Справа № 710/478/25 Провадження № 2/710/335/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.2025 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Щербак О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Кисличенко Л.А.,

представника відповідача адвоката Мовчанюка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Насіння» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Шполянського районного суду Черкаської області із позовом до СТОВ « Насіння», в якому просить:

розірвати договір оренди землі, укладений 01 серпня 2016 року між орендодавцем: ОСОБА_2 та орендарем: СТОВ «Насіння», , щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0191;

стягнути з СТОВ «Насіння», , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , невиплачену орендну плату за Договором оренди землі від 01 серпня 2016 року щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0191 у сумі 20 614,00 грн, з врахуванням військового збору та податку на прибуток.

В обґрунтування позову зазначила, що 22.08.2023 до неї, ОСОБА_1 , перейшло за договором дарування №1632, посвідченого приватним нотаріусом Білоусом В.П., укладеного між нею та попереднім власником ОСОБА_2 , право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:0191, площею 4,0517 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Антонівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області. Земельна ділянка перебуває у користуванні (оренді) у СТОВ «Насіння» на підставі Договору оренди землі, укладеного 01.08.2016 між СТОВ «Насіння» та ОСОБА_2 терміном на 49 років.

У вересні 2023 року вона особисто прибула до офісу відповідача, де повідомила посадову особу про перехід до неї права власності на земельну ділянку. Втім, відповідач не сплатив орендну плату за 2023 та 2024 роки. 24.02.2025 вона повторно звернулась до відповідача із вимогою про сплату орендної плати, втім станом на 01.04.2025 відповідач не розрахувався з нею за користування ним земельною ділянкою у 2023 та 2024 роках.

Відповідач, з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 01.04.2025 у розмірі 191230,84 грн, заборгував загальну суму орендної сплати за 2023 та 2024 роки у розмірі 20 614,00 грн.

Відповідно до ухвали судді Шполянського районного суду Черкаської області від 03.04.2025 відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

30.04.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив поновити строк для подачі відзиву та відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що відповідач випадково дізнався про перехід права власності на земельну ділянку в серпні 2024 року та вживав заходів для зв`язку із позивачкою. Зауважив, що за проханням орендодавця, орендна плата була виплачена на перед. Відповідно до видаткового касового ордеру від 05.08.2016 ОСОБА_2 отримала від відповідача грошову суму у розмірі 100000,00 гривень. Вказав, що відповідно до п.9 договору розмір орендної плати становить не менше 7% від нормативно-грошової оцінки, що станом на 01 січня 2016 року складає 11134,34 грн. Зазначив, що ураховуючи розбиття отриманої суми орендодавцем у розмірі 100 000,00 грн на роки та з урахуванням донарахувань розміру орендної плати згідно із НГО земельної ділянки за 2020-2025 роки залишок на 01.04.2025 є 16559,50 грн. Наведене спростовує доводи позивачки про систематичну несплату орендної плати.

Відповідно до ухвали суду від 30.04.2025 відповідачеві подовжено строк для подачі відзиву.

05.05.2025 позивач подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що відповідач не надав доказів надсилання на її адресу листів. Звернула увагу, що відсутні докази звернення колишнього орендодавця про виплату орендної плати на перед, а видатковий касовий ордер не містить вказівки про періоди за які нараховувалась орендна плата і така виплата є додатковою винагородою за надання в оренду земельної ділянки.

Відповідно до ухвали суду від 26.05.2025 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

Позивач у судове засідання не з`явилась, у відповіді на відзив просила справу розглядати без її участі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав сплати орендної плати. Зазначив також, що із ОСОБА_2 у товариства єдиний договір оренди.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши зміст заяв по суті та докази у справі, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав №343761954 від 22.08.2023, на підставі договору дарування від 22.08.2023, за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :06:001:0191 ( а.с. 9).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №420355283 від 31.03.2025, земельна ділянка кадастровий номер :06:001:0191 площею 4,0517 га передана в оренду СТОВ «Насіння» строком на 49 років, орендодавець ОСОБА_2 , орендар СТОВ « Насіння» ( а.с. 10).

Відповідно до договору оренди землі від 01.08.2016, ОСОБА_2 передала в оренду СТОВ «Насіння» земельну ділянку ( а.с. 11-12).

Згідно із п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,0517 га ( у тому числі 4,0517 га ріллі), кадастровий номер :06:001:0191.

Відповідно до п. 8 договору, договір укладено терміном на 49 років.

24.02.2025 ОСОБА_1 звернулась із листом до СТОВ «Насіння», в якому повідомила, що до неї перейшло право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:0191 і просила сплатити в строк до 15 березня 2025 року орендну плату, згідно з умовами Договору оренди землі, за користування СТОВ «Насіння» земельною ділянкою за 2023-2024 роки включно за кожен рік. Лист направлений з описом вкладення і такий одержувач отримав, відповідно до інформації сайту АТ « Укрпошта» 01.03.2025 ( а.с. 16-21).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суму нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 21.02.2025, ОСОБА_1 не отримувала орендну плату за земельну ділянку від СТОВ «Насіння», що також підтверджується випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 ( а.с. 13-15, 21-22).

Відповідно до витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок №НВ-025, сформованого 01.04.2025, грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :06:001:0191 становить 191 230,84 грн ( а.с. 23).

Відповідно до видаткового касового ордеру від 05.08.2016 , виданого СТОВ « Насіння», за заявою ОСОБА_2 отримала за оренду земельного паю 100 000,00 грн( а.с. 45).

Суд не оцінює листи-звернення СТОВ « Насіння» від 20.08.2024 на адресу ОСОБА_1 , оскільки відсутні докази направлення таких позивачці.

Нормами статті 792 ЦК України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, такими законами є Земельний Кодекс України, Закон України "Про оренду землі".

Згідно зі статтею 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Відповідно до положень ч.2 наведеної норми особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів… ; повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Позивачка, хоч і з порушенням строку встановленого положеннями ч.2 ст. 148-1 ЗК України, повідомила у лютому 2025 року орендаря про перехід до неї на підставі договору дарування від 22 серпня 2023 рокуправа власності на земельну ділянку, яка перебуває в оренді відповідача.

Відповідно до п. 40 договору оренди землі від 01 серпня 2016 року перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи- орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Отже, до ОСОБА_1 перейшли права та обов`язки орендодавця за договором оренди землі від 01 серпня 2016 року.

Позивачка вважає, що її право порушено, оскільки відповідачем систематично не сплачується орендна плата, а саме за 2023-2024 року, відповідно умов згаданого вище договору оренди землі.

Нормами статтей 15 та 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За положеннями статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13,21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року в справі № 183/262/17 дійшов висновку, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17.

Положеннями ст.ст. 22,23 Закону України "Про оренду землі", у редакції станом на час укладення договору оренди, зокрема визначено, що орендна плата справляється у грошовій формі; за згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю

можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній

формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за

ринковими цінами на дату внесення орендної плати;

орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності

фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Відповідно до положень ст. 30 наведеного Закону зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін; у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Згідно зі ст. 531 Цивільного кодексу України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі ( ч.1 ст. 545 ЦК України).

Чинне законодавство про оренду землі не містить заборони сплати орендної плати за майбутні періоди користування земельною ділянкою.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року в справі № 321/329/17, від 20 листопада 2019 року у справі № 704/236/17, від 22 січня 2020 року у справі № 387/193/19, від 06 жовтня 2021 року у справі 183/5051/16.

Верховний Суд у постанові від 22.06.2021 у справі № 364/546/19 зазначив: « Враховуючи положення статті 531 ЦК України, зміст видаткового касового ордера від 07 жовтня 2008 року з підписом ОСОБА_3 (спадкоємцем якого є ОСОБА_1 ), який свідчить про те, що ОСОБА_3 погодився на отримання орендної плати за майбутні періоди у загальному розмірі 23 000 грн, а також дії орендаря, який сплатив вказану суму, можливо дійти висновку, що сторони погодили у письмовій формі такий порядок сплати орендної плати, і цей порядок було реалізовано сторонами, отже у орендаря була відсутня заборгованість перед орендодавцем зі сплати орендної плати за користування успадкованою земельною ділянкою».

Таким чином, внесення орендарем коштів за майбутні періоди буде обґрунтованим та вважатиметься орендною платою за користування земельною ділянкою за договором оренди землі.

Такі висновки є сталими, про що свідчить така ж позиція Верховного Суду у справах № 542/51/22 постанова від 24.05.2023, №702/595/22 постанова від 16.02.2024.

Згідно з положеннями п. 9 договору оренди землі від 01 серпня 2016 року орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі через касу орендаря з письмовим підтвердженням орендодавцем факту одержання готівки в день її одержання. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексів інфляції та проводиться автоматично.

Розмір орендної плати становить не менше 7 відсотків від проіндексованої нормативно-грошової оцінки земельної ділянки (паю), зазначеної в п.2 цього договору, що станом на перше січня 2016 року становить 11134,34 грн у рік та вноситься орендарем у формі та розмірі згідно додатку до договору.

Розмір та форма можуть бути додатково узгоджені сторонами.

Пунктом 10 договору встановлено , що орендна плата вноситься до 20 числа останнього місяця у звітному році.

Відповідно до п. 5 договору станом на 01 січня 2016 року проіндексована нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 159062,00 грн.

Із видаткового касового ордеру від 05 серпня 2016 року, справжність якого , як і підпис ОСОБА_2 на якому, позивачем не оспорювались, вбачається, що ОСОБА_2 отримала оренду за земельний пай у розмірі 100 000,00 грн.

Таким чином, за встановлених обставин у справі, ураховуючи положення ст.531 ЦК України, зміст видаткового касового ордера з підписом ОСОБА_2 , який свідчить про те, що вона погодилась на отримання орендної плати за майбутні періоди у загальному розмірі 100000,00 грн, а також дії орендаря, який сплатив вказану суму, можливо дійти висновку, що сторони погодили у письмовій формі такий порядок сплати орендної плати, і цей порядок було реалізовано сторонами, отже у орендаря відсутня заборгованість перед орендодавцем ( її правонаступником) зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

Доводи позивачки про те, що касовий ордер не містить посилань за який період сплачено орендну плату, не спростовують факту сплати орендної плати. Із наданих відповідачем розрахунків, з діленням сплаченої суми по раках, убачається, що орендна плата виплачена, вказані розрахунки позивачкою не спростовані та не доведено, що виплачена орендна плата у розмірі 100 000,00 гривень не покриває сукупний розмір орендної плати за період принаймі 2016-2024 включно. Посилання позивачки на те, що вказані кошти є додатковою винагородою за передачу землі в оренду, оскільки відсутня додаткова угода про виплату коштів на перед, є необгрунтованими. Підписання сторонами видаткового касового ордеру є свідченням того, що сторони дійшли згоди саме у письмовій формі щодо сплати орендної плати на перед.

Крім того, матеріали справи не містять доказів, що між попереднім власником та відповідачем існують інші договірні відносини щодо іншої земельної ділянки (паю), як і відсутні докази, що ОСОБА_2 зверталась до відповідача з претензією про несплату орендної плати або про повернення нею виплачених коштів у разі, якщо вона вважала, що ця сума виплачена їй помилково без достатньої правової підстави.

Ураховуючи наведене, суд дійшов переконання, що позивачкою не доведена систематична не сплата орендарем орендної плати за вказаним договором оренди, а тому позовні вимоги є необгрунтовані та не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача залишаються на рахунку останньої.

На підставі викладеного та керуючись статтями12,13, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 07.05.2021 органом 7133, РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: СТОВ «Насіння», місце знаходження: вул. В.Г. Тирси, 20а, с. Антонівка Звенигородський район Черкаська область, .

Повний текст рішення складений 15.07.2025.

Суддя О.В. Щербак