Єдиний унікальний номер 725/1601/25
Номер провадження 2/725/451/25
16.07.2025 року м. Чернівці
Чернівецький районний суд міста Чернівців
головуючого судді - Нестеренко Є. В.,
секретаря судового засідання - Чобан В. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду Чернівецького районного суду міста Чернівців цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування, місцезнаходження: м. Чернівці, пл. Центральна, буд. 1, про позбавлення батьківських прав, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав.
Позивач посилається на те, що з відповідачем під час фактичних шлюбних відносин без реєстрації шлюбу, у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Сімейне життя з відповідачем не склалось, сторони проживають окремо з 2011 року, дитина з того часу проживає разом із позивачем, відповідачка дитиною не цікавиться та не приймає участі у її вихованні, дитина знаходиться на повному утриманні позивача.
Позивач вказує, що він та його син проживають спільно за адресою: АДРЕСА_1 . У період з 2011 року по 2014 рік син відвідував ДНЗ № 21, а за весь час навчання, відповідачка жодного разу не з`являлась.
Також позивач зазначає, що ОСОБА_3 навчався у гімназії № 18 з першого класу, виключно позивач займався його вихованням та фінансовим забезпеченням, мати жодної участі у вихованні дитини не брала.
На даний момент син навчається у Чернівецькому політехнічному фаховому коледжі, де батько його підтримує та приймає активну участь у навчальному процесі, у цей момент мати зв`язок із дитиною також не підтримує.
У зв`язку із чим позивач звернувся до Служби у справах дітей Чернівецької міської ради з проханням позбавити відповідача батьківських прав.
Враховуючи наведені обставини, нехтуванням своїми обов`язками та фактичне ухилення від виховання дитини відповідачем, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та норми матеріального права, позивач просить ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_2 , батьківських прав відносно дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою судді від 04.03.2025 року відкрито провадження по цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Чернівецького районного суду міста Чернівців від 06.05.2025 року закрито підготовче провадження по справі.
До початку судового засідання позивач подав до суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
У судове засідання відповідачка не з`явилась, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про дату, час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомила, відзив не подала.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про причини відсутності суд не повідомив, до початку судового засідання надійшов органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав.
Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації.
Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах.
Під час фактичних шлюбних відносин у сторін народився син - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження.
Згідно довідки Чернівецької гімназії № 18 Чернівецької міської ради від 09.05.2024 р. № 01-31/178, ОСОБА_3 проживає тільки з батьком, який самостійно займається вихованням та утриманням сина. За період навчання сина у гімназії, його мати жодного разу не відвідала заклад, не спілкувалася з вчителями, не цікавилась навчанням сина.
Відповідно до довідки, наданої Чернівецьким політехнічним фаховим коледжом від 29.11.2024 р. № 927, ОСОБА_1 відвідує батьківські збори, здійснює контроль за успішністю сина, сумлінністю відвідування занять, участю у заходах вихованого характеру. Мати ОСОБА_2 жодного разу в коледжі не з`являлася, життям, успішністю свого сина не цікавилась. З куратором групи та адміністрацією закладу зв`язок не підтримує.
Згідно висновку від 24.06.2025 органу опіки та піклування № 315/15 щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 , мати дитини самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, матеріальної допомоги дитині не надає, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, а також про її здоров`я та майбутнє.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Відповідач своєю бездіяльністю порушує ст. 18 Конвенції про права дитини, згідно якої батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.
Відповідач порушує ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя.
Згідно ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки, які ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав.
Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину.
Відповідно до ч. 1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
При цьому суд вважає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Даний висновок зазначений в Постанові Пленуму Верховного Суду України 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав».
Суд вважає, що вина відповідачки полягає в її повній бездіяльності щодо виховання свого сина та його матеріального утримання, тобто свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.
Враховуючи вказані вище обставини справи та законодавство, яке регулює правовідносини, пов`язані з особистими немайновими правами та обов`язками батьків та дітей, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.
В порушення вимог ст.81 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що він на належному рівні виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує дитину матеріально відповідно до частки своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 141, 150 Сімейного кодексу України.
Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд приходить до висновку, про доцільність позбавлення ОСОБА_2 , батьківських прав відносно дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться матеріальним, моральним, та духовним життям дитини, не цікавиться його навчанням та розвитком, що у сукупності не відповідає інтересам дитини та може їй зашкодити.
Позивач у зв`язку із захистом своїх прав поніс судові витрати які складають із наступного: судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до п.п.1,2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з проведенням експертизи.
Отже, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір, що сплачений при поданні позовної заяви у розмірі 1211 грн. 20 коп.
На підставі ст. ст. 141, 150, 164-166, 180-183 СК України, керуючись ст. ст.ст.2, 4,5,12, 13, 15,19,27,48, 76-82,133, 141,209, 258, 259, 263, 264, 265,280-282 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування, місцезнаходження: м. Чернівці, пл. Центральна, буд. 1, про позбавлення батьківських прав - задовольнити в повному обсязі.
Позбавити ОСОБА_2 , батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1211 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Чернівецьким районним судом міста Чернівців, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Заява про перегляд заочного рішення повинна відповідати вимогам ст. 285 ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним кодексом України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом безпосереднього подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду.
Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців Нестеренко Є. В.