УХВАЛА

17 липня 2025 року

м. Київ

справа № 754/9843/24

провадження № 61-8757ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації та органу опіки і піклування - Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації та органу опіки і піклування - Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, в якому просив суд:

- позбавити відповідачку батьківських прав щодо її дитини ОСОБА_3 2010 року народження;

- визнати позивача батьком, який сам виховує та утримує дитину ОСОБА_3 2010 року народження;

- визнати місце проживання сина ОСОБА_3 2010 року народження з позивачем.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 27 лютого 2025 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 червня 2025 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Позбавлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав щодо її дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

09 липня 2025 року через підсистему Електронний суд ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2025 року у справі № 754/9843/24.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розміру.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час подачі позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час подання позову) за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

З урахуванням зазначеного вище, заявнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 1 937, 92 грн (3 028, 00 грн х 0,4х 200 % х 0,8).

Безпосередньо у касаційній скарзі викладено клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке мотивовано тим, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи у зв`язку з чим отримує пенсію за рахунок держави. На підтвердження свого майнового стану заявником надано копію довідки виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві

від 07 липня 2025 року про розмір призначеної і фактично виплаченої пенсії за 2024 рік, а також довідку Форми ОК-5 про розмір доходів за

період 1999-2023 роки.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З цих же підстав суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

Вищезазначена норма закріплює дискреційне право, а не обов`язок суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Його реалізація не може призводити до порушення принципу процесуального рівноправ`я сторін та знаходиться в безпосередній залежності від доведеності за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів обставин щодо того, що скрутне майнове становище особи не дозволяє їй сплатити судовий збір у встановленому чинним законодавством розмірі.

Доводи заявника про те, що вона звільняється від сплати судового збору, оскільки являється інвалідом ІІІ групи не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до положень пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі подання клопотань про відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору заявник повинен одночасно надати докази на підтвердження обставин, які свідчать про наявність передбачених законом підстав для таких дій.

Для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Однак доказів на підтвердження обставин передбачених частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», зокрема відомостей щодо розміру свого доходу за попередній (2024) календарний рік, заявником не надано.

Крім того, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять даних про те, що ОСОБА_1 є непрацездатною особою чи має незадовільний стан здоров`я, не містять доказів, що вона має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї.

За таких обставин на даний час клопотання про звільнення від сплати судового збору є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, для встановлення розміру доходів за попередній календарний рік заявник має можливість надати відомості (довідку) із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми нарахованих та/або отриманих доходів ОСОБА_1 за 2024 рік, яку можливо отримати, зокрема і онлайн через веб-портал «Дія» https://diia.gov.ua/services/dovidka-pro-dohodi.

Питання про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру або відстрочення сплати буде вирішено судом після надання документів про розмір доходу заявника за попередній (2024) рік.

Таким чином недоліки касаційної скарги необхідно усунути шляхом надання суду документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому судом розмірі або документів, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, зокрема документів про розмір доходу заявника за повний попередній (2024) рік.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2025 року у справі № 754/9843/24 залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення ОСОБА_1 копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян