Справа № 128/3670/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

09 липня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 11.06.2025 дану заяву було залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 285 ЦПК України, а саме заявником не надано копії заяви про перегляд заочного рішення за кількістю учасників справи та копії всіх доданих до неї матеріалів, а також не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків представника відповідача для встановлення наявності чи відсутності в нього електронного кабінету. Для усунення недоліків судом був установлений строк терміном 5 (п`ять) днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

На адресу суду на виконання даної ухвали від представника заявника надійшла нова редакція заяви про перегляд заочного рішення із зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податків представника відповідача та її копія для позивача по справі.

Вивчивши надану суду заяву та додані документи, судом встановлено, що заява підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Так, заочне рішення Вінницьким районним судом Вінницької області було винесено 15.08.2014, а із заявою про перегляд заочного рішення заявник звернувся 09.06.2025.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Так, в тексті заяви про перегляд заочного рішення заявник зазначив, що він з моменту складання повного тексту рішення не отримав дане рішення. У зв`язку з цим заявник вважає, що відлік часу на перегляд заочного рішення повинен відбуватись від 27.05.2025, тобто з моменту фактично отриманої інформації про дане рішення, а тому строк для подання заяви про перегляд заочного рішення не вважає пропущеним.

Та суд зауважує, що спосіб обрахунку строку для подання заяви про перегляд заочного рішення має визначатися не нормами ЦПК України, чинними на момент постановлення судового рішення, а нормами ЦПК України, чинними на момент вчинення процесуальної дії, в даному випадку, на момент подання заяви про перегляд заочного рішення, якою в межах розгляду даної заяви є 09.06.2025, що відповідає ст. 3 ЦПК України.

Тобто відповідач вчинив процесуальну дію - подав заяву про перегляд заочного рішення, більше ніж через тридцять днів з дня його проголошення, отже на підставі ч. 3 ст. 284 ЦПК України він має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення за умови подання відповідної заяви, яка має бути подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Однак заявником не подано відповідної заяви про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

У своїй постанові від 12.06.2024 по справі № 756/11081/20 Велика палата Верховного суду зазначила, що у низці рішень ЄСПЛ принцип правової визначеності трактується у контексті дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справи «Рябих проти Росії», пункти 51, 52, «Брумареску проти Румунії», пункт 61).

Отже, встановлення строків звернення до суду із заявою чи скаргою у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для учасників справи того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте судом рішення або здійснена дія не підлягатимуть скасуванню.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформував практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Зокрема, ЄСПЛ у справах «Світлана Науменко проти України», «Трегубенко проти України», «Праведна проти Росії», «Желтяков проти України» зазначає, що у випадках перегляду судових рішень як у порядку нагляду, так і у зв`язку з нововиявленими обставинами національним судам необхідно забезпечувати дотримання учасниками справи встановлених строків та не допускати того, щоб за допомогою таких процесуальних механізмів, як продовження строку на оскарження, було порушено принцип правової визначеності.

Загалом згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (справи «Волчлі проти Франції», «ТОВ «Фріда» проти України»).

Враховуючи, що до суду одночасно з заявою про перегляд заочного рішення не подано заяву про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, та згідно поданої заяви заявник такого клопотання також не зазначає, а наполягає на тому, що строк для подання даної заяви не закінчився, що не відповідає ст. 284 ЦПК України, чинній на час подання такої заяви, подана заява підлягає залишенню без розгляду, згідно ст. 126 ЦПК України.

Суд вважає необхідним роз`яснити заявнику, що дана ухвала не перешкоджає повторному зверненню із заявою про перегляд заочного рішення разом із заявою про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, що відповідатиме вимогам закону.

Керуючись ст. ст. 3, 126, 127, 284 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що дана ухвала не перешкоджає повторному зверненню із заявою про перегляд заочного рішення разом із заявою про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, що відповідатиме вимогам закону.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: