Справа № 388/1558/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2025 року Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Баранського Д.М.,

за участю секретаря Поліщук Т.І.,

розглянув у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх дітей, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заінтересована особа: Долинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з цією заявою в інтересах малолітніх дітей, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України.

Заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , який є батьком малолітніх дітей заявниці. Із ОСОБА_5 заявниця проживала однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу.

Місцем смерті є м. Херсон, яке було окуповане з 1 березня 2022 року по 11 листопада 2022 року.

Метою встановлення факту є реєстрація смерті ОСОБА_5 .

У судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилась, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи Долинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, повідомлявся про місце та час розгляду справи та про причину неявки не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом п. 8, ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

За змістом статей 1, 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства розвитку

громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786, територією активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси є Херсонська міська територіальна громада з 1 травня 2023 року. Тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України є Херсонська міська територіальна громада з 1 березня 2022 року до 11 листопада 2022 року.

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою в інтересах малолітніх дітей, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту смерті батька дітей ОСОБА_5 у м. Херсоні в період тимчасової окупації.

Метою встановлення факту є проведення державної реєстрації смерті батька дітей.

Судом установлено, що ОСОБА_5 є батьком малолітніх дітей, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Херсоні на тимчасово окупованій території України помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Про смерть ОСОБА_5 установою, що створена не в порядку встановленому законодавчими актами України та розташована на тимчасово окупованій території, видано довідку про смерть № С-02896 від 2 березня 1993 року.

Окрім цього, 1 серпня 2022 року КУ «БСМЕ» ХОР видано лікарське свідоцтво про смерть № 729, згідно з яким ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Херсоні помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 8). Це лікарське свідоцтво за його змістом є формою первинної облікової документації № 106/0, затвердженої наказом МОЗ України 8 серпня 2006 року № 545.

Відповідно до п. 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року N 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24 грудня 2010 N 3307/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за N 719/4940, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (далі Правила).

Згідно з п. 3 розділу І вищезазначених Правил, районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. За заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

За змістом наказу Міністерства охорони здоров`я України від 8 серпня 2006 року N 545, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за N 1150/13026 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», документами, що посвідчують факт смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма N 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма N 106-2/о).

Відповідно до положень Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма N 106/о), затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 8 серпня 2006 року N 545, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за N 1150/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о).

З огляду на вищезазначені вимоги нормативно-правових актів, що встановлюють вимоги до документів, які посвідчують смерть фізичної особи, а також дають підстави для державної реєстрації смерті та видачі органами державної реєстрації актів цивільного стану відповідного свідоцтва про смерть, слід дійти висновку, що реєстрація смерті може бути здійснена лише на підставі визначених документів, що посвідчують факт смерті особи, форма та порядок яких визначені нормативними актами.

Заявниця ОСОБА_1 у змісті цієї заяви стверджує, що не має оригіналів документів, що надають право зареєструвати смерть батька дітей, оригінали документів знаходяться на тимчасово окупованій території, їх отримати неможливо, має виключно їх фотокопії, а тому звернулась до суду з цією заявою в інтересах дітей про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, передбачено, що звернути увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц зазначила, що для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

За змістом п. 2.1 Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), затвердженої наказом МОЗ України 8 серпня 2006 року № 545, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1152/13026, перший примірник лікарського свідоцтва про смерть видається родичам померлого чи іншим особам, які зобов`язалися поховати померлого, другий примірник лікарського свідоцтва про смерть залишається в закладі охорони здоров`я або місці провадження медичної практики ФОП. Видача трупа без лікарського свідоцтва про смерть забороняється. У разі поховання померлого закладом охорони здоров`я або ФОП - останній обов`язково заповнює лікарське свідоцтво про смерть і передає його в органи реєстрації актів цивільного стану не пізніше трьох діб з дня смерті.

У разі загублення лікарського свідоцтва про смерть видається нове свідоцтво з поміткою "дублікат" на підставі письмової заяви особи, яка отримала оригінал, або іншої особи, яка зобов`язалася поховати померлого. Дублікат заповнюється у двох примірниках, номери яких повинні бути ідентичними. Перший примірник дубліката видається родичам померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, другий примірник разом із заявою про його отримання залишаються в закладі охорони здоров`я або місці провадження медичної практики ФОП.

Суд у цій справі встановив, що 1 серпня 2022 року КУ «БСМЕ» ХОР (вул. Церковна, 17, м. Херсон) видано лікарське свідоцтво про смерть № 729, згідно з яким ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Херсоні помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 8). Це лікарське свідоцтво за його змістом є формою первинної облікової документації № 106/0, затвердженої наказом МОЗ України 8 серпня 2006 року № 545. Отримала зазначене лікарське свідоцтво безпосередньо заявниця ОСОБА_1 .

Отже, заявниця ОСОБА_1 отримала лікарське свідоцтво про смерть стосовно ОСОБА_5 , що є формою первинної облікової документації № 106/0, затвердженої наказом МОЗ України 8 серпня 2006 року № 545, що згідно з положеннями Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та наказу Міністерства охорони здоров`я України від 8 серпня 2006 року N 545, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за N 1150/13026 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», є підставою для реєстрації смерті ОСОБА_5 .

Оскільки заявниця у змісті заяви стверджує, що не має оригіналу документа, що надає право зареєструвати смерть батька дітей, відповідно вона у вищезазначеному порядку не позбавлена можливості уразі загублення лікарського свідоцтва про смерть отримати нове свідоцтво з поміткою "дублікат" на підставі своєї письмової заяви.

Доводи заявниці про те, що оригінали документів знаходяться на тимчасово окупованій території, їх отримати неможливо, має виключно їх фотокопії, не заслуговують на увагу, оскільки лікарське свідоцтво про смерть було видано КУ «БСМЕ» ХОР (вул. Церковна, 17, м. Херсон), яка не розташована на тимчасово окупованій території.

Окремо потрібно наголосити, що за змістом п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

З огляду на вищезазначене, судом установлена можливість ОСОБА_1 діючи в інтересах малолітніх дітей встановити факт смерті ОСОБА_5 в позасудовому порядку, оскільки передбачений інший порядок встановлення такого факту, а заявниця має можливість одержати документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення в позасудовому порядку.

Згідно з вищезазначеним, необхідно дійти до висновку про необґрунтованість вимог заявниці ОСОБА_1 та про відмову в задоволенні цієї заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 42, 76, 83, 95, 258, 259, 263-265, 268, 293, 317, 319, 354 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в заяві ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх дітей, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заінтересована особа: Долинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Долинського районного суду Д. М. Баранський