Справа № 392/751/24
Провадження № 2-др/392/7/25
15 липня 2025 року м. Мала Виска
Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Бадердінової А.В., секретар судового засідання Покуц І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мала Виска Кіровоградської області заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Скочиляс Ірини Мирославівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 392/751/24 за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Скочиляс Ірина Мирославівна до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та стягнення страхового відшкодування,-
Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11.06.2025 року задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто із Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування моральної шкоди та витрати на поховання у загальному розмірі 129000 грн. Стягнуто із Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 32739,88 грн, три відсотки річних у розмірі 3632,12 грн, інфляційні витрати у розмірі 12709,25 грн, всього 49081,25 грн. Стягнуно із Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь держави судовий збір у розмірі 1780,81 грн.

До закінчення судових дебатів представник позивача - адвокат Скочиляс І.М. у відповіді на відзив повідомила, що до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду нею буде подано детальний опис наданих послуг та підтверджуючі документи щодо оплати гонорару адвоката.

08.07.2025 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Скочиляс І.М. подала заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просила стягнути із ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 витрат у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн. На підтвердження витрат за надання професійної правничої допомоги надала докази. Крім того, просила розгляд поданої заяви проводити без її участі та участі позивача ОСОБА_1 .

Представник відповідача ТДВ «СК Альфа- Гарант» - адвокат Олійник Є.О. подала заяву в якій просила відмовити в ухваленні додаткового рішення в повному обсязі. На обґрунтування заяви зазначила, що відсутність доданого 1) Акту приймання передачі наданих послуг. 2) Звіту адвоката свідчить про відсутність судових витрат як таких, а наданий детальний опис робіт виконує функції прайс - листа та узгоджує між Клієнтом та позивачем порядок та розмір розрахунку оплати праці за наданні послуги. А тому вважає, що Позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами виконання ОСОБА_2 обсягів та вартості послуг правничої допомоги, зазначеної у Договорі №01.02.24 від 01 лютого 2024 р.

Крім того, вважає, що заявлені адвокатом до відшкодування витрати є не співмірними із складністю даної справи, обсягом послуг і реальним (дійсним) часом, затраченим на надання відповідних послуг адвокатом; такі витрати не відповідають критерію їх реальності (дійсності) та розумності їх розміру. Просила врахувати суд, що позовна заява є типовою у цивільних правовідносинах, спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності. У спорах такого характеру судова практика є сталою, спірні правовідносини регулюється нормами ЦК України та великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Також матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження б яких адвокат витратив значний час Позов складається з 9 сторінок, а тому витрата 5 годин на копіювання статей завеликі. Позов не має посилань на постанови ВС, тобто адвокатом не було проведено аналіз судової практики. Таким чином, вважає, що визначений Позивачем розмір гонорару адвоката у сумі 15 000,00 грн. є істотно завищеним та не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат (додаткова постанова Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі № 910/2170/18).

Питання про внесення додаткового рішення суд вирішує без участі учасників справи, що не суперечить положенню ч.4 ст. 270 ЦПК України.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст.2 ЦПК України одним з основних принципів цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Суд вивчивши заяву представника позивача та заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи в частині вирішення даної заяви, приходить до таких висновків.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ст.133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами

Зазначене узгоджується з положенням частини першої статті 182 ЦПК України про те, що учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань при розгляді справи судом.

Тобто саме зацікавлена сторона повинна вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2019 року у справі №211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17), від 06 листопада 2020 року у справі №760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, провадження №12-171гс19).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, § 268)).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі №596/2305/18-ц (провадження №61-13608св20).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача додано: ордер на надання правничої (правової) допомоги від 01.02.2024 року, договір про надання правничої допомоги №01.02.2024 від 01.02.2024 року, детальний опис наданих послуг ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги №01.02.2024 року від 01.04.2024 року, квитанція до прибуткового касового ордеру №40 від 01.02.2024 року.

Згідно з детальним описом наданих послуг ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги №01.02.2024 року від 01.04.2024 року, Скочиляс І.М. надала ОСОБА_1 послуги відповідно до договору №01.02.2024 про надання правової допомоги від 01.02.2024 року, а саме: аналіз документів наданих Клієнтом та формування правової позиції щодо захисту порушених прав Клієнта, пошук та опрацювання актуальної судової практики в аналогічних справах вартість (1 год) 1000 грн, написання позовної заяви про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням та стягнення страхового відшкодування, формування копії позовної заяви та додатків до неї відповідно до кількості учасників справи (5 год) - 5000 грн, написання відповіді на відзви та заперечень на клопотання про зупинення провадження у справі (4 год)-1000 грн, написання заяв про збільшення позовних вимог та проведення розрахунків пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат (1 год) 1000 грн, представництво інтересів клієнта в Маловисківському районному суді Кіровоградської області (незалежно від кількості судових засідань) 4000 грн.

Крім того, в договорі №01.02.2024 про надання правової допомоги від 01.02.2024 року сторони погодили, що вартість послуг за надання професійної правничої допомоги у суді першої інстанції становить 15000 грн (п.6.1 Договору).

Підписанням договору №01.02.2024 про надання правової допомоги від 01.02.2024 року Адвокат та Клієнт підтвердили надання позивачу правничої допомоги та погодили, що її вартість - гонорар Адвоката складає 15000,00 грн, який є фіксованим у суді першої інстанції.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №40 Кравченко Г.І. за договором про надання правничої допомоги від 01.02.2024 року сплатила гонорар адвокату у розмірі 15000 грн.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №775/9215/15ц), суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (пункт 120 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22), (пункт 6.41 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22).

З огляду на викладене, суд враховує принцип співмірності та розумності судових витрат, реальності надання адвокатських послуг позивачу під час розгляду справи, а саме з урахуванням того, що справа становить незначну складність з огляду на предмет позову ( відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопоршуенням та стягнення страхового відшкодування), кількість заявлених позовних вимог (2 вимоги), кількість учасників справи (2), написання відповіді на відзив, заперечень на клопотання про зупинення провадження у справі, заяви про збільшення позовних вимог (3), клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (2), керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що заявлена представником позивача до відшкодування сума витрат на професійну правничу допомогу не є співмірною, та підлягає зменшенню до 12000,00 грн.

Доводи представника відповідача, що позов представника позивача не містить посилань на постанови Верховного Суду, а відтак нею не проводився аналіз судової практики, спростовується, позовною заявою, яка міститься в матеріалах справи та має посилання представника позивача на практику Верховного Суду, зокрема, на постанови від 05.10.2022 у справі №242/1930/21, від 03.12.2014 у справі №6-183ц14, від 05.06.2019 року у справі №466/4412/15, від 28.12.2020 у справі №640/18402/19.

Доводи представника відповідача, про те, що детальний опис робіт виконує функцію прайс листа, суд не приймає до уваги, оскільки, детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) є підтвердженням виконаних адвокатом робіт та наданих послуг клієнту, що відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, у справі № 910/12876/19 від 21.06.2021 року та висновку Верховного Суду у справі № 922/2604/20 від 20.06.2021 року.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Скочиляс І.М. та стягнення із ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в суді, у розмірі 12000,00 грн.

Керуючись ст.ст.137, 141, 270 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Скочиляс Ірини Мирославівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн. у цивільній справі № 392/751/24 за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Скочиляс Ірина Мирославівна до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та стягнення страхового відшкодування.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова