Справа № 583/2186/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - Плотникової Н.Б.

при секретарі - Логвиненко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області справу за позовом

ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ»

про стягнення заборгованості по орендній платі,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Абрамович О.В. звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по орендній платі за землю, в якому просить стягнути з ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати орендної плати за договором оренди землі № 291/14 від 18.09.2014 р. в розмірі 42347,79 грн., обрахованої без вирахування податків та обов`язкових платежів, а також 15629,64 грн. пені, 20573,36 грн. інфляційні збитки та 4078,13 грн. 3% річних. Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,3082 га, кадастровий номер :01:001:0111 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 18.09.2014 р. ОСОБА_1 уклала з ПрАТ «Райз-Максимко» договір оренди землі № 291/14, відповідно до якого передала у строкове платне користування земельну ділянку площею 3,3082 га, кадастровий номер :01:001:0111, строком на 10 років. Розмір орендної плати становив 5 % нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що становить 3352,28 грн. 15.03.2018 р. ПрАТ «Райз-Максимко», ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» та ОСОБА_1 укладено трьохсторонню додаткову угоду № 1 про заміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення Договору оренди землі № 291/14, в якій новий орендар ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» приймає на себе всі права та обов`язки орендаря, з 2017 р. орендна плата 10049,30 грн., що становить 10 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Пунктом 10 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації. Орендар зобов`язаний був проводити індексацію орендної плати, але її частково не проводив, оренду плату за деякі роки сплачував без урахування індексації. Оскільки відповідач повинен був сплатити орендну плату з урахуванням індексації до 01 грудня поточного року, але допустив часткову недоплату в 2018-2024 роках, позивач просить стягнути з відповідача пеню за не своєчасну сплату орендної плати у розмірі 1 % (п. 14 договору), що становить 15629,64 грн., інфляційні збитки в сумі 20573,36 грн. та 3 % річних в сумі 4078,13 грн.

10.06.2025 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову про стягнення орендної плати з урахуванням індексації, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних відмовити в повному обсязі. Зазначає, що договір оренди землі № 291/14 було укладено 18.09.2014 р. з попереднім орендарем ПРАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО». В подальшому до договору вносилися зміни, в т.ч. замінено сторону Орендаря. Розмір орендної плати до нарахування складає 10049,30 грн., до виплати після вирахування податків 8089,69 грн. Наведений розмір орендної плати визначений в додатковій угоді до договору від 15.03.2018 року. Разом із тим, додатковою угодою від 15.03.2019 року розмір орендної плати збільшено до 11 % від нормативної грошової оцінки землі, що складає 11 054,23 грн. Разом із тим, представник Позивача зазначає та використовує в розрахунках індексації орендної плати базовий місяць березень 2018 року, що є абсолютно хибним та суперечить обставинам справи, оскільки базовим місяцем для обрахування індексації орендної плати є місяць наступний за місяцем у якому сторони узгодили розмір орендної плати, тобто квітень 2019 року. Крім того, ОСОБА_1 у січні 2019 року звернулася до ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» із заявою щодо виплати орендної плати за договорами оренди землі за 2020-2021 роки наперед. Дана заява була задоволена та 15.03.2019 проведено виплати і таким чином ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» виконано свої обов`язки зі сплати орендної плати по кінець 2021 рік включно, а отже твердження Позивача в частині того, що орендна плата не була виплачена в 2020-2021 роках не відповідають дійсності. А також безпідставним є розрахунок індексації орендної плати за вказані періоди, оскільки орендна плата виплачена у березні 2019 року наперед. Також зазначає, що всі наведені за текстом позову розрахунки щодо заборгованості з орендної плати, її індексації, пені, інфляційних збитків та 3% річних є арифметично невірними, оскільки зроблені на підставі хибних вихідних даних щодо розміру орендної плати та періодів і сум нарахування.

01.07.2025 р. від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Абрамовича О.В. надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати орендної плати за договором оренди землі № 291/14 від 18.09.2014 р. в розмірі 17428,70 грн., обрахованої без вирахування податків та обов`язкових платежів, а також 3740,79 грн. пені, 3916,25 грн. інфляційні збитки та 976,07 грн. 3% річних. Також зазначив, що за 2018 р. недоплата орендної плати становить 80,39 грн., за 2019-2021 роки недоплат відсутня, за 2022 р. недоплата становить 5255,02 грн., за 2023 р. недоплата становить 5863,53 грн., за 2024 р. недоплата становить 6229,76 грн., загальна сума недоплати орендної плати становить 17428,70 грн. На зазначені суми недоплати орендної плати представником позивача нараховуються пеня, 3 % річних та інфляційні втрати, проти що подано відповідний розрахунок.

Представник позивача в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача ТОВ «Райз Північ»» в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 18.09.2014 р. між ОСОБА_1 , яка є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,3082 га, кадастровий номер :01:001:0111, що розташована на території Чернеччинської сільської громади (раніше Бугруватської сільської ради Охтирського району Сумської області), право власності на яку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії І-СМ № 016858 було укладено договір оренди землі № 291/14 строком на 10 років (а.с. 7-11).

Відповідно до п. 5 Договору № 291/14 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 67045,60 грн.

Пунктами 9, 10, 11 Договору № 291/14 визначено, що орендна плата вноситься у грошовій формі та розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 3352,28 грн., із вирахуванням податку з доходів (орендної плати) орендодавця згідно Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», та виплачуються за вимогою орендодавця у формі: грошовій, натуральній, відробітковій. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься у такі строки: один раз на рік по закінченню сільськогосподарського року, але не пізніше 01 грудня.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 24.09.2014 року державним реєстратором Охтирського міськрайонного управління юстиції Губар С.І. внесено запис про право оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0111, площа 3,3082 га, орендарем якої є ТОВ «РАЙЗ МАКСИМКО», а орендодавцем ОСОБА_1 , строк дії договору 10 років (а.с.13).

15.03.2018 р. між ОСОБА_1 (орендодавець), ПрАТ «Райз-Максимко» (Орендар) та ТОВ «Райз Північ» (Новий орендар) укладено додаткову угоду №1 про заміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення договору оренди землі № 291/14, відповідно до якої Орендар передає, а Новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в договорі оренди. Сторони домовилися внести зміни /доповнення в договір оренди, зокрема, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 100492,97 грн., з 2017 року орендна плата складає 10049,30 грн., що становить 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 12).

З наданої відповідачем на виконання ухвали суду інформації вбачається, що:

за 2018 рік ОСОБА_1 отримала орендну плату в розмірі 8089,69 грн. (відомість на виплату готівки № 1 від 24.04.2018 р.);

за 2019 рік ОСОБА_1 отримала орендну плату в розмірі 8898,66 грн. (відомість на виплату готівки № 7 від 15.03.2019 р.);

за 2020 та 2021 роки на підставі заяви ОСОБА_1 отримала орендну плата в розмірі 17797,32 грн. (відомість на виплату готівки № 3 від 15.03.2019 р., заява від 16.01.2019 р. про видачу орендної плати за 2019, 2020, 2021 роки наперед, службова записка від 21.01.2019 р.);

за 2022 рік орендна плата була перерахована на картковий рахунок ОСОБА_1 в розмірі 8898,65 грн. (платіжна інструкція від 25.11.2022 р.);

за 2023 рік орендна плата була перерахована на картковий рахунок ОСОБА_1 в розмірі 8898,66 грн. (платіжна інструкція від 27.09.2023 р.);

за 2024 рік орендна плата була перерахована на картковий рахунок ОСОБА_1 в розмірі 6515,95 грн. (платіжна інструкція від 28.03.2025 р.) (а.с. 47-54).

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі, в тому числі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»).

Частинами 1-3 статті 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.

За змістом ст.ст. 21, 22, 23 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Аналіз ч.3 ст.762 ЦК України дозволяє стверджувати, що договором найму або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Це правило розраховано на те, щоб на майбутнє можна було змінювати або навіть забезпечити автоматичну зміну розміру плати за користування. Зокрема, сторони в договорі найму можуть встановити, що: розмір плати за користування за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць; плата за користування підлягає індексації.

Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, проте механізми їх застосування є різними як за правовим змістом, так і за суб`єктами застосування. Зокрема, індексація нормативної грошової оцінки здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, із застосуванням певної методики (ст. 289 ПК України).

Отже, за загальним правилом, індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено у договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки. Якщо обов`язкова індексація нормативної грошової оцінки не визначена у договорі, то обчислення орендної плати відбувається відповідно до ч.3 ст.21 Закону України «Про оренду землі» (індексується лише орендна плата).

За загальним правилом, індексація орендної плати здійснюється шляхом корегування суми орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції у місяцях, що минули з дати визначення орендної плати за базовий місяць.

При цьому, базовим місяцем уважатиметься місяць, у якому востаннє змінювалася (чи підлягала перегляду) орендна плата, тобто місяць, з якого почала діяти нова нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки.

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 лютого 2025 року у справі №925/457/23.

Зі змісту укладених між сторонами договорів оренди землі та додаткових угод до них слідує, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Судом встановлено, що відповідачем не було виконано взятих на себе зобов`язання за укладеними договорами оренди землі, виплата орендної плати позивачу проводилася без урахування індексації.

З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 05 лютого 2025 року у справі № 925/457/23, суд проводить розрахунок заборгованості за договорами № 210/14 від 08.07.2014 року та № 299/14 від 18.09.2014 р. за формулою: [Сума індексації] = [Орендна плата]х [Сукупний індекс інфляції] / 100% - [Орендна плата], де: [Орендна плата] - сума орендної плати, яка підлягає індексації, [Сукупний індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період.

Базовим місяцем у цій справі необхідно вважати лютий 2018 року, а індексації підлягали всі подальші щомісячні орендні платежі за період з березня 2018 року.

Доводи представника відповідача про те, що базовим місяцем є квітень 2019 р., оскільки додатковою угодою від 15.03.2019 р. збільшено розмір орендної плати до 11 % від нормативно-грошової оцінки землі, суд не бере до уваги, оскільки вказаний договір не було зареєстровано та відповідно зміна орендної плати не відбулася.

Виходячи з наданої суду інформації щодо розміру виплаченої орендної плати, судом було встановлено, що розмір виплаченої орендної плати за договорорм оренди № 291/14 від 18.09.2014 року:

за 2018 рік нараховано 10049,30 грн. (з урахуванням податку 18 % та 1,5 військового збору), фактично виплачено 8089,69 грн.,

за 2019 рік нараховано 10049,30 грн. (з урахуванням податку 18 % та 1,5 військового збору), фактично виплачено 8898,66 грн..,

за 2020 рік нараховано 11054,23 грн. (з урахуванням податку 18 % та 1,5 військового збору), фактично виплачено 8898,66 грн.,

за 2021 рік нараховано 11054,23 грн. (з урахуванням податку 18 % та 1,5 військового збору), фактично виплачено 8898,66 грн.,

за 2022 рік нараховано 11054,23 грн. (з урахуванням податку 18 % та 1,5 військового збору), фактично виплачено 8898,66 грн.,

за 2023 рік нараховано 11054,23 грн. (з урахуванням податку 18 % та 1,5 військового збору), фактично виплачено 8898,66 грн.,

за 2024 рік нараховано 8094,35 грн. (з урахуванням податку 18 % та 1,5 військового збору), фактично виплачено 6515,95 грн.

Враховуючи викладене, суд наводить розрахунок орендної плати з урахуванням індексації:

За 2018 рік: 10049,30 грн. х 1,008 (індекс інфляції за період за квітень 2018 р.) - 10049,30 грн. (фактично виплачено орендарем) = заборгованість становить 80,39 грн.

За 2019, 2020 та 2021 роках орендна плата виплачена наперед, тому не індексується.

За 2022 рік: 10049,30 грн. х 1,50664 (індекс інфляції за період з квітня 2018 р. по листопад 2022 р.) 11054,23 грн. (фактично виплачено орендарем) = недоплата становить 4086,41 грн.

За 2023 рік: 10049,30 грн. х 1,66187 (індекс інфляції за період з квітня 2018 р. по вересень 2023 р.) 11054,23 грн. (фактично виплачено орендарем) = недоплата становить 5646,37 грн.

За 2024 рік: 10049,30 грн. х 1,66187 (індекс інфляції за період з квітня 2018 р. по вересень 2024 р.) = 18137,17 грн.

Однак оскільки строк дії договору № 291/14 від 18.09.2014 року закінчився 18.09.2024 р., тому розмір орендної плати по 18.09.2024 р. становить 12983,44 грн. ( 18137,17 : 366 х 262 (кількість днів договору у 2024 р.).

Отже, недоплата орендної плати за 2024 р. становить 12983,44 грн. 8094,35 грн. = 4889,09 грн.

Загальний розмір заборгованості договором оренди становить 14702,26 грн., які підлягають стягненню з відповідача без вирахування податків та інших обов`язкових платежів.

З приводу позовних вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та 3 процентів річних, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1,3 ст. 549 ЦК).

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч.1 ст. 550 ЦК).

Пунктом 14 Договорів оренди землі передбачено, що в разі невнесення орендної плати в строки, визначені договором, справляється пеня в розмірі 1 % несплаченої суми за кожний місяць прострочення.

Крім того, згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 22 вересня 2020 року (справа № 918/631/19), приписи статті 625 ЦК поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Цією ж постановою детально визначено порядок розрахунку інфляційних втрат на підставі відповідних індексів інфляції. Дану позицію суд вважає необхідним застосувати й у вказаних правовідносинах.

Зважаючи на те, що граничним строком виплати орендної плати за землю відповідно до умов договору є 01 грудня та станом на вказану дату орендар свого обов`язку щодо виплати орендної плати орендодавцю не виконав, суд вважає, що з 02 грудня розпочався період за який позивач має право вимагати сплати передбаченої договором неустойки за невиконання грошового зобов`язання відповідачем, а також інфляційних втрат та 3 процентів річних. Вказаний період повинен обраховуватись по дату зменшення позовних вимог (01.07.2025 р.).

Суд проводить розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних втрат за формулами:

пеня = С (сума заборгованості за період) х П (розмір пені, передбачений договором) х Д (кількість днів в періоді);

3 % річних = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення; інфляційні втрати = С (сума заборгованості за період) х сукупний індекс інфляції за період - С (сума заборгованості за період).

Розрахунок пені:

2018 рік сума заборгованості = 80,39 грн., період прострочення: 02 грудня 2018 р. по 01 липня 2025 р. Всього пені 63,48 грн.

2022 рік сума заборгованості = 4086,41 грн., період прострочення: 02 грудня 2022 р. по 01 липня 2025 р. Всього пені 1265,56 грн.

2023 рік сума заборгованості = 5646,37 грн., період прострочення: 02 грудня 2023 р. по 01 липня 2025 р. Всього пені 1071,11 грн.

2024 рік сума заборгованості = 4889,09 грн., період прострочення: 02 грудня 2024 р. по 01 липня 2025 р. Всього пені 340,63 грн.

Загальний розмір пені за 2018-2024 роки становить 2740,78 грн.

Розрахунок 3 % річних:

2018 рік сума заборгованості = 80,39 грн., період прострочення: 02 грудня 2018 р. по 01 липня 2025 р. (2404 днів). Всього 3 % річних 15,86 грн.

2022 рік сума заборгованості = 4086,41 грн., період прострочення: 02 грудня 2022 р. по 01 липня 2025 р. (943 дні). Всього 3 % річних 316,39 грн.

2023 рік сума заборгованості = 5646,37 грн., період прострочення: 02 грудня 2023 р. по 01 липня 2025 р. (578 днів). Всього 3 % річних 267,77 грн.

2024 рік сума заборгованості = 4889,09 грн. період прострочення: 02 грудня 2024 р. по 01 липня 2025 р. (212 днів). Всього 3 % річних 85,16 грн.

Загальний розмір 3 % річних за 2018-2024 роки становить 685,18 грн.

Розрахунок інфляційний втрат:

2018 рік 80,39 грн. х 192,158 % (сукупний індекс інфляції за період з 02 грудня 2018 р. по 01 липня 2025 р.) 80,39= 74,09 грн.

2022 рік 4086,41 грн. х 126,157 % (сукупний індекс інфляції за період з 02 грудня 2022 р. по 01 липня 2025 р.) 4086,41 = 1068,9 грн.

2023 рік 5646,37 грн. х 120,054 % (сукупний індекс інфляції за період з 02 грудня 2023 р. по 01 липня 2025 р.) 5646,37 = 1132,33 грн.

2024 рік - 4889,09 грн. х 107,955 % (сукупний індекс інфляції за період з 02 грудня 2024 р. по 01 липня 2025 р.) 4889,09 = 388,95 грн.

Загальний розмір інфляційних втрат за 2018-2024 роки становить 2664,27 грн.

Підстав для зменшення розміру штрафних санкцій суд не знаходить, виходячи з наступного.

Так, частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено право суду зменшити розмір неустойки якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В даному випадку розмір неустойки у вигляді пені становить 2740,78 грн. при сумі заборгованості 14702,26 грн. та тривалості не виконання зобов`язання більше 4 років, а отже розмір пені не підлягає зменшенню.

Відповідно до сталої судової практики в тому числі й Верховного Суду сформовалась позиція про те, що передбачені ст. 625 ЦК України інфляційні втрати та 3 проценти річних, які стягуються з боржника за несвоєчасне виконання ним грошового зобов`язання не є неустойкою та мають виключно компенсаційних характер, а отже підстави для їх зменшення судом у відповідності до положень ч. 3 ст. 551 ЦК відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 14702,26 грн. заборгованості з орендної плати, 2740,78 грн. пені, 2664,27 грн. інфляційних втрат та 685,18 грн. в якості 3 процентів річних від суми заборгованості.

Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позову (80 %), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати відповідно до положень глави 8 ЦПК України.

Положеннями ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем по справі при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 968,96 грн. ( 1211,20 грн. х 80 %).

Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані ордер від 22.05.2025 р., договір № 35 про надання правничої допомогу від 07.05.2025 р., додаткову угоду до договору № 35 про надання правничої допомоги від 07.05.2025 р., акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором № 35 про надання правничої допомоги від 07.05.2025 р. від 30.06.2025 р, квитанцію № 35 від 30.06.2025 р. про оплату 10000,00 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

Водночас, для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Закону № 5076-VI. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). У рішенні Європейського суду «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд вважає завищеною оплату наданих послуг представником позивача - адвокатом Абрамовичем О.В, оскільки дії, виконані адвокатом по справі, враховуючи невелику складність справи, не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи та значних витрат часу на виконання даних робіт адвокатом.

Враховуючи складність справи, критерій розумності та реальності адвокатських витрат та часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне визначити розмір витрат на професійну (правничу) допомогу у розмірі 5000,00 грн., які стягнути з відповідача на користь позивача.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені на 80 %, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн. (5000 грн. х 80 %).

На підставі викладеного, ст.ст. 526, 546, 549, 550, 625, 762 ЦК України, ст. 2, 13, 15, 21, 22 Закону України «Про оренду землі», керуючись ст.ст. 10, 13, 12, 76-89, 141, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» (вул. Заводська, 4 смт. Степанівка Сумського району Сумської області, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 14702,26 грн. орендної плати, обрахованої без вирахування податків та інших обов`язкових платежів, пеню в розмірі 2740,78 грн., 3 % річних в розмірі 685,18 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2664,27 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» (вул. Заводська, 4 смт. Степанівка Сумського району Сумської області, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати в розмірі 4968,96 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду Н.Б. Плотникова