г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/1065/20
Номер провадження 2/213/230/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Мазуренко В.В., при секретарі Гусаровій О.С., за участю представника відповідача адвоката Цепелєва Ю.М., представника відповідача адвоката Гусєва П.В., розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок скоєння ДТП,-

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який в подальшому уточнював (а.с.99 т1), та відповідно до якого просив стягнути з МТСБ України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду 69735,65грн заподіяну внаслідок ДТП; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду 10000грн.; стягнути з МТСБ України на користь ОСОБА_2 витрати пов`язані із проведенням експертного авто товарознавчого дослідження 3500грн; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір 840,80грн; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду 20000грн; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу 12612 грн; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір 840,80грн.

Представником відповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України було надано Відзив на позов, відповідно до якого звертали увагу, що транспортний засіб ВАЗ НОМЕР_1 яким керував ОСОБА_3 не було забезпечено договором обов`язкового страхування. Також звертали увагу, що власник автомобіля Ауді НОМЕР_2 не звертався до Моторне (транспортне) страхове бюро України з повідомленням про настання ДТП. Було пропущено річний строк звернення передбачений п. 37.1.4 ст 37 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Звертали увагу, що потерпіла особа отримує право на самостійний вибір оцінювача тільки у разі якщо представник МТСБУ не з`явився у визначений строк, але у даній справі звіт складено не у спосіб визначений законом, порушено порядок визначення розміру матеріального збитку. Крім того, на момент настання ДТП транспортний засіб Ауді НОМЕР_2 також не було забезпечено жодним договором обов`язкового страхування внаслідок чого у МТСБУ відсутні підстави для виплати страхового відшкодування. Просили відмовити у позові в частині позовних вимог до Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Позивачі до суду не з`явились. Представник позивачів надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з`явився. Представник відповідача адвокат Цепелєв Ю.М. просив відмовити у позові до ОСОБА_3 . Звертав увагу на допущені порушення при складанні експертного висновку та неможливість взяття його до уваги. Вважав витрати на правову допомогу необґрунтованими. Моральну шкоду вважав ОСОБА_2 не доведено що було заподіяно, оскільки в автомобілі не перебував.

Представник відповідача МТСБУ просив відмовити у позові, посилався на обставини викладені у відзиві.

03.11.2020р. прийнято справу до розгляду та відкрито провадження.

21.03.2023р. уточнений позов залишено без розгляду.

16.08.2024р. позовну заяву було прийнято до розгляду.

12.12.2024р. відмовлено в задоволенні клопотання.

17.12.2024р. витребувано докази.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог п.п.8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.

За частинами 1, 5, 6 ст.81, ст.89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно Рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

11.09.2020р. постановою Широківського районного суду Дніпропетровської області у справі 197/802/20, ОСОБА_3 був визнаний винуватим за ст. 124 КУпАП, за те, що 22.08.2020 року о 21 год. 30 хв. в смт. Широке по вул. Соборна, 33, водій гр. ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 2106 ДНЗ НОМЕР_3 , перед здійсненням маневру, а саме при повороті ліворуч не впевнившись в безпечності маневру, скоїв зіткнення з автомобілем AUDI А4 НОМЕР_2 , який рухався по вул. Соборній, автомобіль отримав механічні пошкодження.

Відповідно до Постанови від 25.08.2020р. ОСОБА_2 було притягнуто до відповідальності за ч.2 ст 122 КУпАП, за те, що 22.08.2020р. о 21:29 годині ОСОБА_2 керуючи автомобілем AUDI А4 НОМЕР_2 здійснив обгін на перехресті (а.с.14 справи 197/802/20).

В судовому засіданні було оглянуто матеріали справи 197/802/20 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст 124 КУпАП.

Транспортний засіб ВАЗ 2106 ДНЗ НОМЕР_3 зареєстровано право власності на ОСОБА_4 (а.с.13 справа 197/802/20).

Транспортний засіб AUDI А4 НОМЕР_2 зареєстровано право власності на ОСОБА_1 (а.с.6 т1).

ОСОБА_2 сплатив за автотранспортне дослідження автомобіля AUDI А4 ВА 7819 ВХ 3500грн (а.с.7 т1)

Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №Д8/09/20 від 09.09.2020р. сума матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля AUDI А4 НОМЕР_2 , в цінах на дату 02.09.2020р. складає 69735,65грн (а.с33-58 т1).

Щодо вимоги про стягнення матеріальної шкоди

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачено статтею 1166 ЦК України. За правилами цієї статті майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до положень ч.3 Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання такого відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування. До такої заяви також додаються документи, перелік яких міститься у п.35.2 ст.35 Закону.

Згідно п.36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до положень п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Транспортні засоби AUDI А4 НОМЕР_2 та ВАЗ 2106 ДНЗ НОМЕР_3 не були забезпечені жодним договором обов`язкового страхування (а.с.120 т1), що не заперечували та визнавали сторони.

В судовому засіданні встановлено, та не оспорювалось сторонами, що після настання події ДТП власник AUDI А4 НОМЕР_2 не звертався до Моторне (транспортне) страхове бюро України з повідомленням про настання ДТП, та звернувся до суду з позовом з пропуском річного строку.

В порушення п. 34.3 ст 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпіла сторона самостійно обрала експерта для визначення розміру шкоди, хоча дане право надається лише в разі нез`явлення представника МТСБУ у визначений строк.

З урахуванням вказаного, відповідно до п. 37.1.4 ст 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог: ОСОБА_1 до МТСБУ про стягнення матеріальної шкоди 69735,65грн; ОСОБА_2 до МТСБУ про стягнення витрат пов`язаних із проведенням експертного автотоварознавчого дослідження у сумі 3500грн.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна ( п.3 ч.2 ст.23 ЦК України).

Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (див. пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі №216/3521/16-ц).

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначено статтю 1167 ЦК України. Частиною другою цієї статті зазначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я.

Відшкодування шкоди джерелом підвищеної небезпеки встановлено статтею 1187 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Матеріали справи 197/802/20 досліджені в судовому засіданні по даній справі, містять процесуальні документи та підтверджують, що в момент ДТП автомобілем AUDI А4 НОМЕР_2 керував ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 в позові вказує, що поніс моральні страждання внаслідок пошкодження відповідачем ОСОБА_3 при ДТП автомобіля AUDI А4 НОМЕР_2 , позивач ОСОБА_1 дуже засмутився оскільки цінує свій автомобіль, вказує що раніше автомобіль в ДТП не приймав участі, що тягне за собою втрату його вартості, відповідач у нього пробачення не просив, шкоду добровільно не відшкодував. ОСОБА_1 оцінює моральні страждання в сумі 10000грн.

Позивач ОСОБА_2 вказує, що керував автомобілем AUDI А4 НОМЕР_2 коли з вини відповідача ОСОБА_3 сталося ДТП. Через ДТП змінився життєвий уклад ОСОБА_2 , він був змушений близько 4х годин залишатись на місці ДТП для оформлення матеріалів. Після ДТП відповідач ОСОБА_3 погрожував ОСОБА_2 фізичною розправою (а.с.8), у зв`язку з чим викликалась поліція. Поз,ивач ОСОБА_2 боїться керувати транспортними засобами після вказаної події. Вказує, що відповідач ОСОБА_3 не розкаявся, не просив вибачення, шкоду добровільно не відшкодував. ОСОБА_2 оцінює заподіяну йому моральну шкоду в сумі 20000 грн.

Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнали позивачі, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає достатнім розмір відшкодування моральної шкоди для позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі по 5 000,00 грн.

Судові витрати.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується таким.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до приписів ст. ст. 133, 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи та підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, що зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 та неодноразово наголошено у постановах Верховного Суду, зокрема у постанові від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до матеріалів справи судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 12612,00 грн., які підтверджуються договором про надання правової допомоги від 13.10.2020 року, детальним описом робіт.

В той же час суду не підтверджено сплату зазначеної суми, оскільки відповідні документи, квитанції, акти, суду надані не були. З вказаних обставин суд вважає недоведеним понесення витрат на правничу допомогу на вказану суму.

Зі змісту положень п.3 ч.3 ст.175, п.1.ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

При подачі позову позивачами було сплачено судовий збір за подачу позову до суду у розмірі по 840,80 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені на 6,27 %, тому відповідно позивач повинен нести судові витрати у розмірі 93,73%, а відповідач у розмірі 6,27%.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені на 21,27 %, тому відповідно позивач повинен нести судові витрати у розмірі 78,73%, а відповідач у розмірі 21,27%.

Відповідно до положень ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

6,27% складає 52,72грн., а 21,27% складає 178,84грн. тобто це сума судових витрат яка покладається на відповідача ОСОБА_3 , інша ж частина судових витрат покладається на позивачів.

Керуючись ст.ст.2, 3, 4, 12, 76-81, 89, 95, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок скоєння ДТП, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 5000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 52,72 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в сумі 178,84 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 .

Відповідач Моторне (транспортне) страхове бюро України, , м. Київ, бул. Русанівський, 8.

Суддя В.В.Мазуренко