ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/6783/24 Головуючий в І інстанції: Ус О.В.
Номер провадження: 22-ц/819/751/25 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Склярської І.В.,

учасники справи:

позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів";

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19 травня 2025 року, ухвалене у складі судді Ус О.В., дата складання повного рішення - не зазначено, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позовної заяви, оскаржуваного судового рішення та апеляційної скарги

У квітні 2024 року позивач ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість:

--- за договором позики №74489528 від 20.01.2021 року в розмірі 14 400,56 грн,

--- за кредитним договором №03609-02/2022 від 04.02.2022 року в розмірі 9 814,60 грн,

--- за кредитним договором №23325-01/2022 від 25.01.2022 року в розмірі 9 000,00 грн,

--- за кредитним договором №5019184 від 04.11.2021 року в розмірі 28 810,00 грн,

що разом становить 62 025,16 грн, а також судові витрати в розмірі сплачного судового збору в сумі 3 028,00 грн.

Позов обґрунтований наступним.

20.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено договір позики №74489528, який укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

14.06.2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та позивачем укладено договір факторингу №14/06/21, за яким позивач набув право грошової вимоги до відповідачки в сумі 14 400,56 грн, які позивач просить стягнути.

04.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвеструм" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №03609-02/2022 та 25.01.2022 року укладено між сторонами кредитний договір №23325-01/2022, які підписані електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.

13.01.2023 року між ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" та позивачем укладено договір факторингу №13012023, за яким позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №03609-02/2022 в розмірі 9 814,60 грн, за кредитним договором №23325-01/2022 в розмірі 9 000,00 грн.

04.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №5019184, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.

19.06.2023 року між ТОВ "Авентус Україна" та позивачем укладено договір факторингу №19062023, за яким позивач набув право грошової вимоги до відповідачки в сумі 28 810,00 грн, які позивач просить стягнути.

Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02.10.2024 року позов було задоволено в повному обсязі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.12.2024 року заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у заяві про перегляд заочного рішення.

Суд розглянув справу за відсутності її учасників.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 19 травня 2025 року позов було задоволено. Суд вирішив:

--- стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за:

договором позики №74489528 від 20.01.2022 року в розмірі 14 400,56 грн,

кредитним договором №03609-02/2022 від 04.02.2022 року в розмірі 9 814,60 грн,

кредитним договором №23325-01/2022 від 25.01.2022 року в розмірі 9 000,00 грн,

кредитним договором №5019184 від 04.11.2021 року в розмірі 28 810,00 грн,

що разом становить 62 025,16 грн;

--- стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка, заперечуючи проти вимог позивача, зазначала, що електронних цифрових підписів у 2022 році вона не мала, жодного листування з Товариствами не проводила, про що свідчить роздруківка її вхідної кореспонденції електронної пошти, також вказувала, що жодних правочинів вона не вчиняла, згоди на обробку персональних даних не надавала, позивачем не надано належних доказів здійснення їй банківських переказів, в матеріалах справи відсутні докази підписання нею договорів. Однак, як вказав суд, з договорів позики №74489528 від 20.01.2021 р., кредитних договорів №03609-02/2022 від 04.02.2022 р., №23325-01/2022 від 25.01.2022 р., №5019184 від 04.11.2011 р. вбачається, що кожний з них був підписаний одноразовим ідентифікатором, який надходив на номер мобільного телефону відповідачки НОМЕР_1 , який нею також зазначений у заявах по суті спору. Відповідачкою жодних доказів на спростування укладення договір не надано. Посилання лише на те, що нею кваліфікований цифровий сертифікат не отримувався та договори не укладались без підтвердження вказаного твердження належними та допустимими доказами не можуть бути прийняті судом до уваги.

Також суд враховував те, що позивачем доведено, що кредитні кошти відповідачці перераховувалися у спосіб, обумовлений умовами кредитного договору, на банківські картки, які вона вказувала при укладенні договорів, а тому суд не прийняв до уваги твердження відповідачки про те, що позивачем не надано суду документів щодо перерахування грошових коштів та їх отримання за договорами.

На вказане рішення відповідачка подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про його скасування й ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову. При цьому вона послалася на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема зазначила, що суд залишив поза увагою те, що в матеріалах справи немає жодного доказу про те, що вона підписувала договори, немає жодної роздруківки оператора або провайдера про надіслання мною алфавітно-буквених смс (і відповідно - отримання смс позикодавцем). В договорах про надання фінансового кредиту № 03609-02/2022 (зазначено електронний підпис W0126) та № 233250-01 (зазначено електронний підпис W7986 ) вказано номер тел. НОМЕР_3 , а в договорі про надання споживчого кредиту 5019184 (зазначено ідентифікатор М655355) вказано три номери НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та електронну пошту " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Також вказала, що суд не врахував того, що позивач не надає жодних "смс-повідомлень з алфавітно-цифрових послідовностей" про укладення договорів з ТОВ "Фінансова компанія "1 Безпечне агенство необхідних кредитів", ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм", ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів", будь-яких даних оператора позивачем не долучено. Відтак, вона не знає, чи створювався оператором клони її номера, однак, ніщо не заважає позивачу надати відповідні роздруківки оператора.

Також зазначила, що суд залишив поза увагою те, що договори факторингу були укладені всупереч вимог законодавства, оскільки вони укладені без її на те уповноваження первинних кредиторів.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

20.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено договір позики №74489528, який укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором v2DQtd1Axu.

За умовами вказаного договору позики, сума позики складає 13 758,00 грн, строком на 64 дні, зі сплатою 1,6 % в день.

14.06.2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21, за яким ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги до відповідачки в сумі 14 400,56 грн, яка складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу - 7 780,04 грн, суми заборгованості за відсотками - 6 620,52 грн.

04.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвеструм" та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 03609-02/2022, який укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W0126.

За умовами вказаного договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3 100,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договорром. Тип кредиту кредит, кредит надано строком на 30 днів, тобто до 05.03.2022 р. За користування кредитом клієнт сплачує 1095,0% річних від суми кредиту в розрахунку 3 % на добу.

25.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвеструм" та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 23325-01/2022, який укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W7986.

За умовами вказаного договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Тип кредиту кредит, кредит надано строком на 30 днів, тобто до 22.02.2022 р. За користування кредитом клієнт сплачує 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу.

13.01.2023 року між ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №13012023, за яким ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №03609-02/2022 в розмірі 9 814,60 грн, який складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу 3 100,00 грн, суми заборгованості за відсотками 6 714,60 грн, а за кредитним договором №23325-01/2022 в розмірі 9 000,00 грн, який складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу 3 000,00 грн, суми заборгованості за відсотками 6 000,00 грн.

04.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 5019184, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора M655355.

За умовами вказаного договору, сума наданого кредиту складає 10 000,00 грн, строком 30 днів, стандартна процентна ставка 1,9 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою 15 700,00 грн, за зниженою ставкою 10 030,00 грн.

19.06.2023 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №19062023, за яким ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги до відповідачки в сумі 28 810,00 грн., який складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу 10 000,00 грн, суми заборгованості за відсотками 18 810,00 грн.

З вказаних договорів позики №74489528 від 20.01.2021 р., договору про надання фінансового кредиту №03609-02/2022 від 04.02.2022 р., №23325-01/2022 від 25.01.2022 р., №5019184 від 04.11.2011 р. вбачається, що кожний з них був підписаний одноразовим ідентифікатором, який надходив на номер мобільного телефону відповідачки НОМЕР_1 , який нею також зазначений у заявах по суті спору.

Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з положеннями ст.1050 ЦК України:

--- якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу (частина 1);

--- якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 2).

За змістом ст.10561 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл.52 Цивільного Кодексу України (статті 626-654).

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини 1 та 2 ст. 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно ч.ч.1 і 2 ст.6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктом електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію").

У статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст.12 Закону України "Про електронну комерцію").

У ч.ч.1 і 2 ст.639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.

У справі встановлено, що кредитний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

За змістом пункту 22 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

10 червня 2017 року набрав чинності Закону України "Про споживче кредитування", який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні.

Згідно зі ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" у редакції, чинній з 10 червня 2017 року, цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Згідно п.11 ч.1 ст.1 Закону України "Про споживче кредитування" споживчий кредит (кредит) - це грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Отже, регулювання правовідносин кредитодавця зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10 червня 2017 року відбувалося з урахуванням приписів Закону України "Про захист прав споживачів". З 10 червня 2017 року на ці відносини поширюється Закон України "Про споживче кредитування", а у частині, що йому не суперечить, - також Закон України "Про захист прав споживачів".

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України "Про споживче кредитування" максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Вказана норма була введена в дію на підставі Закон України від 22.11.2023 № 3498-ХІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав чинності 24.12.2023 року.

У цій справі кредитні договори були укладені до 24.12.2023 року, тобто до внесення змін до Закону України "Про споживче кредитування", відповідно, денна процентна ставка згідно з законодавством, чинним на час укладення вказаних договорів, могла перевищувати 1 %.

Апеляційний суд вважає, що в силу положень ч.3 ст.89 ЦПК України судом першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно надано оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному окремому доказу, а підстави їх врахування чи відхилення є мотивованими.

Установивши, що відповідачка не повернула грошові кошти на погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув вказану суму заборгованості, яка по суті відповідачкою не заперечується. Останньою заперечується сам факт укладання електронних договорів. Однак, суд підставно виходив з того, що з договорів позики №74489528 від 20.01.2021 р., кредитних договорів №03609-02/2022 від 04.02.2022 р., №23325-01/2022 від 25.01.2022 р., №5019184 від 04.11.2011 р. вбачається, що кожний з них був підписаний одноразовим ідентифікатором, який надходив на номер мобільного телефону відповідачки НОМЕР_1 , який нею також зазначений у заявах по суті спору. Відповідачкою, зі свого боку, жодних доказів на спростування укладення договорів не надано, її посилання лише на те, що нею кваліфікований цифровий сертифікат не отримувався та договори не укладались без підтвердження вказаного твердження належними та допустимими доказами суд обґрунтовано не взяв до уваги.

Також суд обґрунтовано відхилив доводи відповідачки про те, що позивачем нібито не надано суду документів щодо перерахування грошових коштів та їх отримання за договорами, адже, як зазначив суд, позивачем доведено, що кредитні кошти відповідачці перераховувалися у спосіб, обумовлений умовами кредитного договору, на банківські картки, які вона вказувала при укладенні договорів.

Отже, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи та дав належну оцінку зібраним доказам по справі, а тому прийшов до вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Таким чином, суд ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, висновки якого не спростовані.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належними доказами та висновків суду не спростовують.

Зокрема не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржниці на неврахування судом того, що у справі відсутні докази про те, що вона підписувала (укладала) вказані договори. При цьому апеляційний суд враховує те, що, як правильно зазначив суд першої інстанції, з договорів позики №74489528 від 20.01.2021 р., кредитних договорів №03609-02/2022 від 04.02.2022 р., №23325-01/2022 від 25.01.2022 р., №5019184 від 04.11.2011 р. вбачається, що кожний з них був підписаний одноразовим ідентифікатором, який надходив на номер мобільного телефону відповідачки НОМЕР_1 , який нею також зазначений у заявах по суті спору.

Також підлягають залишенню поза увагою й посилання скаржниці на те, що договори факторингу були укладені всупереч вимог законодавства, оскільки вони укладені без її на те уповноваження первинних кредиторів. При цьому суд апеляційної інстанції враховує те, що відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України за загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника.

Крім того, як такі, що не впливають на правильність прийнятого рішення та не містять в собі підстав для його скасування, підлягають відхиленню інші доводи апеляційної скарги.

Висновки суду апеляційної інстанції

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку, у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 15 липня 2025 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Склярська