ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/510/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2025 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Маркєлової В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Малевською Є.Ю., про встановлення факту родинних відносин,

У С Т А Н О В И В:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла зазначена заява.

Заявниця просить суд в окремому провадженні:

1. Встановити факт проживання її - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім?єю без реєстрації шлюбу з чоловіком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з 21 липня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто з дня офіційного розірвання шлюбу між подружжям та на дату смерті чоловіка.

На обґрунтування заяви заявниця зазначила, що вона, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з 2005 року стали проживати однією сім?єю у місті Сумах. 22.06.2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , видане відлілом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, 22.06.2007 року, актовий запис № 837. 21.07.2009 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 597. Причиною розірвання шлюбу стали неприязні стосунки матері чоловіка та заявниці так, як подружжя проживало у м. Суми разом із матір?ю в одній квартирі та вели одне господарство. Стосунки між матір?ю ОСОБА_3 та невістки ОСОБА_4 не склалися із самого початку, остання була проти шлюбу сина із ОСОБА_4 та всіляко намагалася їх розлучити та перешкоджала нормальному сімейному життю, вчиняючи тиск на сина задля того, щоб останній розлучився із ОСОБА_4 . В свою чергу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 поважали один одного, любили та мали на меті продовжувати перебувати у сімейних стосунках, тому у 2009 році прийняли рішення розірвати шлюб офіційно для повідомлення матері про начеб то розірвання стосунків, але насправді подружжя виїхало з міста Суми до міста Києва та стало проживати однією сім?єю без реєстрації шлюбу. 3 серпня 2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стали проживати в м. Києві в квартирі. яку орендували за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором оренди від 10.08.2009 року. Про факт проживання однією сім?єю у вище зазначеній орендованій квартирі, власниця квартири ОСОБА_5 надала пояснення. Факт проживання однією сім?єю з серпня 2009 року по червень 2019 рік за адресою: АДРЕСА_2 підтверджується поясненнями сусідів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . У 2019 року подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно придбали квартиру у місті Києві за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 25.06.2019 року, який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав за № 1455. На підтвердження факту проживання в період часу з червня 2019 року по травень 2025 рік (на момент смерті), однією сім?єю заявниці із чоловіком ОСОБА_3 за новим місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 - заявниця надає до суду пояснення двох сусідів, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , затверджені нідписом начальника Житлово-експлуатаційної дільниці № 208 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району». час проживання однією сім?єю як чоловіка та дружини вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм квартири, робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; крім того всі свята проводили в колі друзів. Про спільне сімейне життя Заявниці із чоловіком ОСОБА_3 , зокрема надав свої пояснення близький товариш подружжя - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Метою встановлення факту спільного проживання заявниці ОСОБА_1 та її померлого чоловіка ОСОБА_2 , однією сім?єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу є необхідність реалізації її спадкових прав, відтак такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження для слухання цієї справи саме в порядку окремого провадження з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав».

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду».

У п. 104 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21 зроблено висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов, зокрема: «… встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах».

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19.03.2021у справі № 643/14985/18-ц: «… критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб».

У заяві заявниця зазначила, що встановлення юридичного факту в цій справі необхідне їй для реалізації її спадкових прав.

Отже, у цій справі наявний спір про право на спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з іншими спадкоємцями померлого, зокрема, з його матір?ю, про яку заявниця зазначила в тексті заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

З огляду на те, що у справі наявний спір про право суд відмовляє у відкритті провадження у справі і роз`яснює заявниці, що вона може заявити відповідні вимоги до інших спадкоємців ОСОБА_2 у позовному провадженні.

Керуючись ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Малевською Є.Ю., про встановлення факту родинних відносин.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення (підписання).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Суддя В.М. Маркєлова