Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/454/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року селище Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

під головуванням судді Діброви О.В.,

з секретарем Ніконенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із зазначеною заявою та просить видати відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальний припис на шість місяців, яким встановити такі обмеження: ОСОБА_2 заборонити: 1.перебувати в місці проживання заявника із нею, що по АДРЕСА_1 ; 2.вести листування, здійснювати телефонні дзвінки та контактувати із заявником особисто, або через третіх осіб; 3.наближатися на відстань 100 м до місця її проживання, що по АДРЕСА_1 й інших місць, які вона відвідує.

Подану заяву обґрунтовує тим, що 04 січня 2025 року та 27 квітня 2025 року за адресою її проживання, що по АДРЕСА_1 , колишнім співмешканцем ОСОБА_2 було вчинено відносно неї домашнє насильство. Постановами Народицького районного суду Житомирської області від 13 березня 2025 року й від 01 липня 2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 173-2 КУпАП й піддано адміністративному стягненню. Однак кривдник переслідує її, погрожує вбивством й самогубством.

Учасники, будучи належним чином повідомленими про час і місце проведення судового розгляду, у судове засідання не з?явились; заявник засобами телефонного зв`язку просила розгляд заяви проводити без її участі; заінтересована особа про причини неявки не повідомив.

Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне :

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_2 є колишнім співмешканцем заявниці, з яким вони вже спільно не проживають більше шести місяців.

13 березня 2025 року постановою Народицького районного суду Житомирської області по справі №284/20/25 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, та піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 грн. за те, що останній, 04 січня 2025 року близько 13 години 20 хвилин в стані алкогольного сп`яніння, по АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_1 , в ході якої виражався в її бік образливими словами, погрожував фізичною розправою та намагався затіяти бійку.

01 липня 2025 року постановою Народицького районного суду Житомирської області по справі №284/29025 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 1020 гривень за те, що 27 квітня 2025 року о 08 годині ОСОБА_2 , будучи 13 березня 2025 року підданим адміністративному стягненню за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство щодо колишньої співмешканки ОСОБА_1 , а саме: ображав нецензурною лайкою, чим завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілої.

Зазначені обставини підтверджуються копіями постанов Народицького районного суду Житомирської області (а.с.3-5)

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі - Закон) домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі є кривдником, особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі є особою, яка постраждала від домашнього насильства (пункти 6 й 8 частини 1 статті 1 Закону).

Пунктом 14 частини 1 статті 1 Закону визначено, що психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (пункт 7 частини 1 статті 1 Закону).

Статтею 26 Закону передбачено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: 1) постраждала особа або її представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; 3) у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи опікун, орган опіки та піклування.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (частина 2 статті 26 Закону).

Частинами 3-8 вказаної норми Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. За заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті. Про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних умістах (уразі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи. Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання(перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення підстав для видачі обмежувального припису ОСОБА_2 як її кривднику.

На підставі викладеного, керуючись статтями 263-265, 350-6 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом шести місяців:

перебувати в місці проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

вести листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб з ОСОБА_1 ;

заборонити наближатися на відстань 100 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 .

Про видачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обмежувального припису повідомити Коростенський РУП ГУНП в Житомирській області для взяття на профілактичний облік, а також Народицьку селищну раду Коростенського району Житомирської області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя:Олександр ДІБРОВА