САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2206/25
Провадження №2/726/426/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Проскурняка І. Г., за участю секретаря судових засідань Богонос Г. Й. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №726/2206/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини до відповідачки ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Чернівецької міської ради.

В позові посилається на те, що ОСОБА_1 з 19 червня 2009 року перебуває в офіційному шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис №881 від 19.06.2009 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції.

В шлюбі у подружжя народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Місце реєстрації та місце проживання ОСОБА_3 зареєстроване разом з позивачем за адресою АДРЕСА_1 .

Зазначає, що більше п`яти років у нього з дружиною фактично припинені сімені стосунки, вони декілька раз намагались налагодити стосунки, але все було марно, відповідачка тривалий час проживає окремо від нього та доньки, а саме за адресою реєстрації АДРЕСА_2 .

Основною причиною розірвання шлюбу є те, що у позивачка з відповідачкою різні погляди на життя, на цьому підґрунті відбуваються непорозуміння, які переходять в конфліктні ситуації, що негативно впливає на нього з донькою.

Тривалий час вони намагалися вирішити питання, щодо місця проживання ОСОБА_4 , в інтересах якої краще буде залишитися проживати саме з позивачем. Однак, відповідачка щоразу коли доходило до остаточного вирішення цього питання змінювала свою думку.

Крім того, відповідачка все частіше почала озвучувати свої наміри виїхати за межі України шукати кращого життя, що ще більше викликає необхідність у вирішенні питання щодо місця проживання дитини.

Просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис №881 від 19.06.2009 року, місце реєстрації відділ реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції.

Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , за місцем його реєстрації або проживання.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без участі матері.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак просив розгляд справи провести без його участі та позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак спрямувала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги не визнає та просила суд відмовити задоволені позовних вимог .

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду заяву про розгляд справи без їх участі та просив при розгляді справи врахувати інтереси дитини (а.с.32).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 19 червня 2009 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_6 , який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №881, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 13 жовтня 2017 року (а.с.8)

ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 01.04.2023 року (а.с.9).

Витягом з іноформаційно аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» підтверджується, що ОСОБА_1 не притягався до кримінальної відповідальності, не знятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває (а.с.15).

Податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи підприємця підтверджується, що ОСОБА_1 має стабільний дохід (а.с.16-18).

Із витягу з реєстру територіальної громади встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровані за різними адресами, а саме ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 (а.с.20, 21)

Відповідно до ст. 110 СК України, передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Згідно з ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частиною 3 ст.105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Судом встановлено, що життя в подружжя не склалося, вони втратили почуття взаємної поваги та любові, відповідачка не проживає з чоловіком та дитиною за однією адресою, не ведуть спільного господарства, а тому їхню сім`ю слід вважати такою, що фактично розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати, оскільки подальше перебування в шлюбі може суперечити інтересам одного з сторін.

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

За загальним правилом з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Такі висновки містяться в постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року по справі №200/952/19 та від 22 грудня 2021 року по справі №339143/20.

У частині 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Суд, дослідивши матеріали справи, виходячи з інтересів дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан, а також дотримуючись балансу між інтересами дитини та правами батьків на виховання дітей, приходить до висновку, що слід залишити проживати ОСОБА_5 із батьком ОСОБА_1 на його повному утриманні та самостійному вихованні.

Керуючись ст.ст. 19, 55, 110, 112, 161 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 7, 8, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований 19 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 881 розірвати.

Визначити місце проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на його повному утриманні та самостійному вихованні.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя І. Г. Проскурняк