішення до виконання. Виданий судом виконавчий документ на виконанні у відповідних органах державної виконавчої служби не перебуває та до суду першої іншої інстанції не повертався, тобто, оригінал виконавчого документа втрачено не з вини заявника.

Разом з тим, боржник не оскаржує наявність заборгованості за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № 0.

На підставі викладеного заяву просили задовольнити, замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому листі, виданому Дніпровським районним судом міста Києва по справі № 2-1931/1-09 на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», визнати причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-1931/1-09, виданого Дніпровським районним судом міста Києва по справі № 2-1931/1-09, та видати дублікат виконавчого листа у справі № 2-1931/1-09 для пред`явлення до виконання.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 травня 2025 року заяву прийнято до провадження, призначено судове засідання на 11 червня 2025 року на 16-50 год.

11 червня 2025 року учасники справи у судове засідання не з`явилися, розгляд справи відкладено на 15 липня 2025 року на 12-45 год.

15 липня 2025 року учасники справи у судове засідання не з`явилися. У своїй заяві ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просив розгляд справи здійснювати без участі представника заявника.

Заінтересована особа - ПАТ «Дельта Банк», у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили.

Заінтересована особа - ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Конверт з ухвалою про прийняття заяви до провадження та копією заяви, що направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , повернувся до суду неврученим з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі

№ 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Згідно із вимогами частини третьої статті 442 Цивільного процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов таких висновків.

У провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа № 2-1931/1-09 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 28 липня 2009 року по справі

№ 2-1931/1-09 позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 50 617,37 грн та судові витрати у розмірі 536,18 грн, а всього - 51 153,55 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 грудня 2012 року по справі

№ 2604/28827/12 замінено сторону виконавчого провадження - кредитора ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» по рішенню Дніпровського районного суду міста Києва від 28 липня 2009 року, відповідно до якого з ОСОБА_1 було стягнуто суму заборгованості у розмірі 50 617,37 грн та суми судових витрат в розмірі 536,18 грн на користь АКІБ «УкрСиббанк».

Судом також встановлено, що у Відділі Державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у місті Києві на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист № 2-1931/1-2009, виданий 12 серпня

2009 року Дніпровським районним судом міста Києва на підставі рішення суду від 28 липня 2009 року по справі № 2-1931/1-2009 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу в розмірі

50 617,37 грн та суми судових витрат в розмірі 536,18 грн за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № 0.

Частиною п`ятою статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

24 липня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір № 2295/К про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого, за цим договором та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до Договору, включаючи права вимоги до правопорушників боржників, спадкоємців боржників та/або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами (договору про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави та/або договорами та/або контрактами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до договору (пункт 1 договору).

Відповідно до пункту 2 договору, за цим договором новий кредитор в день укладення договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку № 1 до цього договору, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею

625 ЦК України, право вимагати передачі документів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, право вимагати застосування наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство боржників, виконавчих проваджень щодо боржників, в тому числі щодо майна боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього договору, права вимоги за мировими угодами із боржниками, договорами з арбітражними керуючими боржників, охоронними організаціями, права участі у комітеті кредиторів боржників, тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку № 1 до договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.

Пунктом 5 договору встановлено, що наявні у банку документи, що підтверджують права вимоги до боржників, передаються банком новому кредитору за відповідним актом не пізніше 30 вересня 2020 року. Реєстр прав вимоги у електронному вигляді передається банком новому кредитору в день підписання цього договору.

Згідно витягу від 28 лютого 2025 року з Додатку № 1 до Договору від 24 липня 2020 року про відступлення прав вимоги № 2295/К ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 15 грудня 2006 року, що станом на 24 липня 2020 року складає 469 021,69 грн, з яких: основна заборгованість по тілу кредиту - 4 160,50 доларів США, основна заборгованість по тілу кредиту - 115 986,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 12 663,64 доларів США, заборгованість за нарахованими процентами за кредитом - 353 035,69 грн.

До матеріалів справи також долучено копію протоколу електронного аукціону від 14 липня

2020 року № UA-ЕА-2020-07-06-000029-b на майданчику ТОВ «Держзакупівлі.Онлайн» щодо лоту

№ GL1N018755, власник майна - ПАТ «Дельта Банк», переможець - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із підпунктом 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Стосовно вимоги про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання суд зазначає таке.

Як уже зазначалося раніше, 12 серпня 2009 року Дніпровським районним судом міста Києва на підставі рішення суду від 28 липня 2009 року по справі № 2-1931/1-2009 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу в розмірі 50 617,37 грн та суми судових витрат в розмірі 536,18 грн за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № 0, видано виконавчий лист.

Вказаний виконавчий документ перебував на примусовому виконанні у Відділі Державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у місті Києві, водночас, відомостей про номер виконавчого провадження з матеріалів справи встановити не видається за можливе.

Статтею 21 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», що діяв станом на дату видачі виконавчого листа встановлено, що виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

Згідно із положеннями статті 22 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», що діяв станом на дату видачі виконавчого листа встановлено, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: а) пред`явленням виконавчого документа до виконання; б) частковим виконанням рішення боржником; в) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Інформації про виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі

№ 2-1931/1-09, виданого 12 серпня 2009 року Дніпровським районним судом міста Києва, що перебував на примусовому виконанні у Відділі Державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у місті Києві, його стан, підстави завершення заявником не надано. Доказів звернення до первісного кредитора чи органів виконавчої служби щодо отримання інформації про виконавче провадження заявником також не надано.

Згідно із частиною першою статті 12 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяці.

Також частинами четвертою, п`ятою статті 12 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» визначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Згідно із пунктом 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від

02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» свідчить, що положення цього Закону застосовуються лише до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплив на час набрання чинності цим Законом. Вказаним пунктом Закону не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм цього Закону до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.

Відповідно до пункту 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від

02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом, 05 жовтня 2016 року, виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Станом на грудень 2012 року спірний виконавчий документ перебував на примусовому виконанні в органі державної виконавчої служби.

Однак, з долучених до матеріалів справи документів суд позбавлений можливості встановити будь-яку інформацію про стан такого виконавчого провадження, причини його завершення, обрахувати залишковий строк для пред`явлення його до примусового виконання та період фактичного пропуску заявником строку для пред`явлення такого виконавчого документа до виконання.

При цьому, суд враховує, що з наявних у справі матеріалів неможливо встановити чи не було виконано рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист та за видачею дублікату якого звернувся заявник, поза межами виконавчого провадження.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист (постанова Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 2-1380/088 (провадження № 61-10540св22)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі

№ 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) (пункт 24) вказано, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Обґрунтовуючи підстави для видачі дублікату виконавчого документа заявник зазначив, що

24 липня 2020 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № 0, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та

ОСОБА_1 , на підставі договору відступлення прав вимоги № 2295/К, укладеного з АТ «Дельта Банк». Водночас, у зв`язку з особливістю процедури ліквідації АТ «Дельта Банк», банк не надав інформації щодо наявності виконавчих документів та не передав їх ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження виконавчого листа заявнику не відоме, на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби він не перебуває, до суду першої інстанції він не повертався.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року по справі № 196/673/14-ц (провадження № 61-21357св21) міститься висновок, що: «аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі

№ 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10»

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2023 року по справі № 6-66/2011 (провадження № 61-8679св22) зроблено висновок, що: «дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено».

Судом встановлено, що виконавчий лист по справі № 2-1931/1-09, виданий 12 серпня 2009 року Дніпровським районним судом міста Києва, перебував на примусовому виконанні у Відділі Державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у місті Києві, відомостей про номер виконавчого провадження не встановлено., заявник не зазначено.

Заявником не надано доказів звернення до органів Державної виконавчої служби з питань встановлення інформації про місцезнаходження виконавчого листа в органах державної виконавчої служби чи в архівах.

Також заявником не надано доказів звернення до первісного кредитора ПАТ «УкрСиббанк», його правонаступника - ПАТ «Дельта Банк», чи їх правонаступників з питань надання інформації про місцезнаходження вказаного виконавчого листа та відсутності у них запитуваної інформації.

Заявник не надає доказів порушення ПАТ «Дельта Банк» умов договору від 24 липня 2020 року

№ 2295/К про відступлення прав вимоги, зокрема, невиконання вимог пункту 5 такого договору, в частині виконання обов`язку передачі документів, що підтверджують права вимоги до боржників, в паперовому або електронному вигляді.

Таким чином, заявником ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надано доказів вчинення дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження виконавчого листа по справі № 2-1931/1-09, виданого 12 серпня 2009 року Дніпровським районним судом міста Києва, у період з 24 липня 2020 року по дату звернення до суду із заявою про видачу дублікату такого виконавчого листа, поновлення строку пред`явлення його до примусового виконання та заміни стягувача у виконавчому документі.

Згідно із частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на відсутність будь-якої інформації про виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-1931/1-09, виданого 12 серпня 2009 року Дніпровським районним судом міста Києва, відсутність доказів втрати оригіналу цього документа та його відсутності у кредитора ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ «Дельта Банк» чи їх правонаступників, а також в органах державної виконавчої служби, ненадання належних та допустимих доказів наявності об`єктивних перешкод для вчасного пред`явлення виконавчого документу до виконання, заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання та видачу дублікату виконавчого документа не підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги про заміну стягувача у виконавчому документі суд зазначає таке.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт перший частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із зазначеними вимогами заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є окремою підставою процесуального правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з підпунктів першого та другого частини першої статті 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, а тому припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Також статтею 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу, тобто процесуальне правонаступництво можливо на будь-якій стадії цивільного процесу, а згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією.

Положеннями частин першої та другої статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. При цьому, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України в постанові від 20 листопада

2013 року у справі № 6-122цс13.

Отже, стаття 55 ЦПК України визначає процесуальний порядок правонаступництва та містить положення, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містять процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 55 цього Кодексу.

У постановах від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18, від

09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09, провадження № 61-16520сво18 Верховний Суд дійшов висновку, що заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 55 ЦПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним вийнятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 442 ЦПК України.

Аналогічні за змістом висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 2-846/08 (провадження № 61-16235св21).

У частинах першій, другій статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Тлумачення вказаних норм права свідчить, що після видачі виконавчого документа процесуальний статус позивача у правовідносинах, пов`язаних із примусовим виконанням судового рішення, змінюється на стягувача.

Питання заміни сторони в справі (позивача або відповідача) та третьої особи її правонаступником врегульоване положеннями статті 55 ЦПК України.

Заміна ж стягувача у виконавчому провадженні або виконавчому листі передбачена статтею

442 ЦПК України.

Водночас, суд враховує, що відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 11 березня 2021 року по справі № 910/2954/17, від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13, від 30 липня 2019 року у справі

№ 5/128, від 21 серпня 2020 року у справі № 905/2084/14-908/4066/14.

З огляду на викладене, враховуючи факт спливу строку для пред`явлення виконавчого листа по справі № 2-1931/1-09, виданого 12 серпня 2009 року Дніпровським районним судом міста Києва, до виконання, подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання за відсутності підстав для поновлення такого строку судом, заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача у виконавчому документі також не підлягає задоволенню.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ПАТ «Дельта Банк», про видачу дублікату виконавчого документа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання та заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 55, 512, 514 ЦК України, статтями 1, 11, 12, 15 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 260, 353, 354, 442 ЦПК України, пунктом

17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про видачу дублікату виконавчого документа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання, заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 15 липня 2025 року.

Суддя О.О. Хромова