Справа № 197/724/25
Провадження № 2-н/197/72/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року с-ще Широке

Суддя Широківського районного суду Дніпропетровської області Панчук М.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, 3% річних та інфляційних втрат з ОСОБА_1 ,

встановив:

ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" звернулося в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.02.2021 по 31.08.2024 у розмірі 21625,94 грн, 3% річних у розмірі 105,66 грн та інфляційних втрат у розмірі 482,33 грн, загалом просить стягнути 22213,93 грн.

На підставі ч. 1 ст. 30 ЦПК України, справа підсудна Широківському районному суду Дніпропетровської області.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

Згідно з положення п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки.

З долучених до матеріалів заяви відомостей вбачається, що заявник просить стягнути з боржника заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.02.2021 по 31.08.2024 у розмірі 21625,94 грн. Разом з тим, ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" звернулося в суд 11.07.2025, тобто поза межами строків позовної давності щодо вимог про стягнення вказаного боргу.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", наявність спору про право є підставою для відмови у відкритті провадження за заявою про видачу судового наказу, якщо з доданих документів вбачається пропуск позовної давності; така вимога може бути розглянута тільки у позовному провадженні.

Відповідно до п. 10 вищевказаної Постанови, норми ЦПК України не передбачають можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки, він видається лише за умови безспірності вимог.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Моментом виникнення права вимоги є перший день після закінчення лютого 2021 року, тобто 01.03.2021, а відтак загальний строк позовної давності закінчився 01.03.2024, при цьому заявник звернувся у суд 11.07.2025.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

У зв`язку з тим, що з наданих заявником документів вбачається пропуск позовної давності щодо стягенння заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.02.2021 по 31.08.2024 у розмірі 21625,94 грн, вимога щодо стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію не може бути визнана судом безспірною та як наслідок цього, не підлягає розгляду у порядку наказаного провадження.

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу та роз`яснити заявникові, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, ст. 257 ЦК України, суд

ухвалив:

відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, 3% річних та інфляційних втрат з ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги протягом 15 днів з дня підписання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя М.В. Панчук