Справа № 758/2316/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Петрова Д.В.,

при секретарі судового засідання Сідько І.О.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_5.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення 1/2 вартості майна,

У С Т А Н О В И В :

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва із вищевказаною позовною заявою.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначає, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 15 червня 2009 року, ухваленим з цивільній справі № 2о-99 2009 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім?єю без реєстрації шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю позовні - вимоги відповідачки задоволено повністю.

Встановлено, що відповідачка та позивач проживають однією сім?єю без реєстрації шлюбу з січня 1993 року по час ухвалення цього судового рішення, тобто по 15 червня 2009 року.

За час спільного проживання з відповідачкою, а саме 15 листопада 2006 року, за спільні кошти був придбаний автомобіль марки JAGUAR S-TYPE, д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер кузова (VIN) НОМЕР_2 , який зареєстрований на праві власності за відповідачкою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та відповіддю Головного сервісного центру МВС від 28.01.2025 року на адвокатський запит.

Відповідно до Звіту про експертну грошову оцінку колісного транспортного засобу від 24 січня 2025 року ринкова вартість автомобіля марки JAGUAR S-TYPE, д.н.3. НОМЕР_4 , 2006 року випуску, номер кузова (VIN) НОМЕР_2 , станом на 24.01.2025, складає 302 256 грн.

Позивач зазначає, що жодної угоди про добровільний поділ автомобіля, що є спільною сумісною власністю подружжя, між сторонами досягнуто не було. Позивач неодноразово звертався до відповідача з метою вирішення питання щодо користування майном або щодо грошової компенсації у розмірі 1/2 визначеної вартості автомобіля. Однак, всі спроби врегулювання даного питання не дали жодних результатів та були проігноровані відповідачем, а тому позивач змушений звертатися до суду із даним позовом.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

02.04.2025 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.

Представник відповідача зазначає, що заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки рішення Святошинського суду м. Києва від 15.06.2009, на яке посилається позивач було скасоване рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13.09.2011. Отже обставини про те, що сторони у справі не проживали однією сім?єю без реєстрації шлюбу, які були встановлені рішенням Апеляційного суду міста Києва від 13 вересня 2011 року (справа № 22-2051/11), за апеляційною скаргою ПАТ «БАНК ФОРУМ», не потребують повторного встановлення і дослідження, а є безспірним фактом. Таким чином, заявлений позов про поділ автомобілю є необґрунтованим.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 09.04.2025 задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Городок Яни Володимирівни про витребування доказів, витребувано у Святошинського районного суду м. Києва належним чином завірену копію рішення Апеляційного суду м. Києва від 13.19.2011 у цивільній справі № 22-2051/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу, визнання права власності на майно набуте за час спільного проживання.

21.04.2025 на адресу суду, на виконання вищезгаданої ухвали, надійшли витребувані матеріали.

16.06.2025 від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив.

Представник позивача зазначає, що скасування рішення суду першої інстанції відбулося виключно з ініціативи третьої особи - ПАТ «БАНК ФОРУМ», інтереси якого були пов`язані не з правовою природою сімейних відносин між сторонами, а з майновими наслідками, що зачіпали предмет стягнення за кредитним договором. Таким чином, скасування судового рішення апеляційною інстанцією відбулося не з підстав недоведення факту спільного проживання, а з огляду на майнові інтереси кредитора.

В судовому засіданні представник позивача обґрунтовував заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 15 червня 2009 року, ухваленим з цивільній справі № 2о-99 2009 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім?єю без реєстрації шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю позовні - вимоги задоволено повністю. Встановлено, що сторони однією сім?єю без реєстрації шлюбу з січня 1993 року по час ухвалення цього судового рішення, тобто по 15 червня 2009 року.

15 листопада 2006 року було придбано автомобіль марки JAGUAR S-TYPE, д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер кузова (VIN) НОМЕР_2 , який зареєстрований на праві власності за відповідачкою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та відповіддю Головного сервісного центру МВС від 28.01.2025 року на адвокатський запит.

Відповідно до Звіту про експертну грошову оцінку колісного транспортного засобу від 24 січня 2025 року ринкова вартість автомобіля марки JAGUAR S-TYPE, д.н.3. НОМЕР_4 , 2006 року випуску, номер кузова (VIN) НОМЕР_2 , станом на 24.01.2025, складає 302 256 грн.

Як вбачається із матеріалів справи рішення Святошинського суду м. Києва від 15.06.2009, на яке посилається позивач, у подальшому було скасовано рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13.09.2011.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення визначається його суб?єктивними і об?єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Крім того, преюдиційні обставини є обов?язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

Преюдиціальні факти є обов?язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки є встановленими у рішенні, немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву законність судового акта, який набрав законної сили. Преюдиціальність - обов?язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення (Правова позиція ВС у складі КГС, постанова від 18 березня 2021 року, справа № 902/608/19).

Преюдиційність - це обов?язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть предиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правило про преюдицію спрямоване не лише на заборону перегляду фактів, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиційного установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Аналогічних висновків щодо застосування частини 4 статті 75 ГПК України дійшов Верховний Суд у постановах від 26 листопада 2019 року у справі № 922/643/19, від 26 листопада 2019 року у справі № 902/201/19, від 10 грудня 2019 року у справі № 910/6356/19, зазначених заявником.

Отже вказані обставини про те, що сторони у справі не проживали однією сім?єю без реєстрації шлюбу, які були встановлені рішенням Апеляційного суду міста Києва від 13 вересня 2011 року (справа № 22-2051/11), за апеляційною скаргою ПАТ «БАНК ФОРУМ», не потребують повторного встановлення і дослідження, а є безспірним фактом.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 року у справі №902/761/18, від 04.12.2019 року у справі №917/2101/17).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на наведене, дослідивши фактичні обставини справи, виходячи із меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справив їх сукупності, то суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з підстави його необґрунтованості.

Згідно з ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, у даній справі у задоволенні позовних вимог відмовлено, тому судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 56, 58, 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення вартості майна - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повідомити сторони, що складання повного тексту рішення відбудеться протягом п`яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

-позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

-відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 ;

Суддя Дмитро ПЕТРОВ