Справа № 450/4885/24 Провадження № 2/450/631/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

Головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Хамуляк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про предмет спору: стягнення заборгованості за кредитним договором,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): 03.10.2024 року позивач в особі свого представника за ордером адвоката Маслюженко М.П. звернувся до суду із заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С11.106.79425 укладеним між відповідачем та АТ «Ідея банк» 24.01.2017 року, у розмірі 89652,00грн., яка складається із 22863,15 грн. - заборгованості за основним боргом, 48634,81 грн. - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, а також судові витрати, з яких 2422,40 грн. - судового збору, суму оплати послуг поштового зв`язку відповідно до розрахункового документу про оплату послуг поштового зв`язку та 5200,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до преамбули угоди №С11.106.79425 вона укладається згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що затверджений розпорядженням банку і розміщений на інтернет-сторінці банку. Банк свої зобов`язання перед клієнтом за угодою та ДКБО виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та надавши клієнту можливість користуватись кредитними коштами в межах кредитного ліміту, визначеного угодою. Клієнт здійснював користування грошовими коштами кредитного ліміту, що відображено у виписці з його рахунку. Однак свої зобов`язання за угодою щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач не виконує. Останній платіж здійснено 21.12.2019р. Внаслідок чого у позичальника сформувалась заборгованість перед банком в загальній сумі 71497,96грн., що складається з заборгованості за основним боргом у розмірі 22863,15грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 48634,81грн.

Вимоги за вказаним договором спочатку були переданні первинним кредитором другому кредитору - ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» на підставі договору факторингу №16/11-23, а згодом вже позивачу по справі від другого кредитора на підставі договору факторингу від 29.12.2023 року №29/12-23.

Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав зобов`язання. ОСОБА_1 прострочивши узгоджені строки платежів за кредитним договором №С11.106.79425 порушила зобов`язання і має нести передбачену ст.625 ЦК України відповідальність і сплатити на користь позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 13499,82грн., а також три проценти річних від простроченої суми у розмірі 4654,22грн. На підставі наведеного просить позовні вимоги задоволити.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено сторонам, що у відповідності до ч. 7ст. 279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України.

У вказаний строк сторони не подали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст.178 та ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

24.01.2017 року між акціонерним товариством «Ідея банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено угоду №С11.106.79425 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до якого первинний кредитор та відповідач погодили відкриття відповідачу рахунку АТ «Ідея банк», видачу банківської картки, встановлення кредитного ліміту у розмірі до 200 000,00 грн. зі сплатою за його користування 24%. Також сторонами було підписано довідку-повідомлення від 24.01.2017р., в якій міститься детальний розпис сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, зокрема, сума кредиту: 21400,00грн., термін користування кредитом 12 місяців, погашення основної суми кредиту щомісячно, сума щомісячного платежу 1193,00грн. орієнтовна реальна річна процентна ставка -101,2%.

Згідно п.2 даної угоди банк відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди та договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу та випускає клієнту міжнародну платіжну карту Master Card. Згідно п.3 угоди банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку, максимальний ліміт 200000,00грн., процентна ставка 24% річних.

Рух коштів по рахунку та отримання кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку ОСОБА_1 за період з 24.01.2017р. по 16.11.2023р.

АТ «Ідея банк» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконав, що вбачається з виписки по рахунку за період з 24.01.2017 року по 16.11.2023 року надавши відповідачу кредитні кошти.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №С11.106.79425, складеного АТ «Ідея банк», судом встановлено, що станом на 16.11.2023 загальна заборгованість відповідача за кредитним договором складає: 71497,96грн., з яких: 22863,15грн. сума заборгованості за кредитом, 48634,81грн.- сума нарахованих процентів.

16.11.2023р. між АТ «Ідея-банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» було укладено договір факторингу №16/11-23 відповідно до умов якого за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

Як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору факторингу №16/11-23 від 16.11.2023р. до фактора ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №С11.106.79425 на загальну суму 71497,96грн., з яких: 22863,15грн. сума заборгованості за кредитом, 48634,81грн.- сума нарахованих процентів.

29.12.2023р. між ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу № 29/12-23 відповідно до п.2.1 якого, за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

Як вбачається з витягу з друкованого реєстру боржників №1, що є додатком до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023р. до фактора ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №С11.106.79425 на загальну суму 71497,96грн., з яких: 22863,15грн. сума заборгованості за кредитом, 48634,81грн.- сума нарахованих процентів.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

У ч. 2ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц.

Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору.

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 р. у справі №914/868/17, відступлення майбутніх вимог можливе тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.

Встановлюючи дійсність майбутньої вимоги, що переходить до нового кредитора необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №752/8842/14-ц.

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

Враховуючи умови договору факторингу №16/11-23 та реєстру боржників до нього, та договору факторингу №29/12-23 та реєстру боржників до нього до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № С11.106.79425 у розмірі 71497,96грн., з яких: 22863,15грн. сума заборгованості за кредитом, 48634,81грн.- сума нарахованих процентів. Доказів відступлення будь-яких іншої суми заборгованості матеріали справи не містять.

Як вбачається із довідки-розрахунку, за підписом АТ «Ідея Банк» заборгованість відповідача станом на 16.11.2023р. складає: 71497,96грн., з яких: 22863,15грн. сума заборгованості за кредитом, 48634,81грн.- сума нарахованих процентів.

Із врахуванням вищенаведеного, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення у розмірі 71497,96грн.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно принципу змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог (ст.ст.12,81 ЦПК України). Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів. Тобто, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Розглядаючи справу в межах доводів та поданих доказів, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 71497,96грн., в іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат суд зазначає таке.

Згідно ч.1,3ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з п. 3 ч. 2ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5200,00 грн.

На підтвердження розміру витрат на правову допомогу, представник позивача надає договір про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024р. акт про надані послуги з професійної правничої допомоги № 2 від 10.05.2024р., копію ордера, та свідоцтва.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі № 826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу у цій справі, що включає в себе проведення юридичного та фінансового аналізу боржника та складення позовної заяви в сумі 5 200 грн. є завищеним, враховуючи категорію та складність справи.

А відтак, суд дійшов висновку, про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 3 000 грн.

Окрім цього, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, судові витрати розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також, суд зазначає, що вимога позивача про стягнення витрат на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку, задоволенню не підлягає, оскільки вказані витрати не охоплюються положеннямист.133 ЦПК України, а поштове відправлення примірника позовної заяви відповідачу передує відкриттю провадження у справі.

Керуючись ст. ст.12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 282, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги Товариства обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» () заборгованість за угодою № С11.106.79425 про відкриття кредитної лінії у розмірі 71 497,96 грн. (сімдесят одна тисяча чотириста дев`яносто сім гривень 96 копійок) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» () 1937,92грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» () 2400,00грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ - 43575686, адреса: 49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Сімферопільська, буд. 21, 5 поверх, приміщення 68, 69.

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

СуддяН. Б. Добош