Провадження № 2-н/643/2356/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2025

17 липня 2025 року м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Сугачова О.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Розглянувши надані матеріали, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Статтею 163 ЦПК України закріплено загальні вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Положеннями п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України визначено, що у заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У порушення п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, заявницею не вказано у заяві дані щодо адреси фактичного місця проживання та адреси зареєстрованого місця проживання боржника ОСОБА_2 .

Крім того, заявницею не вказано у заяві ані номеру та серії паспорту боржника ОСОБА_2 , ані дати його народження.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 431 ЦПК України, судовий наказ є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Стаття 4 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа.

Зокрема, відповідно до п. 3 та 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі в обов`язковому порядку зазначаються, прізвище, ім`я, по батькові боржника, адреса місця проживання, дата народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків.

За таких обставин, однозначно ідентифікувати особу боржника неможливо, в тому числі і для перевірки інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу, суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

У зв`язку з викладеним вище, у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 161, 165, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Сугачова