Ширяївський районний суд Одеської області
08.07.2025 Справа №: 518/743/25 Провадження № 2/518/295/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року селище Ширяєве

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гуржій А.В.,

секретаря судового засідання Майнич В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в селищі Ширяєве Березівського району Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

24.04.2025 року ОСОБА_1 звернулася до Ширяївського районного суду Одеської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 21.10.2021 року Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №2980.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, внаслідок відсутності спільних інтересів, різниці у характерах, віці, різних поглядів на сімейне життя. Спільне домашнє господарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені у 2024 році. Подальше збереження шлюбу чи примирення є неможливим, оскільки між ними втрачено повага та любов. Спору щодо поділу спільного майна немає. Дітей від вказаного шлюбу немає.

У справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Представник позивача надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити в повному обсязі, справу розглянути за його відсутності та за відсутності позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Про дату час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток на зареєстровану в установленому законом порядку адресу місця реєстрації та за місцем проживання відповідача, яке зазначене в матеріалах справи. 27.05.2025 року зазначене поштове відправлення адресу місця реєстрації позивач не отримав, до суду кореспонденція повернулася з відміткою (адресат відсутній за вказаною адресою). 08.07.2025 року зазначене поштове відправлення на адресу місця проживання, позивач не отримав, до суду кореспонденція повернулася з відміткою (адресат відсутній за вказаною адресою).

Також, секретар судового засідання 24.06.2025 року телефонограмою повідомив ОСОБА_2 про дату та час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомлені відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що судові поштові відправлення (копія позову з додатками, ухвала про відкриття спрощеного провадження, судова повістка) двічі направлялися за адресою за місцем реєстрації відповідача та його місця проживання, яке зазначене в матеріалах справи, а згідно позначок працівника вручити поштові відправлення не представляється можливим, так як адресат відсутній за вказаними адресами, тому у суду є підстави розцінювати, що відповідач отримав ухвалу про відкриття спрощеного провадження та повідомлений про порядок розгляду справи, та був повідомлений про дати судових засідань.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже судом було вжито всі можливі заходи, щодо виклику відповідача по справі до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (стаття 223 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК).

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися до суду, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно з ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Статтею 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У порядку ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 21.10.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (після державної реєстрації шлюбу прізвище - ОСОБА_4 ) укладено шлюб, зареєстрований 21.10.2021 року Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 2980 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане повторно 02.05.2024 року).

Від цього шлюбу сторони дітей не мають.

Відповідно до матеріалів справи шлюбні відносини між сторонами припинені.

Основною причиною припинення сімейних відносин є втрата поваги та любові.

Майнового спору у сторін немає.

Застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого.

Ст. 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено загальні засади регулювання сімейних відносин.

Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України).

Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Обставини на які посилається позивач є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу.

Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах цивільної справи відсутні.

Виходячи з наведеного враховуючи, що позивач не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб. Збереження цього шлюбу суперечить його інтересам, тому оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, беручи до уваги, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за актовим записом № 2980 від 21.10.2021 року.

Після розірвання шлюбу позивачці повернути дошлюбне прізвище ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Копію рішення направити позивачу та відповідачу.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя А.В. Гуржій