КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №554/6503/24
Провадження № 2-ві/552/2/25
У Х В А Л А

17.07.2025 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Безугла А.Г.

розглянувши в судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Турченко Тетяни Валентинівни від розгляду цивільної справи № 554/6503/24 за позовом ОСОБА_1 до Голови Полтавської обласної ради Біленького Олександра Юрійовича про визнання відсутності повноважень призначити та/або звільнити з посади керівника підприємства, визнання контракту недійсним та його розірвання, визнання дій протизаконними та протиправними, визнання дій такими, що призвели до незаконного отримання посади, визнання відсутності повноважень щодо управління діяльністю підприємства та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Полтави перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Голови Полтавської обласної ради Біленького Олександра Юрійовича про визнання відсутності повноважень призначити та/або звільнити з посади керівника підприємства, визнання контракту недійсним та його розірвання, визнання дій протизаконними та протиправними, визнання дій такими, що призвели до незаконного отримання посади, визнання відсутності повноважень щодо управління діяльністю підприємства та стягнення моральної шкоди.

15 липня 2025 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Турченко Т.В. обґрунтована тим, що відповідно до аналізу нормативної бази Київський районний суд м. Полтави не був утворений належним розпорядчим актом органу, уповноваженого законом на створення судів. Згідно з практикою ЄСПЛ порушення процедури створення суду, що ставить під сумнів його легітимність, може бути підставою для визнання такого суду як такого, що не встановлений законом. Формування складу суду у справі № 554/6503/24 відбулося шляхом автоматизованого розподілу, ініційованого уповноваженою особою апарату суду. Алеи повноваження цієї особи виникають лише у зв`язку з правосуб`єктністю інституції (суду). Якщо суд не створений належним чином та не зареєстрований як юридична особа, то і уповноважена особа апарату не може вчиняти юридично значимі дії. Це ставить під сумнів легітимність процедури формування складу суду, що є порушенням принципу «суд, встановлений законом».

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 16 липня 2025 року заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді передано на розгляд судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Вирішуючи заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Турченко Т.В. суд виходить з наступного.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

За приписами частини 2 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частинами 2-4 ст.36 ЦПК України передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Частинами 8, 11 ст. 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

При цьому, як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.89 у справі № 11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Тобто, заявлений учасником відвід складу суду від розгляду справи має ґрунтуватися не на особистих переконаннях заявника щодо обставин спірних правовідносин, а саме на оцінці особистих переконань конкретного судді у конкретній справі та його фактичної поведінки при вирішенні такої справи.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Доводи позивача ОСОБА_1 не містять посилань на наявність передбачених законом обставин, які є підставами для відводу, не містять належних обґрунтувань про те, що суддя прямо чи опосередковано зацікавлена в результаті розгляду справи та є упередженою.

У рішенні по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 р. Європейський суд з прав людини зауважив, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що заявником не надано належних доводів та доказів упередженості та необ`єктивності головуючого судді у справі, тому суд вважає, що у задоволенні відводу слід відмовити.

Одночасно суд звертає увагу на положення ст. 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до яких суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Турченко Тетяни Валентинівни від розгляду цивільної справи № 554/6503/24 за позовом ОСОБА_1 до Голови Полтавської обласної ради Біленького Олександра Юрійовича про визнання відсутності повноважень призначити та/або звільнити з посади керівника підприємства, визнання контракту недійсним та його розірвання, визнання дій протизаконними та протиправними, визнання дій такими, що призвели до незаконного отримання посади, визнання відсутності повноважень щодо управління діяльністю підприємства та стягнення моральної шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ж.В.Кузіна