УХВАЛА

17 липня 2025 року

м. Київ

справа № 127/36447/23

провадження № 61-8732ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 березня 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 05 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог - Другої Вінницької державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог - Другої Вінницької державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просила встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем та визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті

ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 5/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 березня 2025 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду

від 05 червня 2025 року, позов ОСОБА_2 задоволено. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 з спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано за ОСОБА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 5/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами

АДРЕСА_1 .

04 липня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 березня 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 05 червня 2025 року у справі № 127/36447/23.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розміру.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 684,00 грн.

Пунктом 2 частини 1 статті 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час подання позовної заяви) судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить

1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час подання позову) за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до підпункту сьомого пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Предметом касаційного оскарження є рішення про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на майно в порядку спадкування на 5/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Аналіз скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову, оскільки неможливо встановити вартість спірного майна.

Однак, за подану ОСОБА_1 касаційну скаргу судовий збір має бути сплачено, як за одну вимогу немайнового характеру та вимогу майнового характеру виходячи із вартості спірного майна. Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду в ухвалах від 25 листопада 2019 року в справі № 592/6348/13-ц, від 29 жовтня 2021 року в справі № 215/4928/20.

З урахуванням статей 4, 6 Закону України «Про судовий збір» та положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», судовий збір має бути розраховано за формулою: (1% вартості спірного майна х 200%, але не менше 2 147, 20 грн та не більше 26 840, 00 грн) + (2 684, 00 грн х 0,4 х 200%).

До касаційної скарги додано документ про сплату судового збору в розмірі 2 570, 60 грн, однак не наведено обґрунтування такого розміру.

Таким чином, заявник має обґрунтувати розмір сплаченого судового збору виходячи із ціни позову обчисленої згідно частини першої

статті 176 ЦПК України та роз`яснень, викладених в цій ухвалі, а у разі, якщо розмір сплаченого судового збору не відповідає вказаним вимогам закону, доплатити судовий збір (не більше ніж до суми 26 840, 00 грн) та надати суду документ, що підтверджує доплату судового збору у визначеному законом розмірі і порядку.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір».

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом обґрунтування розміру сплаченого судового збору виходячи із ціни позову обчисленої згідно частини першої статті 176 ЦПК України виходячи із вартості спірного майна, а у разі, якщо розмір сплаченого судового збору не відповідає вказаним вимогам закону, доплатити судовий збір та надати суду документ, що підтверджує доплату судового збору у визначеному законом розмірі і порядку.

Згідно частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 березня 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 05 червня 2025 року у справі № 127/36447/23 залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення ОСОБА_1 копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян