Справа №: 272/333/25
Провадження № 2/272/405/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2025 року
Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Карповця В.В.,
з участю секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Акордбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд-
В обґрунтування позову зазначено, що 19.08.2021 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «АКОРДБАНК» та ОСОБА_1 було підписано Заяву-Пропозицію № СІК-190821/155-00, на підставі якої відповідачка прийняла пропозицію укласти кредитний договір та приєдналась до «Правил банківського обслуговування фізичних осіб в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «АКОРДБАНК», що розміщені в мережі Інтернет на офіційному Інтернет-сайті банку www.accordbank.com.ua, які разом із Заявою-Пропозицією та Умовами споживчого кредитування, складають договір про надання споживчого кредиту.
Згідно умов вказаного кредитного договору банк видає позивальнику кредит у розмірі 5948,00 грн. на загальні споживчі цілі та 594,80 грн. - на оплату одноразової комісії. Строк дії договору - 12 місяців. За користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 0,01 % річних, розмір щомісячної комісії - 3,00%, розмір одноразової комісії - 10,00%. Мета отримання споживчого кредиту - задоволення споживчих особистих потреб не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності. Кредит надається шляхом безготівкового перерахування з позичкового рахунку НОМЕР_1 за платіжним дорученням клієнта за реквізитами, вказаними у п.2.10.
ПАТ «Комерційний банк «АКОРДБАНК» свої зобов`язання за договором виконало та надало ОСОБА_1 кредитні кошти.
Відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 14.01.2025 становить 2924,38 грн та складається з: прострочена сума заборгованості по кредиту - 1942,89 грн, прострочена сума заборгованості по процентам - 0,09 грн., прострочена заборгованість за комісією - 981,40 грн.
08.09.2021 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «АКОРДБАНК» та ОСОБА_1 було підписано Заяву-Пропозицію № СІК-080921/127-00, на підставі якої відповідачка прийняла пропозицію укласти кредитний договір та приєдналась до «Правил банківського обслуговування фізичних осіб в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «АКОРДБАНК», що розміщені в мережі Інтернет на офіційному Інтернет-сайті банку www.accordbank.com.ua, які разом із Заявою-Пропозицією та Умовами споживчого кредитування, складають договір про надання споживчого кредиту.
ПАТ «Комерційний банк «АКОРДБАНК» свої зобов`язання за договором виконало та надало ОСОБА_1 кредитні кошти.
Під час дії договорів про споживчий кредит для відповідачки надавалися послуги по розрахунково-касовому обслуговуванню, а саме: приймання готівки, в тому числі через термінали самообслуговування (касові операції); здійснення банком розрахункових операцій за аналітичними рахунками, які відкриті банком клієнту за балансовими рахунками, як на рахунки погашення основної суми кредиту, нарахованих та сплачених процентів за кредитом, нарахованих та сплачених комісій за кредитом; перенесення простроченої заборгованості за кредитом, процентами, комісіями шляхом здійснення операцій між зазначеними рахунками). Вказані операції з розрахунково-касового обслуговування (касові операції, відкриття, ведення рахунків, перекази / перерозподіл коштів між рахунками клієнта та/або балансовими рахунками) здійснюються саме у зв`язку з наданням та обслуговуванням споживчого кредиту і здійснюються на постійній основі протягом всього строку дії кредитного договору відповідальними працівниками банку з оформленням відповідних внутрішніх банківських документів (меморіальних ордерів / платіжних інструкцій).
09.06.2021 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «АКОРДБАНК» та ОСОБА_1 було підписано Анкету-Заяву № ІРК-050220/165-0, на підставі якої відповідачка звернулась до ПАТ "КБ "АКОРДБАНК" з проханням відкрити поточний рахунок в гривнях та видати платіжну картку МС Debit за тарифами: Тарифи по випуску та обслуговуванню платіжних карток для клієнта в рамках продукту "Наша картка". Відповідно до умов Анкети-Заяви кредитний ліміт становив 3000,00 грн. за умовами кредитування "Наша картка". На виконання умов вказаного договору позивач надав відповідачці платіжну картку та ПІН-код до неї. Строк кредиту - 12 місяців, процентна ставка - 36,00%, щомісячна комісія за обслуговування кредитного ліміту - 29 грн., штраф (за кожен факт прострочення щомісячного платежу)-100 грн.
У зв`язку з неналежним виконанням свої зобов`язань за вказаним кредитним договором у ОСОБА_1 утворилась заборгованість, яка станом на 14.01.2025 становить 6210,79 грн. та складається з: сума заборгованості за кредитом - 3000,00 грн.; сума несанкціонованого овердрафту - 3210,79 грн.
21.01.2025 позивач надіслав відповідачці досудову вимогу, однак ОСОБА_1 вимоги ПАТ "КБ "АКОРДБАНК" у позасудовому порядку заборгованість не сплатила.
Ураховуючи вказані обставини представник позивача просить суд задовольнити позов.
У судові засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі, вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв, клопотань, відзиву, заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні не подавала.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 19.08.2021 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «АКОРДБАНК» та ОСОБА_1 було підписано Заяву-Пропозицію № СІК-190821/155-00, на підставі якої відповідачка прийняла пропозицію укласти кредитний договір та приєдналась до «Правил банківського обслуговування фізичних осіб в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «АКОРДБАНК», що розміщені в мережі Інтернет на офіційному Інтернет-сайті банку www.accordbank.com.ua, які разом із Заявою-Пропозицією та Умовами споживчого кредитування, складають договір про надання споживчого кредиту.
Згідно умов вказаного кредитного договору банк видає позивальнику кредит у розмірі 5948,00 грн. на загальні споживчі цілі та 594,80 грн. - на оплату одноразової комісії. Строк дії договору - 12 місяців. За користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 0,01 % річних, розмір щомісячної комісії - 3,00%, розмір одноразової комісії - 10,00%. Мета отримання споживчого кредиту - задоволення споживчих особистих потреб не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності. Кредит надається шляхом безготівкового перерахування з позичкового рахунку НОМЕР_1 за платіжним дорученням клієнта за реквізитами, вказаними у п.2.10.
ПАТ «Комерційний банк «АКОРДБАНК» свої зобов`язання за договором виконало та надало ОСОБА_1 кредитні кошти.
Відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 14.01.2025 становить 2924,38 грн та складається з: прострочена сума заборгованості по кредиту - 1942,89 грн, прострочена сума заборгованості по процентам - 0,09 грн., прострочена заборгованість за комісією - 981,40 грн.
08.09.2021 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «АКОРДБАНК» та ОСОБА_1 було підписано Заяву-Пропозицію № СІК-080921/127-00, на підставі якої відповідачка прийняла пропозицію укласти кредитний договір та приєдналась до «Правил банківського обслуговування фізичних осіб в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «АКОРДБАНК», що розміщені в мережі Інтернет на офіційному Інтернет-сайті банку www.accordbank.com.ua, які разом із Заявою-Пропозицією та Умовами споживчого кредитування, складають договір про надання споживчого кредиту.
ПАТ «Комерційний банк «АКОРДБАНК» свої зобов`язання за договором виконало та надало ОСОБА_1 кредитні кошти.
За умовами вказаних договорів ОСОБА_1 підписала Заяву-Пропозицію, чим підтвердила, що ознайомилась і згодна з Правилами банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «КБ «АКОРДБАНК», що оприлюднені на офіційному сайті банку:www.accordbank.com.ua. Також підписанням Заяви-Пропозиції відповідачка підтвердила своє розуміння і згоду з тим, що моментом прийняття (акцепту) банком його Заяви-Пропозиції щодо укладення договору буде вважатись дата підписання банком цієї Заяви-Пропозиції та скріплення її печаткою.
09.06.2021 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «АКОРДБАНК» та ОСОБА_1 було підписано Анкету-Заяву № ІРК-050220/165-0, на підставі якої відповідачка звернулась до ПАТ "КБ "АКОРДБАНК" з проханням відкрити поточний рахунок в гривнях та видати платіжну картку МС Debit за тарифами: Тарифи по випуску та обслуговуванню платіжних карток для клієнта в рамках продукту "Наша картка". Відповідно до умов Анкети-Заяви кредитний ліміт становив 3000,00 грн. за умовами кредитування "Наша картка". На виконання умов вказаного договору позивач надав відповідачці платіжну картку та ПІН-код до неї. Строк кредиту - 12 місяців, процентна ставка - 36,00%, щомісячна комісія за обслуговування кредитного ліміту - 29 грн., штраф (за кожен факт прострочення щомісячного платежу) -100 грн.
У зв`язку з неналежним виконанням свої зобов`язань за вказаним кредитним договором у ОСОБА_1 утворилась заборгованість, яка станом на 14.01.2025 становить 6210,79 грн. та складається з: сума заборгованості за кредитом - 3000,00 грн.; сума несанкціонованого овердрафту - 3210,79 грн.
21.01.2025 позивач надіслав відповідачці досудову вимогу, однак ОСОБА_1 вимоги ПАТ "КБ "АКОРДБАНК" у позасудовому порядку заборгованість не сплатила.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Положеннями статті 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування у справі.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За змістом частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування позикодавцеві грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів.
За загальним правилом, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.ст. 598, 599 ЦК України).
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ст.631ч. 1,4 ЦК України).
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Оскільки відповідачка порушила свої зобов`язання щодо сплати належних з неї коштів за кредитними договорами, тому строкова сума заборгованості за кредитом та прострочена сума заборгованості за процентами є обгрунтованими.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
На виконання пункту 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесене щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».
Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням, була передбачена в розділі 7 «Графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки» кредитного договору (колонка 7.2 графіка).
Розрахунково-касове обслуговування - це послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, у тому числі у вигляді електронного документа, укладеного між ними, які пов`язані із переказом коштів з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договором.
Розрахунково-касове обслуговування є однією з базових операцій банків. Будь-яка операція - і пасивна, і активна, і надання послуг - неминуче супроводжується здійсненням платежу, отже - розрахунковим чи касовим обслуговуванням відповідного клієнта. Причому виконання таких операцій виконуються за дорученням клієнтів, для яких банки здійснюють платежі, чи касові операції.
Отже, касове обслуговування - це сукупність банківських операцій з прийняття готівкових коштів від клієнтів і зарахування їх на відповідні банківські рахунки та видачі з клієнтських рахунків через касу банку готівкових коштів згідно з розпорядженням клієнтів на цілі, передбачені чинним законодавством.
Касові операції виконуються відповідно до інструкції з організації емісійно-касової роботи в установах банків України.
Враховуючи встановлені судом обставини, суд зазначає, що вказані позивачем розміри плати за розрахунково-касове обслуговування за угодою у порівнянні з розмірами процентів та отриманого відповідачем розміру кредиту не можна визнати справедливими та розумними.
ПАТ «Комерційний банк «Акордбанк» не було позбавлено можливості надати докази на підтвердження справедливості умов договору щодо встановленої комісії, зокрема з урахуванням переліку та обсягу послуг, які надаються банком за таку плату.
Водночас в укладеному сторонами кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за розрахунково-касове обслуговування. При цьому до таких послуг не може бути віднесено, наприклад, щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».
Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитних договорів.
Відповідно до частини четвертоїстатті 263 ЦПК Українипри виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року у справі №204/224/21 виснував про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».
Наведений висновок не змінювався та наразі враховується судами, в тому числі Верховним Судом, при вирішенні справ даної категорії (постанова Верховного Суду від31.01.2024року у справі №450/126/20).
Отже, покладення на позичальника обов`язку щомісяця сплачувати комісію є нікчемним відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.11, ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
З досліджених судом письмових доказів встановлено, що на виконання умов Кредитного договору № СІК-080921/127-00 від 08.09.2021 позичальником 18.10.2021 на користь банку сплачено 36,08 грн по погашенню комісії та 28.10.2021 - 443,92 грн.
Оскільки нарахування комісії було неправомірним, то сплачені відповідачем грошові кошти в розмірі 480,00 грн підлягають зарахуванню на повне погашення заборгованості за тілом кредиту
Дослідивши наявні у справі документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Задовольняючи позов частково, суд стягує з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2230,12 грн.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте Андрушівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя:В. В. Карповець