ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року

м. Київ

справа № 466/12336/21

провадження № 61-9515св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник (стягувач) -- ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - заступник начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Сеньків А. М.,

заінтересована особа (боржник) - Львівське обласне кооперативне міжгосподарське об'єднання по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Львівського обласного кооперативного міжгосподарського об'єднання по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд» на постанову Львівського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року у складі колегії суддів: Крайник Н. П., Левика Я. А., Шандри М. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1328/7049/12, виданого Шевченківським районним судом м. Львова 01 жовтня 2018 року, яка винесена заступником начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби

м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі - Шевченківський ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області) Сеньківим А. М.

10 жовтня 2019 року.

Скарга обґрунтована тим, що на виконанні у Шевченківському ВДВС м. Львова перебувало ВП № НОМЕР_1, боржником в якому є Львівське обласне кооперативне міжгосподарське об`єднання по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд», видане 27 лютого 2014 року.

З огляду на відсутність інформації про стан виконання вказаного провадження, він звернувся до Шевченківського ВДВС м. Львова із заявою, в якій просив повідомити про виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 1328/7049/12.

18 грудня 2021 року його повідомлено про те, що рішення суду не виконано та виконавче провадження закінчено на підставі пункту 11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважав, шо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 10 жовтня 2019 року з примусового виконання виконавчого листа № 1328/7049/12 є протиправною, оскільки рішення суду виконано не було, а державний виконавець не вчинив всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» дій для його виконання.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2023 року у складі судді Кавацюка В. І. поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду, у задоволенні його скарги відмовлено.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області при здійсненні виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1328/7049/12, виданого Шевченківським районним судом м. Львова 01 жовтня 2018 року, у повному обсязі виконано вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а тому відсутні підстави для визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1, яка винесена 10 жовтня 2019 року заступником начальника Шевченківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Сеньківим А. М.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Львівського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2023 року скасовано.

Постанову заступника начальника Шевченківського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області Сеньківа А.М. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1328/7049/12 Шевченківського районного суду м. Львова від 01 жовтня 2018 року визнано протиправною.

Судове рішення мотивовано тим, що державний виконавець при здійсненні виконавчих дій з виконання виконавчого листа 1328/7049/12, виданого Шевченківським районним судом м. Львова 01 жовтня 2018 року, хоча і вчиняв виконавчі дії з дотриманням положень статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», однак такі його дії були спрямовані лише на формальне дотримання закону, а не на реальне виконання рішення суду, оскільки рішення суду залишилося не виконаним.

Апеляційний суд вважав, що державним виконавцем при здійсненні виконавчих дій з виконання виконавчого листа № 1328/7049/12 не в повній мірі дотримано вимог статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати усіх передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2024 року до Верховного Суду, Львівське обласне кооперативне міжгосподарське об'єднання по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд», посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, просить постанову Львівського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року скасувати та залишити в силі ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2023 року.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд неправильно застосував норми Закону України «Про виконавче провадження», а саме положення статей 39, 63 цього Закону, що призвело до скасування законної ухвали суду першої інстанції. Зазначає, що державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження дотримано приписи законодавства (пункту 11 частини першої статті 39 та частини третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження») і ним, як і боржником, були вчинені всі можливі дії, спрямовані на виконання рішення суду, хоча воно і не було виконано, тому що його неможливо виконати.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У вересні 2024 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому вказує, що доводи скарги є необґрунтованими, оскільки державний виконавець закінчив виконання рішення суду без його фактичного виконання, тому вважає постанову апеляційного суду законною та обґрунтованою й просить залишити її без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 17 липня 2024 року клопотання Львівського обласного кооперативного міжгосподарського об`єднання по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд» про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задоволено.

Поновлено Львівському обласному кооперативному міжгосподарському об`єднання по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд» строк на касаційне оскарження судового рішення.

Касаційну скаргу Львівського обласного кооперативного міжгосподарського об`єднання по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд» на постанову Львівського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року залишено без руху та надано строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2024 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано цивільну справу із суду першої інстанції.

22 серпня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 23 червня 2025 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова 27 лютого 2014 року у справі № 1328/7049/12 позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до Львівського обласного кооперативного міжгосподарського об`єднання по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд» до спонукання до вчинення дій задоволено.

Зобов`язано Львівське обласне кооперативне міжгосподарське об`єднання по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд» створити комісію по паюванню і приватизації майна в порядку, визначеному додатком №4 - «Положенням про паювання і приватизацію міжгосподарських підприємств і організацій», затвердженим ухвалою ХІV сесії Львівської обласної ради народних депутатів №351 від 08.12.1993 року;

Зобов`язано Львівське обласне кооперативне міжгосподарське об`єднання по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд» надати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 майнові сертифікати на право приватної власності із зазначенням вартості майна у грошовому виразі.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 07 серпня 2014 року апеляційну скаргу Львівського обласного кооперативного міжгосподарського об`єднання по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд» задоволено, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 лютого 2014 року скасоване і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до Львівського обласного кооперативного міжгосподарського об`єднання по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд» до спонукання до вчинення дій відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 листопада 2014 року рішення Апеляційного суду Львівської області від 07 серпня 2014 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 19 травня 2015 року при новому розгляді справи рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 лютого 2014 року в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Львівського обласного кооперативного міжгосподарського об`єднання по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд» надати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 майнові сертифікати на право приватної власності із зазначенням вартості майна у грошовому виразі скасовано та ухвалено в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні цих вимог.

У решті рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 лютого 2014 року залишено без змін.

17 листопада 2017 року Шевченківським районним судом м. Львова було постановлено ухвалу про роз`яснення рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 лютого 2014 року у справі № 1328/7049/12, в якій зазначено, що рішення суду в частині створення комісії по паюванню і приватизації майна Об`єднання «Львівоблагропромбуд» вважатиметься повністю виконаним Львівським обласним кооперативним міжгосподарським об`єднанням по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд», якщо його уповноваженою особою буде вчинено всі дії для належного повідомлення уповноважених представників - засновників Об`єднання «Львівоблагропромбуд» для запрошення їх до участі у загальних зборах, що проводяться для створення комісії по паюванню і приватизації Об`єднання «Львівоблагропромбуд».

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 17 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на ухвалу про роз`яснення рішення суду задоволено, вищевказану ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2017 року скасовано та у задоволенні заяви Львівського обласного кооперативного міжгосподарського об`єднання по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд» про роз`яснення рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 лютого 2014 року у справі № 1328/7049/12 відмовлено.

Протягом 2016-2017 років кожному з позивачів у вищезазначеній цивільній справі № 1328/7049/12, у тому числі і ОСОБА_1 , видавались виконавчі листи для примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 лютого 2014 року, яким зобов`язано Львівське обласне кооперативне міжгосподарське об`єднання по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд» створити комісію по паюванню і приватизації майна в порядку, визначеному додатком № 4, «Положенням про паювання і приватизацію міжгосподарських підприємств і організацій», затвердженим ухвалою ХІV сесії Львівської обласної ради народних депутатів від 08 грудня 1993 року № 351.

На підставі зазначених виконавчих листів головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Львова Сеньківим А. М. були відкриті виконавчі провадження, зокрема: ВП № НОМЕР_2 (стягувач ОСОБА_3 ); ВП НОМЕР_3 (стягувач ОСОБА_11 ); ВП НОМЕР_5 (стягувач ОСОБА_1 ); ВП НОМЕР_4 (стягувач ОСОБА_9 ).

07 грудня 2017 року головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Львова Сеньківим А. М. у вищевказаних виконавчих провадженнях було винесено постанови про їх закінчення з підстав, передбачених пунктом 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягувачі (позивачів у вказаній справі), у тому числі й ОСОБА_1 , постанови головного державного виконавця Сеньківа А. М. про закінчення виконавчого провадження, які були винесені 07 грудня 2017 року, до суду не оскаржували.

23 липня 2018 року Шевченківським районним судом м. Львова за результатами розгляду заяви ОСОБА_12 про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання було постановлено ухвалу про задоволення заяви і поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі № 1328/7049/12.

На виконання цієї ухвали у жовтні 2018 року Шевченківським районним судом м. Львова було видані виконавчі листи, однак позивачі (стягувачі) ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та інші (всього вісім осіб), виконавчі листи не отримували та у Шевченківський ВДВС м. Львова із заявами про відкриття виконавчого провадження повторно не звертались.

Виконавчий лист від 01 жовтня 2018 року на підставі зазначеної вище ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 23 липня 2018 року отримав лише позивач (стягувач) ОСОБА_1

Державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області 13 грудня 2018 року за результатами розгляду заяви стягувача ОСОБА_1 про примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 1328/7049/12 та поданого ним виконавчого листа від 01 жовтня 2018 року №1328/7049/12 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1.

При винесенні 13 грудня 2018 року постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Львівському обласному кооперативному міжгосподарському об`єднанню по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд» було встановлено добровільний термін для самостійного виконання рішення суду.

04 січня 2019 року на адресу Шевченківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області надійшло пояснення керівника Львівського обласного кооперативного міжгосподарського об`єднання по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд» про вчинення ним дій, спрямованих на виконання рішення суду.

09 квітня 2019 року державним виконавцем Сеньківим А. М. встановлено, що рішення суду боржником не виконано, про що того ж дня було складено акт державного виконавця, винесено постанову про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду у сумі 5 100 грн, а також скеровано вимогу боржнику виконати рішення суду у строк до 23 квітня 2019 року та повідомити державного виконавця про виконання або про поважність причин невиконання рішення суду.

22 квітня 2019 року на адресу Шевченківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області від голови Львівського обласного кооперативного міжгосподарського об`єднання по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд» ОСОБА_13 надійшло повідомлення про поважність причин невиконання рішення суду.

27 червня 2019 року державним виконавцем Сеньківим А. М. винесено постанову про накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі за повторне невиконання рішення суду у сумі 10 200 грн, в якій також зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Відповідно до акту державного виконавця від 18 липня 2019 року рішення суду боржником не виконано.

У зв`язку з цим, 18 липня 2019 року державним виконавцем скеровано подання до Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до кримінальної відповідальності керівника Львівського обласного кооперативного міжгосподарського об`єднання по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд» ОСОБА_13 за статтею 382 КК України (умисне невиконання судового рішення).

10 жовтня 2019 року заступником начальника Шевченківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Сеньківим А. М., винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». Цю постанову направлено сторонам виконавчого провадження до відома та виконавчий документ з постановою до Шевченківського районного суду м. Львова.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга Львівського обласного кооперативного міжгосподарського об'єднання по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Принцип обов`язковості судових рішень конкретизовано у статті 18 ЦПК України: судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є обов`язковою для застосування судами відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України і Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Рішення ECHR у справі «Хорнсбі проти Греції» («Hornsby v. Greece») від 19 березня 1997 року (п. 40)). У Рішенні ECHR у справі «Войтенко проти України» («Voytenko v. Ukraine») від 29 червня 2004 року Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Нормою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Встановивши, що, повернувши виконавчий документ без виконання та закінчивши виконавче провадження, державним виконавцем не здійснені всі можливі дії для примусового виконання рішення суду, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», апеляційний суд обґрунтовано скасував ухвалу суду першої інстанції та задовольнив скаргу ОСОБА_1 , визнавши протиправною постанову заступника начальника Шевченківського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області Сеньківа А .М. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1328/7049/12 Шевченківського районного суду м. Львова від 01 жовтня 2018 року.

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд не врахував, що державним виконавцем вчинені всі можливі дії для виконання рішення суду, а тому він правильно повернув виконавчий лист без виконання, є необґрунтованими та передчасними.

Згідно із частиною третьою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судом роз`яснено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду.

Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на статтю 129-1 Конституції України.

Подібні висновки викладено й у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі справа 619/562/18 (провадження № 61-39095св18).

Державним виконавцем не вчинялися усі, передбачені вказаними нормами права дії, спрямовані на неупереджене, ефективне, своєчасне виконання рішення суду в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції правильно вказав, що державний виконавець хоча і вчиняв виконавчі дії з дотриманням положень статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», однак такі його дії були спрямовані лише на формальне дотримання закону, а не на реальне виконання рішення суду.

Отже, доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення суд апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм права, які регулюють правовідносини з виконання судових рішень, були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість його судового рішення не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Львівського обласного кооперативного міжгосподарського об'єднання по агропромисловому будівництву «Львівоблагропромбуд» залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного суду від 30 квітня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. Ю. Гулейков Б. І. Гулько Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець