Справа № 569/8395/24
15 липня 2025 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі головуючого судді Кучиної Н.Г.,
секретар судового засідання Корпесьо В.Р.,
розглянувши у відкритому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, поданим представником позивача ОСОБА_3 , в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 .
В подальшому, змінивши предмет позову та, залучивши співвідповідача по справі, просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 48/100 частки у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_2 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (надалі - спадкодавець). 6 липня 2021 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Філюк В.М., заведену спадкову справу № 35/2021 щодо майна ОСОБА_4 .
Зазначає, що спадкодавець заповіту не склав, а тому спадкування відбувається за законом.
Спадкоємицею за законом цілої частки майна померлого є дочка померлого ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Гайдук В.О. від 03.02.2023 р. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на житловий буд. АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.12.2020 р.
31 січня 2023 року приватний нотаріус Гайдук В.О. листом № 17/02-14 повідомила позивачку, що не може видати свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок, оскільки вбачається невідповідність часток у праві власності та адреси житлового будинку у правовстановлюючих документах та записі про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тобто, позивачка не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.
Ухвалою від 20 травня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі.
Ухвалою від 19 вересня 2024 року суд витребував у приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Гайдук В.О. копію спадкової справи до майна спадкодавця ОСОБА_4 .
Ухвалою від 13 червня 2024 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 листопада 2024 року клопотання представника позивача, адвоката Семенюк М.О. про повернення до стадії підготовчого провадження задоволено, у зв`язку із необхідністю залучення співвідповідача та справу призначено до підготовчого судового заасідання на 29 січня 2025 року.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 січня 2025 року ОСОБА_2 залучено до участі у справі в якості співвідповідача.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 січня 2025 року прийнято заяву представника позивача, адвоката Семенюк М.О. про зміну предмету позову.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 травня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до розгляду на 09 червня 2025 року.
В поданому до суду клопотанні від 15 липня 2025 року представник позивача просить проводити розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує.
Представник відповідача у заяві про розгляд справи без участі від 05 червня 2024 року не заперечує щодо задоволення позову та просить розгляд справи здійснювати без участі представника Рівненської міської ради.
Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про що свідчать рекомендовані листи про розгляд справи на 30.04.2025 року, на 21.05.2025 року, 15.07. 2025 року, які повернулись на адресу суду, з відміткою про відсутність адресата та за закінченням терміну зберігання. Крім того, 09 червня 2025 року на веб - сайті суду було зроблено оголошення про виклик до суду на 15 липня 2025 року. Про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзив не подала і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 19 вересня 1972 року Будинком Щастя м. Ровно Ровенської області, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим 02 листопада 1991 року Будинком урочистих подій.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , видане Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).
ОСОБА_4 на праві приватної власності належить житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 239091984 від 28 грудня 2020 року.
06 липня 2021 року приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Філюк В.М. завела спадкову справу № 35/2021 до майна померлого ОСОБА_4 .
Спадкоємцем майна померлого ОСОБА_4 за законом є дочка померлого ОСОБА_1 (позивач).
15 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса із додатковою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом щодо спадкового майна померлого на житловий буд. АДРЕСА_1 .
Як вбачається з договору дарування від 20.06.1968 року ОСОБА_4 отримав в дар 48/100 частин жилого будинку та господарських приміщень в АДРЕСА_3
З долученого представником позивача висновку щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна № 1279 від 16.12.2020 року підтверджено виділ частки спадкодавця в окремий будинок.
Також з долучених представником позивача 19 листопада 2024 року заяв ОСОБА_5 та поданої 20 листопада 2024 року заяви ОСОБА_6 вбачається, що останні не заперечують проти визнання права власності за ОСОБА_1 на житловий буд. АДРЕСА_1 , який утворився при виділі із будинку АДРЕСА_2 та належав батькові ОСОБА_1 ОСОБА_4 .
Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами вбачається, що власником будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 .
Адреса вказаного житлового будинку та частка у праві власності підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 239091984 від 28.12.2020 року, з якого вбачається, що на праві приватної власності ОСОБА_4 належить житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .
Однак, 31 січня 2023 року приватний нотаріус Гайдук В.О. листом № 17/02-14 повідомила позивачку, що не може видати свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок, оскільки вбачається невідповідність часток у праві власності та адреси житлового будинку у правовстановлюючих документах та записі про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у томц числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч.1 та ч.5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачений обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до п.4.12 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі- Порядок), свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.
При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти (п.4.14 глави 10 розділу ІІ Порядку).
Згідно з п.4.16 глави 10 розділу ІІ Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (п.4.19 глави 10 розділу ІІ Порядку).
Верховний Суд, зокрема у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19, у постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 332/3923/18, виснував, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку можливе у випадку, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Позивач, як спадкоємець першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_4 , у встановлений ст.1270 ЦК України строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а отже, має право на спадкове майно.
Невідповідність часток у праві власності та адреси житлового будинку у правовстановлюючих документах та записі про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно перешкоджає позивачу в реалізації її права на отримання свідоцтва про право на спадщину.
Позбавлення позивача можливості реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину свідчить про порушене право позивача. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту її порушеного права шляхом визнання права власності на спадкове майно відповідає змісту порушеного права та здатний ефективно забезпечити поновлення її прав, оскільки в оформленні спадкових прав у нотаріальному порядку позивачу відмовлено.
Враховуючи, що позивач є спадкоємцем спірного спадкового майна, однак через невідповідність часток у праві власності та адреси житлового будинку у правовстановлюючих документах та записі про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що виникло в результаті виділу частки спадкодавця в окремий будинок, позивач позбавлена можливості оформити спадкові права в нотаріальному порядку, наявні підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно та позов належить задовольнити.
На підставі наведеного та керуючись ст.10,12,89,264,265,273,353,354 ЦПК України,суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Сторони у справі:
позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ;
відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_5
Повне судове рішення складене 15 липня 2025 року
Суддя Н.Г. Кучина