Провадження №2/522/2350/25
УХВАЛА

30 червня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючої судді Косіциної В.В.,

за участі секретаря судового засідання Слободянюк І.Р.,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Матієнка Ігоря Сергійовича про призначення почеркознавчої експертизи.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа Державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі Тинкул Олеся Вікторівни про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування та за зустрічним позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Тинкул Олесі Вікторівна про визнання спадщини відумерло.

Засідання по справі призначено на 30 червня 2025 року.

У судове засідання, призначене на 30 червня 2025 року з`явися представник ОСОБА_1 та представник Одеської міської ради. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду.

У судовому засіданні, призначеному на 30 червня 2025 року заявлено клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Матієнка Ігоря Сергійовича про призначення почеркознавчої експертизи, у якому заявник просив призначити судову почеркознавчу експертизу на вирішення якої поставити наступні питання:

- чи написаний власноруч і виконано підпис у листі від 27.06.2017 року Начальнику Шевченківського відділу поліції Одеси, начальнику паспортного столу ОСОБА_2 .

Проведення даної експертизи просив доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експерти.

У судовому засіданні, судом поставлено питання про можливість задоволення зазначеного клопотання. Представник Одеської міської ради проти задоволення зазначеного клопотання заперечував. Представник ОСОБА_1 просив задовольнити його у повному обсязі.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8, судова експертиза як один із засобів доказування сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справи по встановленню законних та обґрунтованих рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такою згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експерту установу визначає суд.

У ч.ч.3-4 ст.103 ЦПК України, питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно ч.ч.1-3 ст.104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Тобто, чинне законодавство визначає дві основні підстави для призначення судом експертизи, а саме:

- з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

- сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Так, на веб-сайті Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз розміщена інформація щодо того, що інститут проводить експертизи на замовлення фізичних чи юридичних осіб проведення експертних досліджень із застосуванням засобів і методів судової експертизи, результати яких оформлюються як висновки експертних досліджень, надання консультацій, що потребують спеціальних знань, в тому числі почеркознавчі.

Проте, заявник звертаючись із клопотанням про призначення експертизи не надав суду доказів того, що ним вживалися заходи задля самостійного отримання висновку експерта, оскільки, документ, щодо якого заявлено клопотання про призначення експертизи знаходиться безпосередньо у сторони позивача за первісним позовом.

Також не надано доказів на підтвердження того, що відповідачем вживалися дії, спрямовані на перешкоджання у проведенні експертизи за замовленням позивача.

У статті 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи, який є доказом у справі, або змінено його властивості, не замінює сам доказ та не є підставою для звільнення від обов`язку доказування.

Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи або змінено його властивості, до розгляду судом не приймається, крім випадків, коли особа, яка його подає, доведе можливість проведення додаткової та повторної експертизи з питань, досліджених у висновку експерта.

Тобто, заявник може самостійно звернутися до експертної установи та надати суду висновок почеркознавчої експертизи.

Згідно з пунктом 7 частини другої статті 129 Конституції України розумні строки розгляду справи є однією з основних засад судочинства.

Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Статтею 3 ЦПК України гарантовано кожній особі право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зазначене право особа може реалізувати в порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового розгляду.

Пунктом 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» визначено, що судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів із метою неухильного дотримання процесуальних строків.

Статтею 121 ЦПК України визначено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (рішення у справах «Бараона проти Португалії», 1987 рік; «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

На думку суду, виконання ухвали суду про призначення почеркознавчої експертизи відбуватиметься протягом значного проміжку часу, що вплине на розумність та своєчасність розгляду справи.

За таких обставин, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про призначення експертизи.

Ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення. Тобто, оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе разом з рішенням суду, яким спір має бути вирішений по суті. Такий висновок зробив КЦС ВС у постанові від 23 листопада 2022 року у справі № 571/1541/21.

Тому, ухвала про відмову у призначенні експертизи набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання суддею), є остаточною, та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 72, 102-113, 353 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Матієнка Ігоря Сергійовича про призначення почеркознавчої експертизи залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Текст ухвали складено та підписано 17 липня 2025 року.

Суддя Косіцина В.В.