Провадження №2/512/76/25
"09" квітня 2025 р.
09 квітня 2025 року Савранський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Бростовської Н.О.,
секретаря Пустовіт С.П.,
представника позивача адвоката Савченка С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Саврань, Подільського району, Одеської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,
В судовому засіданні представник позивача адвокат Савченко С.М. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час і місце засідання була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за її відсутністю не подала.
За таких обставин, враховуючи повторну неявку відповідачки, повідомленої належним чином, приймаючи до уваги згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, дійшов такого висновку.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).
Згідно ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Як встановлено ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Відповідно до технічного паспорта, виготовленого станом на 12.05.2022р., придбаний відповідачкою будинок є житловим будинком садибного типу та складається з господарських будівель та споруд, які позначені на «Схемі розташування будівель та споруд» літерами, що відповідають літерам та назвам, вказаним у пункті 1.4 договору купівлі-продажу земельної ділянки з розташованим на ній житловим будинком від 20.07.2022р. (а.с.16-17).
З вказаного технічного паспорта вбачається, що господарська будівля, яка позначена на «Схемі розташування будівель та споруд» під літерою «О», - погріб, розташована на іншій окремій земельній ділянці.
Таким чином, спірна господарська будівля, що позначена у технічному паспорті на житловий будинок відповідачки під літерою «О» - погріб, знаходиться на земельній ділянці позивача та відноситься до його житлового будинку, тобто є його невід`ємною складовою частиною.
Відповідно до визначення, наведеного в Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001р. №127 (далі - Інструкція), житловий будинок садибного типу - це житловий будинок, який складається із жилих та допоміжних (нежитлових) приміщень. На присадибних ділянках, крім житлових будинків, розміщуються господарські будівлі (сараї, хліви, літні кухні, гаражі, майстерні, навіси, вбиральні, погріби тощо) та господарські споруди (колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, замощення). Присадибна земельна ділянка - земельна ділянка (обмежована, забезпечена виїздом на вулицю, провулок тощо), на якій розміщені житловий будинок, господарські будівлі та споруди, сад, город тощо.
Положеннями ч.ч.1 і 2 ст.186 ЦК України визначено, що річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю, а приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.380 цього Кодексу житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.
Відтак, житловий будинок може складатися власне із самого будинку або з будинку та інших приміщень, що забезпечують нормальне проживання в ньому людини (наприклад, гараж, погріб, сарай, відокремлений санвузол тощо).
У цьому випадку будинок є головною річчю, а підсобні приміщення (господарські будівлі та споруди) розглядаються як невід`ємна частина будинку (приналежність).
У відповідності до ч.1 ст.381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.
Таким чином, до складу садиби належать не лише житловий будинок і земельна ділянка, на якій він розташований, а й господарсько-побутові будівлі (господарські будівлі та споруди), які забезпечують власника необхідними для проживання засобами благоустрою, наприклад, сарай, гараж, санвузол тощо та комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), а також багаторічні насадження.
У садибі головною річчю є житловий будинок, а інші складові елементи є його приналежністю, а отже, різні господарські будівлі та споруди (літні кухні, сараї, погріби тощо) є підсобними будівлями і становлять з будинком одне ціле.
Виходячи з аналізу вищевказаних норм закону господарські будівлі, споруди і приміщення, що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці і призначені для побутового обслуговування власників (співвласників) будинку, забезпечення їх необхідними засобами благоустрою, вважаються приналежністю головної речі (житлового будинку) і не є самостійними нерухомими речами. У зв`язку з цим, право власності на такі господарські будівлі, споруди і приміщення, як на окремі об`єкти нерухомого майна, не визнається, і такі об`єкти нерухомого майна не можуть бути розташовані окремо від головної речі на іншій земельній ділянці, оскільки є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю.
Крім того, в ході проведення технічної інвентаризації житлового будинку відповідачки відповідальною особою ТОВ «Савранське районне бюро технічної інвентаризації» (далі Савранське РБТІ) було безпідставно віднесено спірний погріб до складу житлового будинку, як його невід`ємної частини.
Однак, технічна інвентаризація може проводитися лише щодо тих житлових будинків та господарсько-побутових споруд і будівель, які фізично існують, та розташовані на конкретній земельній ділянці.
У даному випадку відповідальною особою Савранського РБТІ було вказано у технічному паспорті на житловий будинок відповідачки господарську будівлю (погріб), яка фізично не існує на належній їй земельній ділянці.
Таким чином, через дії відповідачки позивач позбавлений права користуватися у повній мірі своєю земельною ділянкою, зокрема, позбавлений можливості звести огорожу, у зв`язку з чим має повне право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні права користування належною йому земельною ділянкою, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.152 ЗК України, ст.319, ч.1 ст.391 ЦК України, ст.12, ч.1 ст.76, ч.ч.1, 5, 6 ст.81, ч.1 ст.141, ч.3 ст.258, ст.ст.259, 263-265, ч.1 ст.280, ст.ст.281, 282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 2422,40грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. сорок коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Савранського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення (ч.ч.1, 2 ст.284 ЦПК України).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи (ч.1 ст.289 ЦПК України).
СУДДЯ (підпис)
Суддя Савранського районного
суду Одеської області Бростовська Н.О.