Справа № 189/2276/23
04.07.2025 року селище Покровське Дніпропетровської області
Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Чорної О.В.,
за участю секретаря судового засідання Тахтарової В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ПАТ «Дніпропетровськгаз» в особі Павлоградське УЕГГ Покровська дільниця про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом демонтування незаконно обладнаного газопроводу,-
1.Зміст вимог та заперечень учасників справи.
05.07.2023 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Єланського О.Г. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом демонтування незаконно обладнаного газопроводу, в якому просить
В обґрунтування поданого позову представник позивачки зазначив, що ОСОБА_1 , відповідно до Свідоцтва на право власності від 25.12.2000 року, зареєстрованого в реєстрі за №170, є власником житлового будинку з господарчими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
У 2010 року сусідкою позивачки, ОСОБА_3 , було незаконно обладнано на фасаді будинку позивачки газопровід до її помешкання, при цьому вона запевняла, що це буде тимчасово, і через деякий час вони обладнають газопровід у відповідності зі всіма стандартами та демонтують його з фасаду її будинку.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є відповідачка по справі ОСОБА_2 (спадкова справа заведена у Покровській Державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області за №224/2018).
З питання демонтажу незаконно обладнаного газопроводу позивачка неодноразово зверталася і до колишнього власника ОСОБА_3 та до її спадкоємиці ОСОБА_2 , однак до теперішнього часу будь яких дій, спрямованих на перенесення газопроводу вчинено не було.
Представник позивачки стверджує, що у зв`язку з таким розташуванням газопроводу, позивачка не має змоги належним чином користуватися своїм житловим будинком, проводити поточний та капітальний ремонт фасаду будинку, який почав у деяких місцях руйнуватися внаслідок розміщення на ньому газопроводу.
Вважає об`єктивно встановленим факт перешкод з боку відповідачки у користуванні належним їй житловим будинком, який виражається у незаконному розміщенні газопроводу на фасаді будинку і просить його демонтувати.
13.10.2023 року (під час розгляду справи іншим складом суду) відповідачка ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву, позов заперечила з тих підстав, що з доданих до позовної заяви документів вбачається, що на свідоцтві про право власності від 25.12.2000 року відсутній підпис, печатка голови Левандовича М.Й., відсутній штамп БТІ про реєстрацію права власності, на копії технічного паспорта відсутній штамп МБТІ про реєстрацію житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що дає підстави вважати про відсутність зареєстрованого права власності на даний житловий будинок в ОСОБА_1 , а отже і відсутність права вимагати усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом демонтування незаконно обладнаного газопроводу.
Також зазначила, що згідно заповіту від 13.06.2017 року зареєстрованого в реєстрі за N? 60, ОСОБА_3 заповіла все належне їй майно ОСОБА_2 . Однак станом на 13.10.2023 року свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування нею не отримано, спадкові права не оформлено. Тому вважає, що вона не є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Також посилається на те, що відповідно до акту № 56XM06D37801873F від 24.11.2017 року на балансі Оператора ГРМ знаходяться газові мережі до межі балансової належності, зокрема: газорозподільний газопровід низького тиску, надземний газопровід ввід. Отже, монтаж, демонтаж зовнішніх та внутрішніх газових мереж здійснюється Оператором ГРМ (в даному випадку Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз») згідно розробленого та затвердженого проекту. Будь-яке втручання з боку споживача до газових мереж заборонено.
Межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності між Оператором ГРМ та споживачем визначається в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін. Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в обов`язковому порядку має містити схему газопроводів з визначенням на них межі балансової належності, точки вимірювання (місця встановлення вузла обліку) та напрямів потоків природного газу.
У зв`язку з вищевикладеним, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
2.Клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді Покровського районного суду Дніпропетровської області Редько О.В. від 21.07.2023 року відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.
13.10.2025 року відповідачка ОСОБА_2 подала клопотання про заміну первісного відповідача на належного відповідача Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз».
Ухвалою суду від 18.10.2023 року в задоволенні клопотання відповідача про заміну первісного відповідача на належного - відмовлено. Залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ «Дніпропетровськагаз» в особі Павлоградське УЕГГ Покровська дільниця.
21.03.2024 року згідно розпорядження №87-а від 21.03.2024 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, в зв`язку із звільненням судді Покровського районного суду Дніпропетровської області Редько О.В., дану цивільну справу було передано судді Степановій О.С.
Ухвалою суду від 26.03.2024 року суддя Степанова О.С. прийняла до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ПАТ «Дніпропетровськагаз» в особі Павлоградське УЕГГ Покровська дільниця про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом демонтування незаконно обладнаного газопроводу, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.
10.06.2024 року на запит суду державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кривошей О.Г. надано копію спадкової справи №224/2018 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
Згідно наказу в.о. голови Покровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 30 жовтня 2024 року за №21-к/тр "Про відрахування зі штату суду ОСОБА_5 " суддю ОСОБА_5 , звільнену з посади судді Покровського районного суду Дніпропетровської області у відставку рішенням Вищої ради правосуддя від 29 жовтня 2024 року №3145/0/15-24 у зв`язку з поданням заяви про відставку, відраховано зі штату цього ж суду 30 жовтня 2024 року.
Згідно розпорядження №321-а від 11.11.2024 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, в зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_5 з посади судді, дану цивільну справу було передано судді Чорній О.В.
Ухвалою від 11.11.2024 року суддя Чорна О.В. прийняла дану справу до свого провадження, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження, постановивши розглядати справу спочатку з проведенням підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду від 11.03.2025 року закрите підготовче провадження і справа призначена до розгляду справи по суті.
3.Позиції сторін та інших учасників.
В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги спираючись на обставини, зазначені в позовній заяві, просили позов задовольнити.
Відповідачка та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань до суду не подавала.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням положень ст. ст. 223, 280 ЦПК України щодо заочного розгляду справи та позиції позивачки та її представника, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи, про що була постановлена протокольна ухвала.
4. Фактичні обставини, встановлені судом.
Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва на право власності від 25.12.2000 року, зареєстрованого в реєстрі за №170, та технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 15.05.2012 року, ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарчими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.3, 5-7 копія).
11.04.2023 року депутатом Покровської селищної ради Горобець Л.О. складений Акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , яким встановлено, що газове централізоване опалення надходе по сусідству до ОСОБА_2 по трубі, яка знаходиться на зовнішній стіні будинку і закріплена на цій стіні, що призводе до руйнації цього ж будинку, власником якого є ОСОБА_1 (а.с.4 копія).
Відповідно до акту № 56XM06D37801873F від 24.11.2017 року, укладеного між оператором ГРМ ПАТ «Дніпропетровськгаз» в особі начальника дільниці Ревера Ю.Г. та Споживачем в особі ОСОБА_3 , визначено межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін по об`єкту споживача приватний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.40 копія).
Згідно зазначеного Акту на балансі Оператора ГРМ знаходяться газові мережі до межі балансової належності, зокрема: газорозподільний газопровід низького тиску, надземний газопровід ввід.
Межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності між Оператором ГРМ та споживачем визначається в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін. Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в обов`язковому порядку має містити схему газопроводів з визначенням на них межі балансової належності, точки вимірювання (місця встановлення вузла обліку) та напрямів потоків природного газу.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Покровським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №400 (а.с.121 зворотний бік, копія).
13.06.2017 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Катеринівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за №60, яким заповіла все своє майно повністю ОСОБА_2 (а.с.122 копія).
05.09.2018 року ОСОБА_2 звернулася до Покровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.119 копія).
На підставі зазначеної заяви державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області відкрито спадкову справу №224/2018 до майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.118-124 копія).
З матеріалів спадкової справи №224/2018 судом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину, зокрема, на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , ні відповідачка ОСОБА_2 , ні інші особи не отримували.
5. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо аргументів, наведених учасниками справи.
Положеннями ч.1 ст.15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на свій розсуд (ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України).
Відповідно до частин 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з положеннями ст. 5 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
У частині третій статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У позовній заяві сторона позивача стверджує, щовідповідачка чинить перешкоди у користуванні належним їй житловим будинком, які виражаються у незаконному розміщенні газопроводу на фасаді будинку.
Разом з цим, на обґрунтування зазначених тверджень позивачкою не надано будь-яких доказів, зокрема, щодо належності відповідачці газопроводу, який розташований на фасаді її будинку, не заявлено клопотання про витребування доказів у ПАТ «Дніпропетровськгаз» щодо проектної документації спірного газопроводу, не заявлено клопотання про проведення відповідних технічних експертиз з метою визначення технічної можливості проведення демонтажу газопроводу, адже цей газопровід є частиною цілої газової мережі
Також суд зазначає, що доказуванню в даній справі підлягає не тільки наявність належного відповідачці газопроводу на будинку позивачки, а також факт того, що наявність такого газопроводу перешкоджає позивачці у здійсненні їй права користування та розпорядження своїм майном.
Так, з пояснень ОСОБА_1 та її представника в судовому засіданні через наявність такого газопроводу позивачка не має змоги належним чином користуватися своїм житловим будинком, проводити поточний та капітальний ремонт фасаду будинку, який почав у деяких місцях руйнуватися внаслідок розміщення на ньому газопроводу, проте суду не надано жодного доказу пошкоджень фасаду, вартості ремонту, доказів того, що газопровід на фасаді перешкоджає здійсненню такого ремонту і взагалі якимось чином псує фасад.
Отже, судом не встановлено факту протиправного вчинення відповідачкою перешкод позивачці у реалізації останньою повноважень розпорядження або (та) користування належним їй майном.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що для газифікації житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2 , було складено План газопроводу, у відповідності до якого виконані роботи з газифікації (а.с.67-70).
Вказаний газопровід збудований у відповідності до розробленого Плану та прийнятий в експлуатацію, що підтверджується Актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між оператором ГРМ та споживачем №56XM06D37801873F від 24.11.2017 (а.с.40).
Разом з тим, суд зауважує, що спірний газопровід не є приватною власністю відповідача, вона не є розпорядником зазначеного майна та немає право ним розпоряджатися, оскільки даний газопровід перебуває на балансі ПАТ «Дніпропетровськгаз».
Пунктом 4 глави 1 розділу IV Кодексу газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року встановлено «у разі будівництва будь-яких будівель, споруд, доріг, мостів, інших об`єктів архітектури, що потребує перенесення об`єктів (складових) газорозподільної системи, роботи та супутні послуги, пов`язані з перенесенням об`єктів (складових) газорозподільної системи, забезпечуються Оператором ГРМ за рахунок коштів замовників будівництва».
Виходячи із зазначеного всі роботи із перенесення газопроводу, а саме: проєктні, інженерно-технічні виконуються за рахунок замовника таких робіт, в даному випадку такі роботи можуть бути виконані за рахунок позивача, у разі наявності технічної можливості.
Слід також зазначити, що позивач в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, могла би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів, чого при розгляді цієї цивільної справи здійснено не було.
Суд, дослідивши всі матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, надав оцінку всі зібраним у справі доказам і дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними, а позов не підлягає задоволенню.
6.Судові витрати.
Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи відмову у позові, судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору, слід покласти на останнього.
На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 4, 5, 12-13, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 178, 223, 247, 258-259, 263-265, 272-274 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ПАТ «Дніпропетровськгаз» в особі Павлоградське УЕГГ Покровська дільниця про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом демонтування незаконно обладнаного газопроводу відмовити.
Судові витрати покласти на позивача - ОСОБА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 14.07.2025 року.

Суддя О.В. Чорна

04.07.2025