Справа № 203/5897/24
Провадження № 2-др/203/25/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Іваницької І.В.

за участю секретаря судового засідання Кочевської В.Г.

за участю представника позивача адвоката Гергель К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом про відшкодування шкоди, завданої його майну, в якому просив стягнути солідарно з Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на свою користь неправомірно стягнуті грошові кошти в сумі 1 492, 00 грн та судові витрати в сумі 1 968, 96 грн, які складаються з судового збору в сумі 968,96 грн та витрат на правову допомогу в сумі 3 000,00 грн.

Зі змісту позовної заяви докази витрат на правову допомогу будуть подані у відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України.

Рішенням Центрального районного суду м. Дніпра від 30.05.2025 позовні вимоги задоволені частково; стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 збитки в сумі 1 020,00 грн, судовий збір за розгляд позовної заяви в сумі 662,38 грн; в іншій частині позову відмовлено.

30.05.2025 від ОСОБА_1 до Центрального районного суду м. Дніпра надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить ухвалити додаткове рішення про солідарне стягнення з Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на свою користь витрат на правову допомогу в сумі 3 000,00 грн.

До вказаної заяви ОСОБА_1 додані, зокрема, копії договору про надання правничої (правової) допомоги від 01.07.2023, додаткова угода до договору від 18.10.2024, фіскальний чек № від 30.05.2025 про оплату витрат на правову допомогу в сумі 3 000,00 грн ФОП ОСОБА_2

02.06.2025 від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції до суду надійшло клопотання, в якому відповідач просить у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити з підстав того, що заявлені витрати не підтверджені належними доказами (відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат), розмір витрат є непропорційним до предмету спору.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Гергель К.О. заяву про ухвалення додаткового рішення підтримала, просила її задовольнити.

Інші учасники справи явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

За статтею 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18)).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частина восьма статті 83 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

Отже, у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє у задоволенні заяви про стягнення витрат.

Подібні висновки висловленні у постанові у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року у справі № 346/2744/21.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн позивачем надані копії договору про надання правничої (правової) допомоги від 01.07.2023, додаткова угода до договору від 18.10.2024, фіскальний чек № від 30.05.2025 про оплату витрат на правову допомогу в сумі 3 000,00 грн ФОП ОСОБА_2 .

Позивачем не обґрунтовано поважності причин не подання договору про надання правничої (правової) допомоги від 01.07.2023, додаткової угоди до договору від 18.10.2024, якою визначено перелік послуг, що мають бути надані, та розмір гонорару, до закінчення судових дебатів.

З огляду на викладене ці докази судом до розгляду не приймаються.

Оцінюючи фіскальний чек № від 30.05.2025 про оплату витрат на правову допомогу в сумі 3 000,00 грн ФОП ОСОБА_2 як доказ у справі на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що він сам по собі не підтверджує обґрунтованості понесених витрат на професійну правничу допомогу, тому без наявності інших доказів не є підставою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в заявленій сумі.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 258-261, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повна ухвала складена 15.07.2025.

Суддя І.В. Іваницька