ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року

м. Київ

справа № 761/25098/23

провадження № 61-5150св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І.,

суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач),Пархоменка П. І.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві,

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Саваріна Олена Сергіївна,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , поданою адвокатом Воронковою Оленою Ігорівною, на постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2024 року в складі колегії суддів: Невідомої Т. О., Верланова С. М., Нежури Т. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ГУ ПФУ в м. Києві, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Саваріна О. С., про визнання права власності на спадкове майно зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Вона як дружина є спадкоємицею померлого першої черги за законом та за її заявою було заведено спадкову справу № 10/2021. За життя її чоловік був військовослужбовцем СБУ України та після звільнення з військової служби отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 березня 2021 року у справі № 640/20737/20 за позовом ОСОБА_2 до ГУ ПФУ у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ у м. Києві щодо відмови ОСОБА_2 в здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки СБУ про розмір грошового забезпечення № 21/3/2-1416, невиплати позивачу 100% визначеного пенсійного забезпечення та зменшення основного розміру пенсії з 90% грошового забезпечення до 70%. Зобов`язано ГУ ПФУ у м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01 квітня 2019 року на підставі довідки СБУ про розмір грошового забезпечення № 21/3/2-1416. Зобов`язано ГУ ПФУ у м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 починаючи з 01 січня 2018 року у розмірі 90% грошового забезпечення з урахуванням 100% суми підвищення пенсії. Вказане судове рішення набрало законної сили 12 травня 2021 року. Однак, у зв`язку зі смертю її чоловіка - ОСОБА_2 вказане рішення суду не було виконано.

З підстав невиконання зазначеного судового рішення вона звернулась до ГУ ПФУ в м. Києві. Листом від 24 червня 2021 року її повідомлено, що правовідносини щодо перерахунку носять індивідуальний характер та безпосередньо пов`язані з особою, що доказувала своє право на отримання відповідних виплат і не допускають правонаступництва. Зазначене судове рішення набрало законної сили вже після смерті ОСОБА_2 .

З цих підстав вона звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва із заявою про заміну сторони у виконавчому провадження у зв`язку зі смертю чоловіка та неможливістю отримати виконавчі листи, однак ухвалою від 29 грудня 2021 року у задоволенні її заяви відмовлено.

У березні 2023 року вона звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Саваріної О. С. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на пенсію, недоотриману її чоловіком за життя. У листі від 08 квітня 2023 року приватний нотаріус вказала, що немає підстав для видачі такого свідоцтва у зв`язку з відсутністю відомостей про існування такого спадкового майна, а на її запит ГУ ПФУ у м. Києві не надало відомостей про суми пенсії, які не отримав за життя ОСОБА_2 .

Вона як спадкоємець першої черги за законом має право на отримання пенсійних виплат, які належали її чоловіку за рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 березня 2021 року, оскільки право на них виникло у спадкодавця за життя, але не було ним реалізовано. Право на пенсійні виплати, на які особа мала право та які не були отримані нею за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - до складу спадщини. При цьому, мова йде не тільки про нараховані, але і невиплачені за життя кошти з вини пенсійного органу, що підтверджується судовим рішенням.

ОСОБА_1 просила суд:

визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на недоотриману ним за життя пенсію за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2021 року у справі № 640/20737/20;

зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві здійснити нарахування та виплату їй пенсію, яку недоотримав за життя її чоловік ОСОБА_2 за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2021 року у справі № 640/20737/20.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2023 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на недоотриману ним за життя пенсію за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2021 року у справі № 640/20737/20.

Зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії, яку недоотримав за життя її чоловік ОСОБА_2 за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2021 року у справі № 640/20737/20.

Рішення суду мотивовано тим, що норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не виключають застосування положень ЦК України про включення до складу спадщини нарахованої, але неодержаної спадкодавцем за життя пенсії, у разі відсутності у померлого членів сім`ї. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності -входять до складу спадщини. Крім того, аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №286/3516/16-ц).

Оскільки ОСОБА_2 за життя повинно було здійснено перерахунок пенсії на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 березня 2021 року (справа № 640/20737/20), позивач, як спадкоємець за законом, в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті свого чоловіка, свідоцтво про право на спадщину за законом на доплату до пенсії, яка була нарахована, але не виплачена ОСОБА_2 за життя, не отримала, так як нотаріусом у видачі їй було відмовлено, тож суд вважає, що позивач набув право на отримання нарахованої, але не виплаченої доплати до пенсії свого чоловіка.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою Київського апеляційного суду від 20 березні 2024 року апеляційну скаргу ГУ ПФУ в м. Києві задоволено. Рішення Шевченківського районного суд м. Києва від 16 жовтня 2023 року скасовано та ухвалено у справі нове судове рішення про відмову у задоволені позову.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до набрання законної сили рішенням суду, яким ГУ ПФУ у м. Києві було зобов`язано провести йому перерахунок та виплатити відповідне підвищення до пенсії. Вказане судове рішення не було пред`явлено до примусового виконання, виконавчий лист не видавався, виконавче провадження щодо виконання цього судового рішення не відкривалося у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 . Отже, перерахунок пенсії ОСОБА_2 на виконання судового рішення не проводився, конкретна сума перерахованої пенсії не визначена, відповідно, сума недоотриманої пенсії відсутня.

Право на перерахунок пенсії є особистим правом, яке нерозривно пов`язано з особою та не входить до складу спадщини. Предметом спадкування можуть бути лише конкретні (визначені) суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю. Вказане і стало підставою для відмови ОСОБА_1 у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 640/20737/20.

Правовідносини у справі № 640/20737/20 не допускають правонаступництва, а тому у ОСОБА_1 не виникло права на виконання рішення суду у справі № 640/20737/20 та отримання відповідних сум. Законодавець дозволяє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії), тобто суми коштів, які вже існували, а не виплат (суми коштів), які б могли виникнути у майбутньому, проте з тих чи інших причин не виникли. Суд першої інстанції не звернув уваги на ці обставини справи та, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Аргументи учасників справи

08 квітня 2024 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 - адвокат Воронкова О. І. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просила оскаржену постанову апеляційного суду скасувати та ухвалити нове рішення про залишенні в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що апеляційний суд не врахував, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця, та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. Крім того, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій пенсійного фонду, який не виконував у добровільному порядку судове рішення, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії.

На думку колегії суддів апеляційного суду, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю. З цих мотивів, апеляційний суд вирішив, що право на перерахунок пенсії також не входить до складу спадщини. Аналізуючи вказану позицію апеляційного суду у світлі обставин цієї справи вважає, що така є наслідком вузького підходу до тлумачення поняття «спадщини» та заснована на юридичному позитивізмі та формалізмі. Буквальне тлумачення відповідних правових норм без врахування їх змісту, доцільності (розумності, добросовісності), обставин конкретної справи, а також необхідності забезпечення ефективної реалізації та/або захисту прав особи та суспільних (публічних) інтересів порушує принцип верховенства права, закріплений у частині першій статті 8 Конституції України. При цьому, одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Апеляційний суд не врахував сутнісний зміст статті 1218 ЦК України. З огляду на мінливість та динаміку розвитку суспільних відносин неможливо наперед визначити абсолютно всі види об`єктів та майнових прав/обов`язків, які можуть бути успадковані. Важливими є зрозуміти правову природу майнового права, за захистом якого звернувся позивач. Так, у цій справі право на пенсію не є суб`єктивним правом спадкоємця на майбутні пенсійні виплати або ж їх перерахунок після смерті спадкодавця. Право на призначення, виплату і перерахунок пенсії було вже реалізоване спадкодавцем за життя. Умовою реалізації права на призначення, виплату і перерахунок пенсії були вольові дії самого пенсіонера, які проявилися у подачі ним відповідної заяви та документів, необхідних для призначення, виплати і перерахунку пенсії. Однак, як слідує з обставин цієї справи, право її чоловіка на виплату пенсії за його життя було порушено відповідачем, що підтверджується рішенням суду. Вказане рішення було ухвалено за життя її чоловіка, проте набрало законної сили вже після його смерті. Невиконання рішення суду про здійснення перерахунку та виплати пенсії, недоплаченої з вини пенсійного органу, на користь спадкоємця йтиме у розріз із принципами верховенства права, справедливості та обов`язковості виконання судових рішень.

Після набрання рішенням законної сили право на перерахунок та виплату пенсії за рішенням суду стало правом майнової вимоги і як інші майнові права її чоловіка входить до складу спадщини. Саме наявність судового рішення на користь спадкодавця у спірних правовідносинах дає можливість їй успадкувати право на пенсійні виплати, присуджені судом. Виходячи з наведеного, смерть її чоловіка не звільняє відповідача від виконання покладеного на нього рішенням суду обов`язку щодо перерахунку та виплати належної йому пенсії включно по місяць смерті спадкодавця та має перейти їй у спадок як спадкоємцю першої черги за законом. Тобто, право на недоотриману пенсію, присуджену за рішенням суду, є майновим правом, правова природа якого хоч і схожа, але все ж відмінна від права на одержання сум пенсії, передбаченого статтею 1227 ЦК України.

Помилковим є висновок апеляційного суду про те, що той факт, що її чоловік помер до набрання рішенням законної сили, звільняє відповідача від проведення перерахунку і виплати належної пенсії спадкоємцям, оскільки невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії.

У травні 2024 року ГУ ПФУ у м. Києві подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просило у задоволенні касаційної скарги відмовити, а постанову апеляційного суду залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що 16 березня 2021 року, тобто до набрання рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 березня 2021 року законної сили, ОСОБА_2 помер, тоді як цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. У свою чергу відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Внаслідок смерті до набрання судовим рішенням законної сили ОСОБА_2 не набув право на перерахунок його пенсії відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2021 року у справі № 640/20737/20.

Системний аналіз положень статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 1227 ЦК України дає підстави для висновку, що до складу спадщини входять конкретні суми пенсії, які були нараховані та належали спадкодавцеві за життя і залишились недоотриманими у зв`язку з його смертю. Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладених у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі № 522/19647/17.

ОСОБА_2 не було здійснено перерахунок пенсії та доплата до пенсії не була нарахована. Підставою для отримання нарахованих на виконання судового рішення у справі № 640/20724/20 сум має бути ухвала про заміну сторони виконавчого провадження. Однак, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2021 року у справі № 640/20727/20, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження. За таких обставин ОСОБА_1 не має права на здійснення нарахування та виплати пенсії, яку недоотримав за життя її чоловік на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2021 року у справі № 640/20737/20.

Вказане судове рішення не було пред`явлено до примусового виконання, виконавчий лист не видавався, виконавче провадження щодо виконання цього судового рішення не відкривалося. Отже, перерахунок пенсії ОСОБА_2 на виконання судового рішення не проводився, конкретна сума перерахованої пенсії не визначена, відповідно, сума недоотриманої пенсії відсутня. Разом з тим, предметом спадкування можуть бути лише конкретні (визначені) суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Рух справи, межі та підстави касаційного перегляду

Ухвалою Верховного Суду від 03 травня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі.

В ухвалі вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підставу, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 22 лютого 2024 року у справі № 461/5878/22, від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19).

Ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2025 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що з 07 вересня 1974 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

ОСОБА_2 отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ГУ ПФУ у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2021 року у справі № 640/20737/20 позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо відмови ОСОБА_2 в здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки СБУ про розмір грошового забезпечення № 21/3/2-1416, невиплати позивачу 100 % визначеного пенсійного забезпечення та зменшення основного розміру пенсії з 90 % грошового забезпечення до 70 %. Зобов`язано ГУ ПФУ у м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01 квітня 2019 року на підставі довідки СБУ про розмір грошового забезпечення № 21/3/2-1416. Зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , починаючи з 01 січня 2018 року в розмірі 90 % грошового забезпечення та з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

12 травня 2021 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2021 у справі № 640/20737/20 набрало законної сили.

08 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саваріною О. С. за заявою ОСОБА_1 заведено спадкову справу № 10/2021 щодо майна померлого ОСОБА_2 .

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06 жовтня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саваріною О. С. серії НРК №859189 (спадкова справа №10/2021), ОСОБА_1 успадкувала грошовий вклад з належними відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями, які зберігаються в АТ «Банк Кредит Дніпро».

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 листопада 2021 року, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саваріною О. С. серії НРК №859320 (спадкова справа №10/2021), ОСОБА_1 успадкувала земельну ділянку площею 0,2497, кадастровий номер :04:002:0118, яка розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Лишнянська сільська рада, що належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія РЗ № 270447.

04 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2021 у справі № 640/20737/20 та виплату їй пенсії, яка була недоотримана за життя її чоловіком згідно з вказаним судовим рішенням.

У відповідь на вказану заяву ГУ ПФУ в м. Києві повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для виконання судового рішення, оскільки рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2021 року у справі № 640/20737/20 набрало законної сили після смерті ОСОБА_2 .

Листом від 24 червня 2021 року № 2600-0202-8/103396 ГУ ПФУ в м. Києві повідомило ОСОБА_1 про те, що правовідносини щодо перерахунку пенсії носять індивідуальний характер та безпосередньо пов`язані з особою, що доказувала своє право на отримання відповідних виплат і не допускають правонаступництва.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні у зв`язку зі смертю чоловіка.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2021 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

У березні 2023 року ОСОБА_1 як спадкоємець за законом звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Саваріної О. С. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на пенсію, недоотриману за життя її покійним чоловіком.

У листі від 08 квітня 2023 року № 21/02-14 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Саваріна О. С. повідомила ОСОБА_1 про відсутність підстав для видачі такого свідоцтва у зв`язку з відсутністю відомостей про існування такого спадкового майна. ГУ ПФУ в м. Києві не надало відомостей про суми пенсії, які не отримав за життя ОСОБА_2 .

Позиція Верховного Суду

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23)).

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України свідчить, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 вересня 2022 року в справі № 127/23627/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 233/4580/20 (провадження № 61-12524сво21)).

Такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності і т. д.). По своїй суті такий спосіб захисту як визнання права охоплює собою і визнання права відсутнім (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року в справі № 346/2744/21 (провадження № 61-10543сво23))

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20), на яку є посилання в касаційній скарзі, вказано, що:

«право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Натомість суд першої інстанції, правильно встановивши обставини справи й вірно застосувавши норми матеріального права, зробив обґрунтований висновок про задоволення позову ОСОБА_1 та зобов`язання УВД ФССУ в Донецькій області здійснити нарахування та виплату йому, як спадкоємцю, сум страхових виплат за період з 01 листопада 2017 року по 28 лютого 2019 року, належних спадкодавцю ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Проте ураховуючи, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, то стягнення районним судом страхових виплат по 28 лютого 2019 року є безпідставним. Проте це не впливає на правильне вирішення районним судом справи (частина друга статті 410 ЦПК України). У зв`язку з цим рішення міськрайонного суду підлягає зміні.

Припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2024 року у справі № 461/5878/22, на яку посилається заявник, вказано, що «встановивши, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року у справі № 380/14774/21, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 квітня 2019 року, однак суми пенсії, що належали батьку позивача залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 успадкувала належні її спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, а тому заявлена нею вимога про стягнення грошових коштів з органу пенсійного фонду є ефективною в розрізі поновлення порушених спадкових прав. За викладених обставин, апеляційний суд правильно скасував рішення суду першої інстанції та задовольнив позовні вимоги у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивача, як спадкоємця за законом, на отримання належного їй спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до набрання законної сили рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року у справі № 380/14774/21, у зв`язку з чим перерахунок пенсії ОСОБА_2 на виконання судового рішення не проводився, розмір такої пенсії не обчислювався, а отже, сума недоотриманої пенсії відсутня, не заслуговують на увагу, оскільки невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Аргументи заявника про те, що сума пенсії, яка не була нарахована пенсіонеру, не може вважатися недоотриманою, тому така сума пенсії не входить до складу спадщини, є неспроможними, оскільки сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій пенсійного фонду, який не виконував у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії (див., зокрема, постанови Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 673/393/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18).

У справі, що переглядається, ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, яка у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_2, а тому позивач успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до статті 1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті».

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке набрало законної сили за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити нарахування та виплату спадкодавцю підвищення до пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати (див. постанову Верховного Суду у складі колегії судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 січня 2024 року у справі № 295/4158/23).

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

У справі, що переглядається:

підставою своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначає наявність у неї як спадкоємця першої черги після смерті чоловіка права на спадкування суми пенсії, яку неотримав за життя її чоловік - ОСОБА_2 , та яку мало нарахувати ГУ ПФУ у м. Києві на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 березня 2021 року у справі № 640/20737/20;

скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 березня 2021 року у справі № 640/20737/20, яким ГУ ПФУ у м. Києві було зобов`язано провести йому перерахунок та виплатити відповідне підвищення до пенсії. Вказане судове рішення не було пред`явлено до примусового виконання, виконавчий лист не видавався, виконавче провадження щодо виконання цього судового рішення не відкривалося. Отже, перерахунок пенсії ОСОБА_2 на виконання судового рішення не проводився, конкретна сума перерахованої пенсії не визначена, відповідно, сума недоотриманої пенсії відсутня, тоді як предметом спадкування можуть бути лише конкретні (визначені) суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю;

апеляційний суд не врахував, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити нарахування та виплату спадкодавцю підвищення до пенсії, не позбавляє його спадкоємця можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій пенсійного фонду, який не виконував у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії;

суди встановили, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2021 у справі № 640/20737/20 набрало законної сили 12 травня 2021 року (після повернення апеляційної скарги ГУ ПФУ в м. Києві ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року), позивач як спадкоємець за законом в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті свого чоловіка.

За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок, що позивач набула право на отримання нарахованої, але не виплаченої доплати до пенсії свого чоловіка. Проте суд першої інстанції не врахував, що провести нарахування відповідної суми пенсії, яку недоотримав за життя чоловік позивача, ГУ ПФУ в м. Києві зобов`язане згідно з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2021 року у справі № 640/20737/20.

Тому касаційний суд скасовує рішення судів першої та апеляційної інстанції і задовольняє позовні вимоги частково.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги,з урахуванням меж касаційного перегляду, дають підстави для висновку, що рішення судів прийняті без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, рішення судів скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України у постанові суду касаційної інстанції має бути зазначено про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

За подання позову ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 1073,60 грн, касаційної скарги ? 4 294,40 грн. З урахуванням результату розгляду справи, зазначені судові витрати підлягають стягненню із ГУ ПФУ у м. Києві.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа ? приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Саваріна Олена Сергіївна, про визнання права на спадкове майно, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на недоотриману ним за життя пенсію за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2021 року у справі № 640/20737/20.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 пенсію, яку недоотримав за життя її чоловік ОСОБА_2 за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2021 року у справі № 640/20737/20.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 5 368,00 грн судових витрат на сплату судового збору.

З моменту ухвалення постанови суду касаційної інстанції рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2023 року та постанова Київського апеляційного суду від 20 березня 2024 року втрачають законну силу і подальшому виконанню не підлягають.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Д. А. Гудима

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

П. І. Пархоменко