Дата документу 10.07.2025
Справа № 335/9598/24
Провадження № 2/334/317/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпової І. М.,

за участю секретаря Мандик М. О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

09.10.2024 року з Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за розпискою у розмірі 4 240 611 грн 09 коп.

25.06.2021 року між сторонами було укладено договір позики грошових коштів №1/25/06/2021, відповідно до якого позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність грошові кошти у сумі 2 745 890 грн 00 коп., що на момент укладення договору було еквівалентом 100 000,00 доларів США. Позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві суму боргу без сплати процентів у порядку та строках визначені цим договором. Факт отримання грошей підтверджується розпискою, написаною відповідачем після отримання грошових коштів.

Крім того, з метою забезпечення повернення грошових коштів за договором позики, у той же день 25.06.2021 року, між сторонами було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Буцикіною Л. О. Предметом іпотеки є домоволодіння та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 3,4 договору позики, відповідач зобов`язався повернути позику до 25.09.2021 року у сумі 148 278,00 грн, та до 25.12.2021 року 2 597 612, 00 грн. Оплата боргу проводиться готівкою або шляхом зарахування на банківський рахунок позикодавця суми позики у гривнях і має становити еквівалент 100 000,00 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату повернення позики.

Свої зобов`язання за договором відповідач виконала частково, сплативши на рахунок позивача через третіх осіб суму у гривнях, яка на момент сплати була еквівалентна 2000,00 доларів США, тому сума неповернутої позики складає 98 000,00 доларів США.

На теперішній час відповідач відмовляється від повернення залишку боргу, тому позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Сума боргу станом на 19.08.2024 року складає 4 038 678,00 грн, що є еквівалентом 98 000,00 доларів США за офіційним курсом Національного банку України станом на 19.08.2024 року.

Відповідно до п. 8 договору позики, позичальник у разі несвоєчасного повернення боргу має сплатити позикодавцеві штраф у розмірі 5 відсотків від суми невчасно повернутої позики, вказаної у п. 1 цього договору.

Таким чином, сума штрафу складає 201933,90 грн (4038678/100*5=201933,90 грн).

28.11.2024 року ОСОБА_4 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики грошових коштів від 25.06.2021 року, визнати недійсним договір іпотеки від 25.06.2021 року.

Ухвалою суду від 01.07.2025 року зустрічний позов було залишено без розгляду.

Також, 28.11.2024 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач стверджує, що надані до суду договори вона не підписувала, відтак у неї відсутній обов`язок повертати грошові кошти. Факт передачі грошових коштів між сторонами не доведено, оригінали вказаних договорів суду не надані, що спростовує твердження позивача щодо укладення договору позики. Сам по собі факт підписання тексту договору без передання грошових коштів не породжує обов`язку позичальника повернути грошові кошти. При встановленні факту неотримання позичальником грошових коштів від позикодавця договір позики вважається неукладеним.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, просив звернути увагу суду, що між сторонами укладався іпотечний договір, що підтверджує факт укладання договору позики між сторонами.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Просила звернути увагу, що оригіналів розписки та договору немає, а сам по собі іпотечний договір не є підтвердження укладення договору позики. Крім того, відповідач наполягає на тому, що вона вказані документи не підписувала, проте за відсутності оригіналів документів не можливо провести почеркознавчу експертизу.

Суд вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши письмові докази, прийшов до наступних висновків.

Згідно тверджень позивача, 25.06.2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір позики грошових коштів №1/25/06/2021, відповідно до якого позикодавець передав. а позичальник прийняв у власність грошові кошти у розмірі 2 745 890,00 грн, що на момент укладення договору є еквівалентом 100 000,00 доларів США. Позичальник зобов`язався повернути суму боргу без сплати процентів у порядку та строки, визначені цим договором. Строк повернення - до 25.12.2021 року.

На підтвердження вказаних обставин, позивачем надано суду копію договору позики грошових коштів №1/25/06/21 від 25.06.2021 року та копію розписки від 25.06.2025 року, написаної ОСОБА_4 , про отримання від ОСОБА_3 на умовах договору №1/25/06/2021 від 25.06.2021 року суми в розмірі 2 745 890,00 грн, що є еквівалентом 100 000,00 доларів США.

Відповідач заперечувала факт укладення договору позики від 25.06.2021 року та написання розписки від 25.06.2021 року, стверджуючи що такі документи не підписувала, а підпис на наданих копіях їй не належить.

Також, представником відповідача було подано клопотання про призначення почеркознавчої експертизи та клопотання про витребування у позивача оригіналів вказаних документів.

Відповідно до письмових пояснень позивача, надісланих до суду 27.01.2025 року на виконання ухвали суду від 11.12.2024 року, ОСОБА_3 повідомляє, що оригінали вказаних документів буди втрачені і зв`язку з початком широкомасштабного вторгнення у 2022 році.

Відповідно до відповіді Запорізького обласного державного нотаріального архіву №397/01-21 від 04.04.2025 року, у справі №1765, том №1 за період з 12.03.2021 року по 23.7.2021 року на стр. 94-146 зберігається примірник договору іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Буцикіною Л. О. 25.06.2021 року за реєстровим номером №983, та документи на підставі яких він посвідчений. Договір укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Також, Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом було надано копію договору іпотеки та документи, на підставі яких він був посвідчений, у тому числі копія договору позики грошових коштів №1/25/06/2021 року від 25.06.2021 року, копія розписки ОСОБА_4 від 25.06.2021 року.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України).

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Згідно зі статтею 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Наявність оригінала розписки у позивача (позикодавця) згідно зі статтею 545 ЦК України свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що позивачем не було надано оригінал договору позики грошових коштів №1/25/06/2021 року від 25.06.2021 року, та оригінал розписки ОСОБА_4 від 25.06.2021 року, відсутні підстави для задоволення позову.

Сам по собі факт укладення іпотечного договору 25.06.2021 року між сторонами не є підтвердження укладення договору позики,а тим більше передач грошових коштів за вказаним договором.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263, 265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Проголошення рішення суду 10.07.2025 року о 09 год. 00 хв.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя: Філіпова І. М.