Справа № 729/458/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2025 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:

судді: Бойко В.І.,

за участю секретаря судового засідання Шлапак Н.А.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Зазимко Є.Г.,

представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Матієнка О.Б. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,-

у с т а н о в и в:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити факт її проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 2008 року по 15.09.2024 року, тобто до дати, коли ОСОБА_2 зник безвісти.

В обґрунтування заяви зазначає, що з 2008 року по 2010 рік вони проживали в АДРЕСА_1 разом з матір`ю її чоловіка ОСОБА_3 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в будинку матері чоловіка. В 2010 році вони переїхали і почали проживати в житловому будинку в АДРЕСА_2 , який згодом вони купили.

ІНФОРМАЦІЯ_3 заявниця народила двох дочок ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , батьком яких є ОСОБА_2 , однак в актових записах про народження відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України: в графі «батько» записаний « ОСОБА_6 ».

02.03.2011 року заявниця та її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , купили житловий будинок з надвірними будівлями, в якому вони вже протягом року проживали, на правах спільної часткової власності (по частці), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

03.07.2024 року ОСОБА_2 призваний на військову службу в ЗСУ ІНФОРМАЦІЯ_4 .

11.09.2024 року солдат ОСОБА_2 , який знаходився у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 10 вересня 2024 року №132-РЄ призначений на посаду номера обслуги 1 відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , ВОЄ-101533А, прийняв посаду і приступив до виконання службових обов`язків за посадою (витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) с. Коровій Яр № 257 від 11.09.2024 р.)

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відданий військовій присязі на вірність українському народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу та незалежність, зник безвісти в умовах штурмових дій противника в адміністративних межах н.п. Невське Красноріченської селищної громади Сватівського району Луганської області.

Так, як заявниця з чоловіком шлюб не зареєстрували, а на даний час це неможливо, вона звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Встановлення даного факту для неї може породжувати наслідки, а саме отримати статус члена сім`ї (дружини) віськовослужбовця, який пропав безвісти. Батьки ОСОБА_2 померли.

23.04.2025 року на адресу суду надішли пояснення від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Матієнка О.Б. В обґрунтування своїх пояснень зазначає, що ознайомившись зі змістом заяви, заперечує проти задоволення заявлених вимог та просить суд звернути увагу на наступне.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною визначеною законом, законною підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків. Однак, сам по собі факт перебування заявниці зі зниклим безвісти у близьких стосунках, не може свідчити про те, що сторони проживали в зазначений період однією сім`єю, оскільки заявниці необхідно надати докази ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та витрат на придбання майна в інтересах сім`ї.

Показання свідків зі сторони заявниці на підтвердження того, що сторони проживали однією сім`єю у вказаний період не слід брати до уваги, оскільки їх пояснення носять узагальнений характер, стосуються здебільшого констатації факту сумісного проживання сторін в одному будинку та не підтверджують наявності усталених відносин, які притаманні подружжю.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю.

Факт реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Заявниця вказує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали взаємні права та обов`язки, спільно вели господарство, в результаті чого вони проживали з 2008 року по 15.09.2024 рік, майна за цей час ніякого не набули. Тобто ведення сімейного господарства не підтверджено. Будь-яких доказів того, що заявниця та зниклий безвісти набули за час спільного проживання майно за спільні кошти не надала.

Заявниця зобов`язана довести обставини, на які посилається на підтвердження своїх доводів щодо факту спільно проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та набуття спірного майна під час ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, внаслідок спільної праці або за спільні кошти. Однак, доводи заявниці обмежуються лише констатацією факту щодо проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2008 року по 15.09.2024 рік за спільні кошти або звернення із заявами до певних органів, які зі слів сусідів (знайомих) та самої заявниці робили самі по собі певні висновки хоча не мали на це жодного права, чим перевищили свої повноваження. Сам по собі факт перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у близьких стосунках, які також не підтверджені, не може свідчити про те, що особи проживали в зазначений період однією сім`єю, оскільки заявниці необхідно надати докази ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та витрат, придбання майна в інтересах сім`ї.

Відносно дітей заявниці зазначають, що вони записані відповідно до вимог ст. 135 СК України і зниклий безвісти ОСОБА_2 до часу зникнення 15.09.2024 року не визнавав своїми, а заявниця до 15.09.2024 року не намагалася визнати їх батьком ОСОБА_2 .

Таким чином, заявниця не надала належних і допустимих доказів на підтвердження факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, подані заявницею докази не підтверджують факт ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків подружжя, набуття майна тощо.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Зазимко Є.Г. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просять їх задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Матієнко О.Б. у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на те, що факт, про встановлення якого просить заявниця, не підтверджений належними та допустимими доказами.

Представник заінтересованої особи військової частини НОМЕР_1 належним чином повідомлені про розгляд справи (а.с.118).

Суд, вислухавши сторони по справі, допитавши свідків, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за адресою в АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 5216 від 12.03.2025 року (а.с.8).

Зі сповіщення № 102 від 21.09.2024 року вбачається, що сповіщення на солдата ОСОБА_2 про те, що 15.09.2024 року в адміністративних межах н.п. Невське Красноріченської селищної громади Сватівського району Луганської області виконуючи завдання в складі підрозділу, під час безпосередньої участі в бойових діях, під час виконання бойового завдання за призначенням на території України та захисту Батьківщини- зник безвісти в умовах штурмових дій противника, надійшло ОСОБА_1 , як члену сім`ї військовослужбовця (а.с.9).

Зі сповіщення № 77 від 23.09.2024 року вбачається, що сповіщення на чоловіка, солдата ОСОБА_2 про те, що він зник безвісти 15.09.2024 року в адміністративних межах н.п. Невське Красноріченської селищної громади Сватівського району Луганської області, надійшло ОСОБА_9 , як дружині (а.с.11).

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань підтверджується, що за заявою ОСОБА_1 від 02.10.2024 року відкрито кримінальне провадження № 0000166 за ч. 1 ст.115 ККУкраїни(а.с.15).

Згідно копії витягу про державну реєстрацію прав, виданим 02.03.2011 року, номер витягу 29185912, реєстраційний номер 7592250 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали разом будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за власні кошти та є його власниками, по частці на кожного(а.с.17).

Актом обстеження умов проживання від 14.02.2025 року № 48 підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно проживали та вели спільне господарство без реєстрації шлюбу з 2008 року в АДРЕСА_1 в будинку матері ОСОБА_10 , а в 2010 році почали спільно проживати та вести господарство, виховувати дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , 2009 року народження в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.16).

Відповідно до характеристики здобувачів освіти 9 класу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , наданій Макарівською гімназією, Бобровицької міської ради Чернігівської області, вказано, що батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щороку надавали активну допомогу у ремонті класу, батько дівчаток ОСОБА_2 щороку брав активну участь у підготовці школи до опалювального сезону, він заготовляв, пиляв та рубав дрова. Мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 завжди цікавились навчанням доньок та їх поведінкою (а.с.18).

Із копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 , вбачається, що матір`ю дітей записана « ОСОБА_1 », а відомості про батька дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України: в графі «батько» записаний « ОСОБА_6 », оскільки батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі між собою (а.с.19-23).

З фотографій, що долучені до матеріалів справи, можна зробити висновок, що у різні періоди протягом тривалого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом виховували дітей проводили час разом (а.с.80-86).

Згідно копій товарного чека, сервісного сертифікату та гарантійної карти на побутову техніку (холодильник, пральну машину) встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 купували побутову техніку для ведення домашнього побуту (а.с.87-90).

З інформації наданої Бобровицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції встановлено, що за результами перевірки у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актові записи цивільного стану, складені іншими органами державної реєстрації актів цивільного стану за період з 2008 року до 15.09.2024 року не виявлено (а.с.95).

Крім письмових документів, зазначені вище обставини підтвердили в судовому засіданні свідки.

Так, свідок ОСОБА_13 ( АДРЕСА_3 ) пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вели спільне господарство, мали спільний бюджет взаємні права та обов`язки, разом купили будинок, піклувались один про одного та виховували разом дітей, мали відносини притаманні подружжю.

Свідок ОСОБА_14 ( АДРЕСА_1 ) пояснила, що є троюрідною сестрою ОСОБА_2 та її син хрещений батько дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вказує на те, що з 2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали проживати разом, а в подальшому купили будинок, добудовували його та вели спільне господарство, разом виховували дітей, які називали його батьком.

Наведені вище докази в сукупності, на думку суду, підтверджують факт спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною сьомою статті 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У пункті 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним.

За частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

За приписами частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт.

Таким чином, предметом доказування у спорі про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є такі обставини, що мають матеріально-правове значення: чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, а саме спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Згідно з вимог ч. 4 Сімейного кодексу України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного кодексу України.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20 березня 2023 року у справі № 372/3321/19 належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 695/1732/16-ц вказав, що обов`язковою умовою для визначення чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Разом з тим, правовий статус осіб, зниклих безвісти, та забезпечує правове регулювання відносин, пов`язаних із встановленням та обліком, розшуком і соціальним захистом таких осіб та їхніх родичів визначає Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісті» № 2505-VIII від 12.07.2018 (далі Закон № 2505-VIII)

Відповідно до частини 1 статті 1 вказаного Закону, близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі;

Частиною 1 статті 3 Закону № 2505-VIII встановлено, що цей Закон поширюється на суспільні правовідносини, пов`язані з набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти в умовах збройного конфлікту, у зв`язку з воєнними діями, заворушеннями всередині держави, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, іншими подіями, що можуть спричинити масову загибель людей, а також осіб, зниклих безвісти за будь-яких інших обставин.

У статті 6 вище вказаного Закону зазначено права близьких родичів та членів сім`ї осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме). Реалізація права, передбаченого частиною першою цієї статті, відбувається шляхом подання заяви про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, та отримання достовірної інформації про хід та результати проведення її розшуку в порядку, визначеному цим Законом та іншими законами України.

Органи державної влади, уповноважені на здійснення обліку та/або розшуку осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, зобов`язані надавати інформацію про хід та результати їх розшуку в порядку, встановленому цим Законом, близьким родичам та членам сім`ї таких осіб. Члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.

Таким чином, аналізуючи наведене, надані суду письмові докази у їх сукупності, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, обставини, встановлені в ході розгляду справи, показання свідків, суд дійшов висновку, що суду надано достатньо доказів для встановлення факту постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , без реєстрації шлюбу у період з 2008 року по15.09.2024 року.

Пояснення представника заінтересованої особи Міністерства оборони України щодо обставин справи, в яких представник просив відмовити у задоволенні заяви не спростовують зазначені вище висновки суду, а саме те, що заявницею доведено факт проживання однією сім`єю як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу.

Метою встановлення факту спільного проживання заявниці ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу є необхідність реалізації її прав, визначених ст. 4 Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісті», відтак такий факт породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання.

Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству й тягне для заявника юридичні наслідки, які мають для неї значення. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення зазначеного факту, і, як було встановлено в судовому засіданні, не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином заявницею доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків, підтверджується дослідженими судом доказами.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити та встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , без реєстрації шлюбу у період з 2008 року по15.09.2024 року.

Частиною 7 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 229, 235, 258-259, 264-265, 268, 293, 315, 319, ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.І. Бойко