Справа № 197/1196/24
Провадження № 2/197/116/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року с-ще Широке

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Гетьманенко О.І.,

представниці позивачки ОСОБА_1 - адвокатки Мірошниченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у с-щі Широке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання недійсним державного акту та визнання права на спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Карпівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, про визнання права на спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,у якому просить визнати державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №052387, виданий 10.12.2001, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за Шр №8519, скасувати його державну реєстрацію та визнати за ОСОБА_1 усі права та обов`язки, які належали на момент смерті ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі відносно земельної ділянки площею 4,2575 га з кадастровим номером :14:004:0039 та цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Карпівської сільської ради. Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_4 . За життя ОСОБА_4 набула право власності на земельну ділянку площею 4,2575 га з кадастровим номером :14:004:0039 та цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Карпівської сільської ради, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №052387, виданого 10.12.2001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за Шр №8519. Проте, у зазначеному державному акті є суттєві недоліки, а саме: відсутній підпис посадових осіб та печатка органу, що видав державний акт, а також по батькові ОСОБА_5 зазначено з помилками " ОСОБА_6 ", " ОСОБА_7 " замість вірного зазначення " ОСОБА_8 ".

ОСОБА_1 є спадкоємицею за законом першої черги, крім неї до спадкоємців першої серги відносяться ОСОБА_2 та ОСОБА_3 онуки померлої спадкодавиці, які є спадкоємцями за правом представлення, адже їхня матір ОСОБА_9 була рідною дочкою спадкодавиці ОСОБА_4 та померла ще за життя останньої.

За життя ОСОБА_4 , на випадок своєї смерті, належним їй на праві приватної власності майном не розпорядилася і заповіт не складала. Після смерті спадкодавиці ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до якої входить:

право власності на земельну ділянку площею 4,2575 га з кадастровим номером :14:004:0039 та цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Карпівської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №052387, виданого 10.12.2001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за Шр №8519.

Маючи намір, прийняти в установленому законом порядку спадщину після ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме земельну ділянку площею 4,2575 га з кадастровим номером :14:004:0039 та цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Карпівської сільської ради проте, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку з наступних підстав: у Державному акті на право приватної власності на землю спадкодавця серії ІІІ-ДП №052387, виданого 10.12.2001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за Шр №8519, допущена помилка в її по батькові, а саме по батькові спадкодавицю в державному акті на землю помилково зазначене як " ОСОБА_7 ", тоді як у свідоцтві про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 26.03.2015, актовий запис 235 по батькові правильно значиться як " ОСОБА_10 ". Виправлення вчиненні на Державному акті на право приватної власності на землю державним нотаріусом не приймаються, адже вчинені з порушенням вимог чинного законодавства. Крім того, відсутній підпис посадових осіб та печатка органу, що видав державний акт.

Спадкова земельна ділянка площею 4,2575 га у межах згідно з планом (пай № НОМЕР_2 ) передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Карпівської сільської ради Дніпропетровської області, право на яку за спадкодавцем підтверджувалося Державним актом на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ДП №052387, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за Шр №8519 виданого 10.12.2001, на підставі рішення сесії Червоненської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області №57-20/ХХІІІ від 21.11.2001, була передана матері позивачки ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою державного нотаріуса Першої Криворізької ДНК Дніпропетровської області Оксамитної Н.В. від 29.08.2024 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за вищезазначеною земельною ділянкою через неналежність правовстановлюючого документу та відсутність зареєстрованого права власності на спадкове майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Саме через вище викладене позивачка вважає, що у неї, як у спадкоємиці за законом померлої матері ОСОБА_4 , на сьогодні існують поважні та об`єктивні причини, з яких вона не могла в повному обсязі реалізувати свої цивільні спадкові права, зокрема переоформити свої спадкові права на вказану вище земельну ділянку. Тому, позивачка просить визнати державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №052387, виданий 10.12.2001, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за Шр №8519, скасувати його державну реєстрацію та визнати за ОСОБА_1 , усі права та обов`язки, які належали на момент смерті ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі відносно земельної ділянки площею 4,2575 га з кадастровим номером :14:004:0039 та цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Карпівської сільської ради.

Ухвалою суду від 19.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 19.03.2025 витребувано від державного нотаріуса Першої Криворізької ДНК Дніпропетровської області Оксамитної Н.В. документи, що містяться в спадковій справі, заведені після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання Ухвали Широківського районного суду Дніпропетровської області від 19.03.2025 державним нотаріусом Першої Криворізької ДНК Дніпропетровської області Оксамитною Н.В. надано інформацію зі Спадкового реєстру по спадковій справ №57822807, щодо спадкодавця ОСОБА_4 .

10 квітня 2025 року відповідачем ОСОБА_3 було подано зустрічний позов про визнання права на спадкування за законом, яким він просить визнати за ним право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 4,2575 га кадастровий номер :14:004:0039 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Карпівської сільської ради в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

25 квітня 2025 року позивачкою ОСОБА_1 було подано уточнену позовну заяву про визнання недійсним державного акту та визнання права на спадкування за законом, якою вона просить визнати недійсним Державний акт право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №052387, виданий 10.12.2001, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за Шр №8519 та визнати за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 4,2575 га з кадастровим номером :14:004:0039 та цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Карпівської сільської ради в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

25 квітня 2025 року відповідачем ОСОБА_3 було подано уточнений зустрічний позов про визнання права на спадкування за законом, яким він просить визнати за ним право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 4,2575 га з кадастровим номером :14:004:0039 та цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Карпівської сільської ради, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

За клопотанням представниці ОСОБА_1 - адвокатки Мірошниченко М.В., з обсягу доказів вилучено сертифікат на право на земельну частку (пай), як такий що наданий стороною позивача та останній наділений правом на вирішення питання щодо дослідження такого.

Представцниця ОСОБА_1 - адвокатка Мірошниченко М.В. в судовому засіданні підтримала прозов та просила його задовольнити. Не заперечувала щодо задоволення позовних вимог в частині, що просить ОСОБА_3 .

Представник відповідача Карпівської сільської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради. Зазначив, що не заперечують проти задоволення позову.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час та місце проведення засідання. На виконання ухвали суду надав затребувану судом інформацію та копії відповідних документів.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, заслухавши учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 виданого Центрально-міським районним бюро РАЦС від 10.03.1974, актовий запис №453 ОСОБА_11 є донькою ОСОБА_12 та ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 , виданого Інгулецьким міським органом РАЦС від 20.11.1993, актовий запис №448 ОСОБА_11 уклала шлюб з ОСОБА_13 і після укладення шлюбу отримала прізвище " ОСОБА_14 ".

За життя ОСОБА_4 на випадок своєї смерті, належним їй на праві приватної власності майном не розпорядилася і заповіт не складала та після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина.

У спадкові справі наявна копія свідоцтва про смерть на ім`я ОСОБА_9 серія НОМЕР_5 , виданої Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 03.03.2014, актовий запис 170.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_6 , виданого Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 30.08.2006, актовий запис 404 ОСОБА_3 є сином ОСОБА_15 та ОСОБА_9 .

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_7 , виданого Інгулецьким районним управлінням юстиції міста Кривого Рогу у Дніпропетровській області від 01.03.2004, актовий запис №99 ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_15 та ОСОБА_9 .

З матеріалів спадкової справи № 57822807, а у нотаріуса № 279/2015 (а.с. 73-111) встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися із заявами про прийняття спадщини, на підставі чого заведена спадкова справа № 57822807.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої державним нотаріусом Першої Криворізької ДНК Дніпропетровської області Оксамитної Н.В. від 29.08.2024 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за земельною ділянкою площею 4,2575 га з кадастровим номером :14:004:0039 через неналежність правовстановлюючого документу та відсутність зареєстрованого права власності на спадкове майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки законодавством не передбачена можливість внесення змін та виправлень до державних актів на право приватної власності на земельну ділянку, а при допущенні помилок під час заповнення державних актів на право приватної власності на земельну ділянку, останній не підлягає державній реєстрації, а бланк вважається зіпсованим (а.с. 22). Правовстановлюючий документ, на підставі якого ОСОБА_4 набула право власності на земельну ділянку не відповідає вимогам чинного законодавства, так у державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №052387, виданому 10.12.2001 Червоненською сільською радою на підставі рішення 20 сесії 23 скликання Червоненської сільської ради народних депутатів № 57 від 21 листопада 2001 року, зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право власності на землю за Шр №8519 є суттєві недоліки, а саме: відсутній підпис посадових осіб та печатка органу, що видав державний акт, а також відсутня інформація щодо зареєстрованого речового права на земельну ділянку за спадкодавицею.

Як вбачається із предмету позову про визнання недійсним документу та визнання права власності на спадкове майно, у даній справі необхідно встановити, чи спірний "державний акт" є офіційним документом та чи спірна земельна ділянка належить спадкодавиці, чи достатньо доказів у підтвердження зазначеного.

При видачі свідоцтва про право на спадщину підпункт 4.14 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій зобов`язує нотаріуса перевіряти: факт смерті спадкодавця; час і місце відкриття спадщини; наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом; прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб; склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Для підтвердження вказаних обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Громадяни та юридичні особи відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла до 01.01.2013, документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт на право власності.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом про визнання права власності за законом, таким чином реалізувавши свої права на захист майнових прав.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, держава бере на себе обов`язок у забезпеченні реалізації та захисту права на власність.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи, що неотримання свідоцтва про право на спадщину не залежить від волі спадкоємців та причина неотримання останніх є об`єктивною, а відтак на державу покладений обов`язок у її вирішенні.

Як вбачається із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з підстав набуття права власності є спадкування.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_1 є спадкоємицею за законом першої черги, крім неї до спадкоємців першої серги відносяться ОСОБА_2 та ОСОБА_3 онуки померлої спадкодавиці, які є спадкоємцями за правом представлення, адже їхня матір ОСОБА_9 була дочкою ОСОБА_4 та померла ще за життя спадкодавиці.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого Центрально-міським районним бюро РАЦС від 10.03.1974, актовий запис №453 ОСОБА_11 є дочкою ОСОБА_12 та ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 , виданого Інгулецьким міським органом РАЦС від 20.11.1993, актовий запис №448 ОСОБА_11 уклала шлюб з ОСОБА_16 і після укладення шлюбу отримала прізвище " ОСОБА_14 ".

У спадкові справі наявна копія свідоцтва про смерть на ім`я ОСОБА_9 серія НОМЕР_5 , видана Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 03.03.2014, актовий запис 170.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_6 , виданого Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 30.08.2006, актовий запис № 404, ОСОБА_3 є сином ОСОБА_15 та ОСОБА_9 .

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_7 , виданого Інгулецьким районним управлінням юстиції міста Кривого Рогу у Дніпропетровській області від 01.03.2004, актовий запис № 99, ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_15 та ОСОБА_9 .

Суд дослідив спадкову справу та відомості щодо відсутності заповітів та встановив, що спадкова справа, зведена на ОСОБА_4 (а.с. 73-112). З дослідженої інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №41242066 від 17.08.2015 встановлено відсутність заповітів у ОСОБА_4 (а.с 77).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 26.03.2015, актовий запис 235.

Беручи до уваги встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що спадкоємицями за законом після смерті ОСОБА_4 є її дочка ОСОБА_1 та її онуки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відомості щодо інших осіб, які вправі претендувати після ОСОБА_4 в порядку спадкування повністю або частково на спадкове майно в ході судового розгляду не встановлено, що об`єктивно підтверджується матеріалами справи, поясненнями учасників справи та не оспорюється відповідачами.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №449 від 02.04.2002 "Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою" затверджено форму державного акта на право власності на землю та не передбачено можливість внесення змін/виправлень до вже виданих державних актів. Крім того, Постановою визначено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, державні акти на право власності на земельну ділянку та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Статтею 23 ЗК України від 18 грудня 1990 року (втратив чинність з 01.01.2002) встановлено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів.

Відповідно до ст. 22 ЗК України, право власності на землю виникає після одержання документа, що посвідчує це право. Право власності на землю посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими радами.

Відповідно п. 3.5 Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах №28 від 15.04.93 у разі зміни меж, розміру, цільового призначення та умов надання земельних ділянок, що відбулися після видачі державного акта, до нього вносяться ці зміни, які фіксуються на плані зовнішніх меж і на останній сторінці державного акта.

Зміни на плані зовнішніх меж викреслюються чорною тушшю, а старі межі перекреслюються червоною тушшю. Всі зміни вносяться одночасно в обидва примірники державного акту.

Кожний запис про зміну меж, площі, цільового призначення та умов надання земельної ділянки посвідчується інженером-землевпорядником сільської, селищної, міської ради народних депутатів або відділу земельних ресурсів районної державної адміністрації.

Тобто єдиними змінами, які можуть бути внесені до держаного акту є зміни, що стосуються меж, розміру, цільового призначення та умов надання земельних ділянок.

Згідно інформації з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.11.2024 власником земельної ділянки з кадастровим номером :14:004:0039 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Карпівської сільської ради зазначена ОСОБА_5 , по батькові не вказано. Документом, що посвідчує право є державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №052387, виданий 10.12.2001. Державна реєстрація речового права на нерухоме майно відсутня.

Відповідно архівного витягу Широківського архівного відділу Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області з рішення сесії Червоненської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області від 21.11.2001 №№57-20/ХХІІІ державний акт на земельну ділянку (пай) № НОМЕР_8 площею 4,26 га видано ОСОБА_5 .

При цьому, вказаний Державний акт на право приватної власності на землю має відомості про реєстрацію в Книзі записів державних актів на право власності на землю за Шр № 8519, однак з відповіді начальника відділу № 4 Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 16.06.2025 № 2399/440-25 (а.с. 193-194, 197, 203, 205) вбачається, що такі відомості про реєстрацію відсутні. А тому судом не здобуто підтверджень видачі такого державного акту, як документу, що набув офіційності, як і відсутня вказана Книга записів державних актів на право власності на землю, що унеможливлює в судовому порядку перевірити відомості про таку реєстрацію і присвоєння реєстраційного номера, а відтак визнати такий недійсним, тому в цій позовній вимозі слід відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю набуття вказаним "державним актом" статусу офіційного документу, виданого компетентним органом та зареєстрованого у відповідності до вимог законодавства України.

Окрім того, у вказаному державному акті зазначено власником земельної ділянки ОСОБА_4 , однак у витягу на земельну ділянку з кадастровим номером :14:004:0039 вказано власником ОСОБА_5 , а в рішенні сесії Червоневнської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області від 21.11.2001 № 57-20/ХХІІ - зазначено власника паю на схемі № 406 - ОСОБА_5 , а відтак у вказаних доказах зазначено різні персональні дані власників, при цьому у вказаній справі позивач не довів факту належності вказаних документів саме ОСОБА_4 , зокрема шяхом підтвердження свідченнями свідків, іншими належними доказами.

При цьому, за клопотанням представника ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай) вилучений з обсягу доказів та не досліджувався під час розгляд справи по суті і до уваги його зміст судом при ухвалення рішення у справі не брався.

З огляду на те, що в суді не доведено належність правовстановлюючих документів на земельну ділянку саме спадкодавиці, їх неузгодженість між собою, а відтак неможливість встановлення допущенності в них саме помилок, а не того, що це можуть бути окремі документи різних людей, зокрема шляхом встановлення факту належності правовстановлюючих документів саме спадкодавцю у межах даної справи, а відтак і належності спірної земельної ділянки останній і входження такої земельної ділянки до спадкової маси майна, суд зробив висновок про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог та зустрічних позовних вимог щодо визнання права власності на спадщину за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а відтак наявні підстави для відмови у задоволенні позову та зустрічного позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

в позові ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_9 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (код ЄДРПОУ: 04339712, місцезнаходження: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Карпівка, вул. Центральна, 97-А), ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_10 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_11 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (код , місцезнаходження: м. Дніпро, вул.Філософська, 39-А), про визнання недійсним державного акту та визнання права на спадкування за законом та взустрічному позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Карпівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, про визнання права на спадкування за законом - відмовити.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 18 липня 2025 року.

Суддя М.В. Панчук