Провадження № 2-о/161/453/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючої судді Плахтій І.Б.

з участю секретаря судових засідань Маєвської Х.Ю.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 . Зазначає, що з 20 лютого 2023 року вона повторно перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 листопада 2024 року у справі №161/17814/24 шлюб між нею та заінтересованою особою було розірвано з підстав зловживання останнім алкогольними напоями, відсутності стабільного заробітку та байдужого ставлення до їх майбутнього та майбутнього їх спільних дітей. Станом на дату подачі цієї заяви у колишнього подружжя є троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказує, що на даний час доньки постійно проживають з матір?ю за адресою: АДРЕСА_1 , а син періодично або з матір?ю або з батьком за адресою: АДРЕСА_2 . 29 квітня 2025 року між сторонами у справі було укладено Договір про сплату аліментів на дітей, за умовами якого ОСОБА_2 зобов?язується щомісячно сплачувати аліменти на утримання спільних дітей у розмірі та в строки, встановлені цим договором, а одержувач зобов?язується їх приймати на умовах, зазначених в договорі. Однак, вказаний Договір ОСОБА_2 не виконує. Зазначає, що під час спільного проживання ще до розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , останній постійно вчиняв стосовно неї домашнє насильство, як фізичне - бив, штовхав, шарпав, так і психологічне - висловлювався нецензурною лайкою, ображав, принижував, нерідко в присутності дітей, внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію, фіксувала вказані обставини. Постійні побиття з боку ОСОБА_2 стали підставою розриву відносин. Разом з тим, він не залишає заявницю і спільних дітей у спокої, постійно пише смс-повідомлення, в яких містяться погрози, телефонує з метою образ та завдає тілесних ушкоджень. Вказує, що постановами Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_2 неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним домашнього насильства. 10 травня 2025 року ОСОБА_2 було вчинено чергове домашнє насильство фізичного та психологічного характеру стосовно неї, в результаті якого їй було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забійної рани верхньої губи та винесено працівниками поліції терміновий заборонний припис у вигляді заборони контактувати з постраждалою особою на строк 1 добу. Крім цього, ОСОБА_2 регулярно надсилає заявниці смс-повідомлення з погрозами, образами та приниженнями. Заблокувати вказаний контакт вона не може, оскільки в сторін є спільна малолітня дитина ОСОБА_6 та чоловік нерідко з садочку забирає її до себе без попереджень, всупереч її бажанню та не з метою спільного проведення часу, а з метою маніпулювання колишньою дружиною. Оскільки, старші діти є вже свідомими, мають власні засоби зв?язку та можуть висловити своє бажання бути з батьком чи ні, то менша дитина цього зробити не може. Крім цього, зазначає, що ОСОБА_2 налаштовує найменшу дитину проти неї та вчить називати її лайливими словами. Усі вищенаведені обставини дають їй цілком реальні підстави побоюватись за своє життя та здоров?я, як фізичне, так і психологічне, оскільки домашнє насильство носить постійний та регулярний характер.

На підставі викладеного просить суд видати обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців стосовно ОСОБА_2 і встановити такі заходи тимчасового обмеження прав та покласти на нього такі обов`язки: обмежити спілкування з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - лише у присутності матері та в заздалегідь обумовлені в ході телефонної розмови з ОСОБА_1 місце та час; заборонити наближатися ближче, ніж за 100 м до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком спільних зустрічей з ОСОБА_4 ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, за винятком питань, які стосуються виховання/утримання спільних дітей та зустрічей з ОСОБА_4 ; заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб, за винятком питань, які стосуються виховання/утримання спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та зустрічей із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні заявниця вимоги заяви про видачу обмежувального припису підтримала у повному обсязі. Суду пояснила, що ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями, не працює, не платить аліменти на утримання їх спільних дітей. В кінці 2024 року його забрали на полігон. 5 травня 2025 року він повернувся. Проживали спільно в с. Липини. Під час спільного проживання ОСОБА_2 робив безлад, постійно її ображав в присутності свекрухи. 10 травня він завдав їй тілесних ушкоджень. В середині травня вона з дітьми з`їхала до мами в с. Підгайці. Якось він забрав дитину з садочка, пішла забирати, повернулась з синяками. Старші діти його заблокували та не спілкуються з ним. У свою чергу, до неї він дзвонить постійно, також і вночі. Наміру спільно проживати з ОСОБА_2 немає, оскільки вже розлучені. На даний час вона змушена була покинути роботу і сидить вдома з дитиною, щоб її колишній чоловік не зміг її забрати.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином судом повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 з 20 лютого 2023 року повторно перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 листопада 2024 року було розірвано (а.с. 8-9).

У колишнього подружжя є троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповідно (а.с. 10-12).

У своїй заяві про видачу обмежувального припису ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_2 систематично вчиняє стосовно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: постійно пише смс-повідомлення, в яких містяться погрози, телефонує з метою образ та завдає тілесних ушкоджень.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 серпня 2022 року у справі №161/8534/22 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та звільнено його від адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням. Судом встановлено, що 28.06.2022 року близько 20:30 год ОСОБА_2 за місцем свого проживання вчинив психологічне насильство в сім`ї відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , чим міг завдати шкоду її психічному здоров`ю (а.с.20).

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2024 року у справі №161/9684/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень. Судом встановлено, що ОСОБА_2 13 травня 2024 року, перебуваючи за місцем проживання, вчинив домашнє насильство відносно дружини психологічного характеру, що виразилось у висловлюваннях нецензурною лайкою, нецензурною лайкою, образах, штовханині (а.с.21).

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2024 року у справі №161/19014/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком 40 (сорок) годин. Судом встановлено, що 28 вересня 2024 року близько 19 год. 05 хв., ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно дружини ОСОБА_1 , а саме: ображав нецензурною лайкою, принижував, виштовхав із квартири. Дана подія відбувалась в присутності малолітньої доньки ОСОБА_4 , в результаті чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю. Крім того, 28 вересня 2024 року близько 19 год. 05 хв., ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно дружини ОСОБА_1 , а саме: ображав нецензурною лайкою, принижував, виштовхав із квартири. Дана подія відбувалась в присутності малолітнього сина ОСОБА_5 , в результаті чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю останнього. Крім того, 28 вересня 2024 року близько 19 год. 05 хв., ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно дружини ОСОБА_1 , а саме: ображав нецензурною лайкою, принижував, виштовхав із квартири. Дана подія відбувалась в присутності малолітньої доньки ОСОБА_3 , в результаті чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю (а.с.22).

Заявником до матеріалів справи також долучено копії термінових заборонних приписів стосовно кривдника серії від 28 вересня 2024 року, винесених стосовно ОСОБА_2 у зв`язку із вчиненням ним домашнього насильства (а.с. 13-16).

Із копії витягу з ЄРДР вбачається, що за заявою ОСОБА_1 про нанесення їй 10 травня 2025 року ОСОБА_2 умисного удару в ділянку обличчя відкрите кримінальне провадження №0000124 за ст. 126-1 КК України, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 10 травня 2025 року (а.с.34).

Заявником до матеріалів справи долучено фото-витяги із мобільних месенджерів, на яких відображено її листування із ОСОБА_2 . Зі змісту даних доказів слідує, що колишній чоловік заявниці систематично застосовує стосовно неї нецензурну лайку, ображає її, погрожує та залякує (а.с. 35-44).

Надані заявницею фото-витяги із мобільних месенджерів однозначно доводять тривалий аб?юзивний характер стосунків між нею та її колишнім чоловіком ОСОБА_2 у яких заявниця є заручницею психологічного насильства. З пояснень заявниці вбачається, що стосунки між нею та ОСОБА_2 мають високий ступінь конфліктності. Контакти з ним травмують її психологічно.

Крім того, з пояснень заявниці вбачається, що ОСОБА_2 може без згоди матері дитини забирати з дитячого садочка молодшу доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З урахуванням віку дитини, якій ще не виповнилося три роки, відсутності рішення суду чи уповноваженого органу про встановлення порядку участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, такі дії ОСОБА_2 можуть завдати психологічної шкоди заявнику.

Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон).

Пунктами 3, 4, 7, 8, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких колишнє подружжя.

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов?язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

На переконання суду та у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», в ході розгляду даної справи знайшли своє підтвердження факти вчинення ОСОБА_2 стосовно заявниці домашнього насильства, а тому існують усі підстави вважати, що дії останнього свідчать про наявність ризиків настання тяжких наслідків для ОСОБА_1 у зв?язку з чим суд вважає за доцільне видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 .

Суд вважає, що такі заходи матимуть превентивний характер з метою недопущення більш негативних явищ щодо ОСОБА_1 , які існують у її взаємовідносинах із ОСОБА_2 .

За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 вимоги про видачу обмежувального припис підлягають до задоволення.

На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 259, 263-265, 350-1 350-6 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і встановити такі заходи тимчасового обмеження прав та покласти на нього такі обов`язки:

-обмежити спілкування з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - лише у присутності матері та в заздалегідь обумовлені в ході телефонної розмови з ОСОБА_1 місце та час;

-заборонити наближатися ближче, ніж за 100 м до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком спільних зустрічей з ОСОБА_8 ;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, за винятком питань, які стосуються виховання/утримання спільних дітей та зустрічей з ОСОБА_8 ;

- заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб, за винятком питань, які стосуються виховання/утримання спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та зустрічей із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Рішення у повному обсязі складено 18 липня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Плахтій І.Б.