Справа № 751/1285/25
Провадження № 2/536/675/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Веремєєвої О.Р.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обґрунтування позовних вимог посилаються, що 23 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8923765 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 5 000 грн загальним строком 345 днів з 23.03.2024 зі сплатою процентів та комісії. На підставі договору факторингу № 30072024/2 укладеного 30.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, в тому числі і до боржниці ОСОБА_1 на суму 22 275 грн, з яких: 5 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 15 180 грн сума заборгованості за відсотками, 1 150 грн сума заборгованості за комісією та 945 грн неустойки.

Крім цього, 13 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 10250-01/2024, підписаний з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланого на номер мобільного телефону позичальника, за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 3 000 грн на 100 днів. На підставі договору факторингу № 29072024, укладеного 29.07.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, в тому числі і до боржниці ОСОБА_1 на суму 4 857 грн, з яких: 3 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 875 грн - сума заборгованості за відсотками.

Крім цього, 22 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 2457714, який підписано її електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора та за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 5 000 грн строком на 15 днів з процентною ставкою 2, 5 % за день. На підставі договору факторингу № 14/06/21 укладеного 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, в тому числі і до боржниці ОСОБА_1 на суму 18 125 грн, з яких: 5 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 13 125 грн сума заборгованості за відсотками.

Крім цього, 21 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 79256882, який підписано її електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора та за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 3 500 грн строком на 14 днів з процентною ставкою 2, 5 % за день. На підставі договору факторингу № 14/06/21 укладеного 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, в тому числі і до боржниці ОСОБА_1 на суму 11 718 грн, з яких: 3 500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 225 грн сума заборгованості за відсотками та 6 993 грн заборгованості за пенею.

Крім цього, 02 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 02811-03/2024, підписаний з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланого на номер мобільного телефону позичальника, за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 5 900 грн на 120 днів з процентною ставкою 2,50% в день. На підставі договору факторингу № 20082024, укладеного 20.08.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, в тому числі і до боржниці ОСОБА_1 на суму 23 600 грн, з яких: 5 900 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17 700 - сума заборгованості за відсотками.

Крім цього, 14 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 23290-02/2024, підписаний з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланого на номер мобільного телефону позичальника, за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 3 300 грн на 120 днів з процентною ставкою 2,50% в день. На підставі договору факторингу № 19092024, укладеного 19.09.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, в тому числі і до боржниці ОСОБА_1 на суму 10 725 грн, з яких: 3 300 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 425 - сума заборгованості за відсотками.

Просили стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за вказаними кредитними договорами на загальну сумум 91 318 грн коп та понесені судові витрати.

Ухвалою судді від 17 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позовну заяву представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Зачепіло З.Я. зазначає, що відповідачка позов не визнає та просить відмовити в його задоволені, посилаючись, що позивачем не надано доказів на підтвердження відступлення права вимоги за вказаними договорами та сплату новим кредитором коштів первісним кредиторам за передачу права грошової вимоги та зарахування їх на рахунок останніх, не надано доказів, які б підтверджували направлення відповідачці досудових вимог про врегулювання спору. Вважає, що у відповідності до Закону України від 15.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», який доповнено розділом «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18, позивачем незаконно нараховано пеню за договорами.

У відповіді на відзив позивач не погоджується з доводами представника відповідачки, вважає доведеним факт підписання нею анкет-заяв на укладення договорів її електронним підписом, що згідно з законом прирівнюється до її власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом, укладення угоди без заповнення заявки клієнтом є неможливим так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на вебсайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено, а тому вказані її дії безумовно свідчать про те, що вона усвідомлювала, що винна кошти, розуміла наслідки та була ознайомлена з умовами використання наданих їй кредитних коштів. Зазначає, що відповідачкою не спростовано належними та допустимими доказами розрахунки заборгованості та клопотання про проведення експертизи з метою визначення механізму і розміру нарахованих сум , що склали заборгованість, не заявлялось. Вказує, що неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні не тягне за собою відмову у задоволенні позову новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.

Відповідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

У ч.2 ст.517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 3,4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» ).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗ акону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Як слідує з правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону України «Про електронну комерцію», є оригіналом такого документа.

Установлено, що 23 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8923765 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 5 000 грн загальним строком 345 днів з 23.03.2024 зі сплатою процентів та комісії.

Факт отримання відповідачкою грошових коштів підтверджується платіжним дорученням № 126327718 від 23.03.2024 та листом АТ КБ «Приват Банк» від 03.06.2025 №20.1.0.0.0/7-250526/54563-БТ, що на ім`я ОСОБА_1 в банку було емітовано картку № НОМЕР_1 , на яку 23.03.2024 надійшли грошові кошти в сумі 5 000 грн.

30.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 30072024/2, за умовами якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами.

Згідно реєстру боржників №1 від 30.07.2024, позивач набув права вимоги до боржниці ОСОБА_1 на суму 22 275 грн, з яких: 5 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 15 180 грн сума заборгованості за відсотками, 1 150 грн сума заборгованості за комісією та 945 грн неустойки.

Враховуючи погодження сторонами умов кредитного договору, фактичного надання позичальниці кредитних коштів, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за договором, яка складається з тіла кредиту в розмірі 5 000 грн, заборгованості за відсотками в сумі 15 180 грн та 1 150 грн заборгованості за комісією.

Щодо стягнення неустойки в сумі 945 грн за кредитним договором суд вважає необхідним зазначити таке.

Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Частиною 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи ту обставину, що неустойка, яка передбачена кредитним договором, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, вона підлягає списанню кредитодавцем та підстави для її стягнення за рішенням суду відсутні.

Отже, з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 21 330 грн за кредитним договором № 8923765 від 23.03.2024.

Крім цього встановлено, що 13 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 10250-01/2024, підписаний з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланого на номер мобільного телефону позичальника, за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 3 000 грн на 100 днів зі сплатою відсотків в розмірі 2,50 % в день.

Факт отримання відповідачкою грошових коштів підтверджується листом АТ КБ «ПриватБанк» від 03.06.2025 №20.1.0.0.0/7-250526/54563-БТ, що на ім`я ОСОБА_1 в банку було емітовано картку № НОМЕР_2 , на яку 13.01.2024 надійшли грошові кошти в сумі 3 000 грн.

На підставі договору факторингу № 29072024, укладеного 29.07.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами.

Згідно реєстру боржників від 29.07.2024, позивач набув права вимоги до боржниці ОСОБА_1 на суму 4 857 грн, з яких: 3 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 875 грн - сума заборгованості за відсотками.

Враховуючи погодження сторонами умов кредитного договору, фактичного надання позичальниці кредитних коштів, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за договором № 10250-01/2024 від 13.01.2024 в сумі 4 857 грн.

Крім цього встановлено, що 22 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 2457714, який підписано її електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора та за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 5 000 грн строком на 15 днів з процентною ставкою 2, 5 % за день.

Факт отримання відповідачкою грошових коштів підтверджується листом АТ КБ «ПриватБанк» від 03.06.2025 №20.1.0.0.0/7-250526/54563-БТ, що на ім`я ОСОБА_1 в банку було емітовано картку № НОМЕР_1 , на яку 22.02.2024 надійшли грошові кошти в сумі 5 000 грн.

На підставі договору факторингу № 14/06/21 укладеного 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами.

Згідно реєстру боржників №28 від 25.07.2024, позивач набув права вимоги до боржниці ОСОБА_1 на суму 18 125 грн, з яких: 5 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 13 125 грн сума заборгованості за відсотками.

Враховуючи погодження сторонами умов кредитного договору, фактичного надання позичальниці кредитних коштів, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за договором №2457714 від 22.02.2024 в сумі 18 125 грн.

Крім цього встановлено, що 21 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 79256882, який підписано її електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора та за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 3 500 грн строком на 14 днів з процентною ставкою 2, 5 % за день.

Проте позивачем на підтвердження заявлених вимог про стягнення заборгованості за вказаним договором не долучено належних доказів, передбачених статтями 41, 49 Закону України «Про платіжні послуги», ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію», які підтверджують виконання позикодавцем/кредитодавцем взятих на себе зобов`язань щодо зарахування коштів на рахунок відповідача, а також те, що такий переказ є завершеним.

Крім того, згідно листа АТ КБ «ПриватБанк» від 03.06.2025 №20.1.0.0.0/7-250526/54563-БТ, за період з 21.03.2024 по 25.03.2024 по карті № 770604 відсутнє зарахування на суму 3 500 грн.

Суд зауважує, що договори факторингу з витягами з реєстру боржників, які є похідними від договору позики та кредитних договорів, не є безумовними доказами підтвердження достовірності розміру заборгованості.

Отже, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 79256882 від 21.03.2023.

Крім цього встановлено, що 02 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 02811-03/2024, підписаний з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланого на номер мобільного телефону позичальника, за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 5 900 грн на 120 днів з процентною ставкою 2,50% в день.

Факт отримання відповідачкою грошових коштів підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 30.01.2025 та листом АТ КБ «ПриватБанк» від 03.06.2025 №20.1.0.0.0/7-250526/54563-БТ, що на ім`я ОСОБА_1 в банку було емітовано картку № НОМЕР_1 , на яку 02.03.2024 надійшли грошові кошти в сумі 5 900 грн.

На підставі договору факторингу № 20082024, укладеного 20.08.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами.

Згідно реєстру боржників від 20.08.2024, позивач набув права вимоги до боржниці ОСОБА_1 на суму на суму 23 600 грн, з яких: 5 900 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17 700 - сума заборгованості за відсотками.

Враховуючи погодження сторонами умов кредитного договору, фактичного надання позичальниці кредитних коштів, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за договором № 02811-03/2024 від 02.03.2024 в сумі 23 600 грн.

Крім цього, встановлено, що 14 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 23290-02/2024, підписаний з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланого на номер мобільного телефону позичальника, за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 3 300 грн на 120 днів з процентною ставкою 2,50% в день.

Факт отримання відповідачкою грошових коштів підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 30.01.2025 та листом АТ КБ «ПриватБанк» від 03.06.2025 №20.1.0.0.0/7-250526/54563-БТ, що на ім`я ОСОБА_1 в банку було емітовано картку № НОМЕР_1 , на яку 14.02.2024 надійшли грошові кошти в сумі 3 300 грн.

На підставі договору факторингу № 19092024, укладеного 19.09.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами.

Згідно реєстру боржників до договору факторингу від 19.09.2024, позивач набув права вимоги до боржниці ОСОБА_1 на суму на суму 10 725 грн, з яких: 3 300 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 425 - сума заборгованості за відсотками.

Враховуючи погодження сторонами умов кредитного договору, фактичного надання позичальниці кредитних коштів, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за договором № 23290-02/2024 від 14.02.2024 в сумі 10 725 грн.

З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню та на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 78 637 грн.

Оскільки позов задоволено частково, в відповідності до ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 608 грн.

Керуючись статями 13, 81, 141, 142, 259, 263-265,279 ЦПК України, на підставі статей 525, 526 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, , IBAN № НОМЕР_4 у АТ «Таскомбанк») заборгованість за кредитним договором № 8923765 від 23.03.2024 в сумі 21 330 (двадцять одна тисяча триста тридцять) грн, за кредитним договором № 10250-01/2024 від 13 січня 2024 року в сумі 4 875 (чотири тисячі вісімсот сімдесят п`ять) грн, за договором позики № 2457714 від 22.02.2024 в сумі 18 125 (вісімнадцять тисяч сто двадцять п`ять) грн, за кредитним договором № 02811-03/2024 від 02.03.2024 в сумі 23 600 (двадцять три тисячі шістсот) грн, за кредитним договором № 23290-02/2024 від 14.02.2024 в сумі 10 725 (десять тисяч сімсот двадцять п`ять) грн, а всього: 78 637 (сімдесят вісім тисяч шістсот тридцять сім) грн та судовий збір в сумі 2 608 (дві тисячі шістсот вісім) грн.

Відмовити в іншій частині позовних вимог.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його отримання до Полтавського апеляційного суду.

СуддяС. М. Клименко