Номер провадження: 22-ц/813/5695/25
Справа № 522/4086/25-Е
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Споживче товариство «Сузір`я Будова», Товариство з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», Споживче товариство «Сузір`я Плюс», Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України, Товариство з обмеженою відповідальністю «БАУБУД», Колективне підприємство «БУДОВА»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 25 квітня 2025 року у складі судді Бондар В.Я.,

встановив:

2. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2025 року, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Споживчого товариства «Сузір`я будова», треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», Споживче товариство «Сузір`я плюс», Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна та визнання майнових прав на об`єкт будівництва.

У квітні 2025 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 про зміну предмету позову та клопотання про залучення у якості співвідповідачів: Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України, Колективне підприємство «Будова», ТОВ «БАУБУД», СТ «Сузір`я Плюс», ТОВ «УВГП-Система», виключивши зі складу третіх осіб Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України, СТ «Сузір`я Плюс», ТОВ «УВГП-Система».

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 16 квітня 2025 року прийнято до розгляду заяву представника позивача ОСОБА_2 про зміну предмету позову від 16 квітня 2025 року: виключено зі складу третіх осіб, залучивши до участі у справі №522/4086/25-Е в якості співвідповідачів -Товариство з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», Споживче товариство «Сузір`я Плюс», Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України. Залучено до участі у справі №522/4086/25-Е в якості співвідповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «БАУБУД», Колективне підприємство «БУДОВА».

Короткий зміст заяви про забезпечення позову

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомості за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , а саме на:

- квартиру АДРЕСА_2 , яка розташована на 21 поверсі, загальною площею 71,4 кв.м.;

- нежитлове приміщення (комору) №1206, яке розташоване на 21 поверсі, загальною площею 7,4 кв.м.

Також просила забезпечити позов, шляхом заборони вчиняти дії щодо об`єкту будівництва (інвестування), а саме:

- місце для паркування №167 за місцезнаходженням: АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_3 ) (будівельна адреса) згідно Договору асоційованого членства у споживчому товаристві №167/М від 15.01.2019 СТ «Сузір`я Будова», ТОВ «УВГП-Система», СТ «Сузір`я Плюс», Південному управлінню капітального будівництва Міністерства оборони України в будь-який спосіб розпоряджатися, відчужувати будь-яким іншим способом будь-яким іншим особам та органам.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на об`єкти інвестування, а невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду у разі його задоволення з огляду на очевидний характер загрози майну, а саме, можливістю його відчуження на користь інших осіб.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції, мотивування її висновків

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 25 квітня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що заявником не надано доказів на підтвердження того, що право власності на квартиру та комору належить відповідачу СТ «Сузір`я Будова», у зв`язку із чим неможливо зробити висновок, що квартира та нежитлове приміщення, на які заявник просить накласти арешт належать відповідачу, тому у задоволенні заяви в частині вимог про забезпечення позову шляхом накладення арешту слід відмовити. При цьому, суд також дійшов висновку, що з наданих доказів, не вбачається наявність підстав, які б свідчили що невжиття заходів забезпечення позову щодо машиномісця №167 може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, адже підземний паркінг не здано в експлуатацію.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 25 квітня 2025 року та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, щосуд першої інстанції неповно встановив обставини та обмежився дослідженням тільки одного з шести відповідачів, а саме СТ «Сузір`я Будова». Позовна вимога визначала одного відповідача СТ «Сузір`я Будова». Але, ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 16.04.2025 у цій справі судом було залучено співвідповідачів: ТОВ «УВГП-Система», Споживче товариство «Сузір`я Плюс», Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України; ТОВ «БАУБУД»; Колективне підприємство «БУДОВА». Заявою про забезпечення позову визначалося про передачу усіх активів (об`єкту незавершеного будівництва, майнових прав, будівельних матеріалів) від СТ «Сузір`я Будова» до ТОВ «УВГП-Система» згідно Акту № 1 від 01.03.2025 та подальшим набуттям права власності на 100% об`єктів за іншим відповідачем СТ «Сузір`я Плюс» згідно Договору № 1/Г-19 від 26.01.2024 (п. 5.2.2). Заявою про забезпечення позову саме і визначалося, про узгоджені дії усіх відповідачів, а не тільки СТ «Сузір`я Будова», які шляхом виконання різних дій та укладення різних угод один з одним здійснюють переміщення майна, що є об`єктом спору. Зазначає, що квартири у 4 секції Житлового комплексу «Чотири сезони» вже перебувають у продажі серед агентств нерухомості, на підтвердження чого до суду надані витяги з сайту ОЛХ нерухомість. Погрози відповідачів про перепродаж спірних об`єктів, які викладені у листуванні у Телеграм-каналі, у сукупності з об`явами на сайті ОЛХ нерухомість про продаж таких квартир саме у цьому будинку, свідчить про реальну реалізацію задуму відповідачів отримати додаткові грошові кошти після такого перепродажу у разі, якщо позивачі не погоджуються на доплати СТ «Сузір`ю Плюс». Усі докази явної загрози майну позивачів надані суду першої інстанції в якості додатків до позовної заяви та до заяви про забезпечення позову.

Позиція відповідачів в суді апеляційної інстанції

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від відповідачів не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Явка сторін в суді апеляційної інстанції

В судове засідання, призначене на 03.07.2025 сторони не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 03.07.2025 через підсистему «Електронний суд» надійшла заява, у якій представник просить суд розглянути справу за відсутності скаржника та її представника, задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

3.МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

В провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Споживчого товариства «Сузір`я Будова», Товариства з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система», Споживчого товариства «Сузір`я Плюс», Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України, Товариства з обмеженою відповідальністю «БАУБУД», Колективного підприємства «БУДОВА», у якій просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на об`єкти нерухомості за місцезнаходженням: АДРЕСА_4 ) (будівельна адреса), а саме на:

- квартиру АДРЕСА_2 , яка розташована на 21 поверху, загальною площею 71,4 кв.м. на підставі договору від 15 січня 2019 року №4/296;

- нежитлове приміщення (комору) №1206, яка розташована на 21 поверху, загальною площею 7,4 кв.м. на підставі договору від 07 лютого 2019 року:

- визнати за ОСОБА_1 майнові права на об`єкт інвестування за місцезнаходженням: АДРЕСА_4 ) (будівельна адреса) згідно договорів асоційованого членства у споживчому кооперативі на:

- машиномісце № НОМЕР_1 , розташоване на відмітці 4,800м на підставі договору від 15 січня 2019 року №167/М.

Разом із позовною заявою, ОСОБА_1 також було подано заяву про забезпечення позову, у якій остання зазначила про очевидний характер підготовки до відчуження відповідачами майна позивачки, що утруднить та/або унеможливить виконання рішення суду.

16.04.2025 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 про зміну предмету позову, згідно якої просить викласти прохальну частину позову зі змінами в частині відзначення будівельної адреси (в новій редакції відсутні словосполучення (проспект Гагаріна 19-21) (будівельна адреса).

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права та мотиви прийняття, викладених в апеляційній скарзі доводів

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржена ухвала постановлена судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у забезпеченні позову.

Мотиви прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Апеляційним розглядом справи встановлено, що предметом позову є вимоги про безпідставну передачу майна (житлового будинку та паркінгу) відповідачами один до одного з огляду на фраудаторні угоди, які за твердженнями позивачки, укладаються між відповідачами з метою заволодіння її майном та на шкоду її правам власності на проінвестовані об`єкти. ОСОБА_1 зазначає, що відповідачі не спростовують цієї мети та викладають у публічний доступ на сайті Будови та у публічно доступному Телеграм каналі «Будова (официальний)» інформацію про те, що квартири та інші об`єкти будуть оформлюватися виключно для членів Споживчого товариства «Сузір`я Плюс» за доплату, інакше передаватимуться військовим, а члени Споживчого товариства «Сузір`я Будова», в тому числі позивачка нібито втратили майнові права. Окрім того, у відкритих джерелах, а саме на сайтах реалізації нерухомості, зокрема «ОLХ» у розділі «Нерухомість. Продаж квартир» вже почала здійснюватися реалізація квартир, у тому числі у житловому будинку ЖК «Чотири сезони» за адресою: АДРЕСА_1 , що свідчить про наявність реальної загрози відчуження майна третім особам.

У кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 910/15328/23, від 13.12.2023 у справі № 921/290/23, від 31.05.2023 у справі № 906/1223/22, від 21.12.2022 у справі № 911/121/22.

Колегія суддів не може погодитися із висновком суду про те, що заявником не надано доказів на підтвердження того, що право власності на квартиру та комору належить відповідачу СТ «Сузір`я Будова», у зв`язку із чим судом неможливо зробити висновок, що квартира та нежитлове приміщення, на які заявник просить накласти арешт належать відповідачу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що при подачі позовної заяви, вимога визначала лише одного відповідача СТ «Сузір`я Будова», але ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 16.04.2025 у справі судом було залучено також співвідповідачів:

-Товариство з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система»;

-Споживче товариство «Сузір`я Плюс»;

-Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України;

-Товариство з обмеженою відповідальністю «БАУБУД»;

-Колективне підприємство «БУДОВА».

При зверненні до суду із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 зазначала про передачу усіх активів (об`єкту незавершеного будівництва, майнових прав, будівельних матеріалів) від СТ «Сузір`я Будова» до ТОВ «УВГП-Система» згідно Акту № 1 від 01.03.2025 р. та подальшим набуттям права власності на 100 % об`єктів за іншим відповідачем СТ «Сузір`я Плюс» згідно Договору № 1/Г-19 від 26.01.2024 р. (п. 5.2.2). Заявою про забезпечення позову саме і визначалося про узгоджені дії усіх відповідачів, а не тільки СТ «Сузір`я Будова», які шляхом виконання різних дій та укладення різних угод один з одним здійснюють переміщення майна, що є об`єктом спору, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Крім того, є помилковими і висновки суду про те, що з наданих доказів також не вбачається підстав, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову щодо машиномісця №167 може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки підземний паркінг не здано в експлуатацію.

Разом з тим, такий висновок суду суперечить дійсним обставинам справи та не враховує наданих доказів, зокрема того факту, що навіть у разі формального незавершення процедури введення підземного паркінгу в експлуатацію, відповідач фактично розпоряджається машиномісцями, у тому числі машиномісцем № НОМЕР_1 , що створює ризик їх відчуження або передання третім особам. Отже, відсутність державної реєстрації об`єкта як завершеного будівництвом не усуває реальної загрози ускладнення чи унеможливлення виконання майбутнього рішення суду.

Суд першої інстанції безпідставно не врахував ці обставини, що свідчить про необ`єктивний підхід при вирішенні питання про забезпечення позову.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи скаржниці ОСОБА_1 про наявність необхідності вжиття заходів забезпечення позову з метою збереження балансу прав сторін та ефективного захисту прав позивача.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції в про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову постановлена при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є доведеними, а тому вона підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про забезпечення позову, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви забезпечення позову за вищевказаного обґрунтування.

Порядок та строк касаційного оскарження

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 353, пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову, після її перегляду в апеляційному порядку із прийняттям рішення про забезпечення позову, може бути оскаржена в касаційному порядку.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 25 квітня 2025 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на об`єкти нерухомості за адресою АДРЕСА_1 , а саме на:

- квартиру АДРЕСА_2 , яка розташована на 21 поверху, загальною площею 71,4 м2 (реєстраційний номер 01.3074881.4645379.20240711.83.6399.50);

- нежитлове приміщення (комору) № 1206, яка розташована на 21 поверху, загальною площею 7,4 м2 (реєстраційний номер 01.3074881.4645379.20240711.83.6664.77).

Заборонити вчиняти дій щодо об`єкту будівництва (інвестування), а саме: місця для паркування № 167, за місцезнаходженням: АДРЕСА_4 ) (будівельна адреса) згідно Договору асоційованого членства у споживчому товаристві № 167/М від 15.01.2019 Споживчому товариству «Сузір`я Будова» (Код ), Товариству з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система» (Код ), Споживчому товариству «Сузір`я Плюс» (Код ), Південному управлінню капітального будівництва Міноборони України (Код ), ТОВ «Баубуд» (Код ), КП «Будова» (Код ) в будь-який спосіб їм розпоряджатися, за місцезнаходженням Одеська область, місто Одеса, проспект Лесі Українки (попередня назва проспект Гагаріна, 19) (будівельна адреса), що розміщений на земельній ділянці за кадастровим номером :44:001:0057 за адресою АДРЕСА_5 .

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17.07.2025

Головуючий

Судді: