РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Швед Н.В.

справа №569/4986/25

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина,який продовжує навчання ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, і просить: Стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі 5200 грн. щомісячно і до зкінчення навчання або досягнення 23 річного віку.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 10 вересня 2005 року між позивачем та ОСОБА_2 (відповідачем) укладено шлюб у відділі РАЦС Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області. 29 червня 2010 року шлюб з відповідачем було розірвано рішенням Дубенського міськрайонного суду по справі 2-838/10. Від спільного шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час навчається на 1 курсі Київського університету культури на денній формі навчання, за освітньою програмою зв`язки з громадськістю та реклама, за спеціальністю 061 журналістика на контрактній основі.

Згідно п.1.2. договору №49289 про здобуття вищою освітою, строк надання освітньої послуги: з 31.10.2024 по 30.06.2028 року. Вартість навчання згідно з п.4.1. договору про надання освітніх послуг складає 5100 грн. на місяць. Крім цього, згідно договору оренди від 09.12.2024, який був укладений між її сином та гр. ОСОБА_4 , її син з метою навчання орендує квартиру в АДРЕСА_1 . Місячна вартість орендної плати складає 4 000 грн. та 1/3 частина вартості від комунальних послуг, що становить 1300 грн. на місяць. Її коштів не вистачає, щоб самостійно утримувати їхнього сина. У зв`язку з цим вони з сином опинилися у скрутному матеріальному становищі, так як є необхідність несення витрат на його утримання, на оплату навчання, проживання у місті Києві, проїзд до місця навчання, одяг, харчування, підручники. Син потребує матеріальної допомоги. Враховуючи денну форму навчання сина, він фактично позбавлений можливості працювати оскільки задіяний в навчальному процесі цілий день. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання сина в зв`язку з навчанням не надає, хоча є працездатною особою, зобов`язанийта має можливість надавати матеріальну допомогу на час навчання сина. Також зауважує, що рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20 вересня 2010 року по справі №2-839/10 з відповідача на утримання сина на її користь щомісячно, до досягнення ним повноліття стягувалися аліменти. У зв`язку з досягненням сином повноліття аліменти на його утримання станом на сьогоднішній день не стягуються. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Їй не відомо достовірно чи відповідач офіційно працевлаштований, проте з наявної в неї інформації він має можливість надавати грошову допомогу на утримання їхнього сина.

12.05.2025 року через «Електронний суд» до суду від представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначає про те, що проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечує частково та може відповідач сплачувати 1500 грн. аліментів з огляду на наступне: Станом на сьогодні стан здоров`я відповідача значно погіршився, що підтверджується зокрема копією довідки №31 від 06.05.2025 року, де зазначено, що ОСОБА_2 має наступні діагнози: виразкова хвороба ДПК (виразка дванадцятипалої кишки) (крім цього, підтверджується висновками езофагогастродуоденескопії, проведеної 24.03.2025 р.), яка характеризується хронічним рецидивуючим перебігом; дуоденіт; хронічний гастрит; деформуючий остеоартроз суглобів лівої ступні. В довідці також вказано, що Відповідач потребує довготривалого і дороговартісного лікування (копії довідки додається). Відповідно до заключення ультразвукового дослідження органів черевної порожнини від 14.03.2025 р., у відповідача кіста підшлункової залози (копія ультразвукового дослідження доадється). Через описані вище проблеми зі здоров`ям, наявні у відповідача, він вже більше місяця є непрацездатним, що підтверджується копіє знімку екрана, де йому надходили створені медичні висновки про непрацездатність, датовані 21 березня 2025 року та 25 березня 2025 року (копія знімку екрана додається). Проаналізувавши результати досліджень, акти наданих медичних послуг, рецепти на ліки, елементи медичної карти та чеку, можна прийти до висновку про те, що відповідач справді має значні проблеми зі здоров`ям, які потребують тривалого лікування і, відповідно коштів. Згідно з копією довідки про доходи, виданої 02.05.2025 року за місцем роботи відповідача, він, після вирахування всіх податків та зборів, отримує мінімальну заробітну плату в такому розмірі:

- за жовтень 2024 року 5 866 грн. 73 коп.

- за листопад 2024 року 6 703 грн., 74 коп.

- за грудень 2024 року 6 275 грн 83 коп.

- за січень 2025 року - 6 237 грн. 00 коп.

- за лютий 2025 року 6 237 грн. 00 коп.

- за березень 2025 року 5 784 грн. 79 коп.

Заробітна плата відповідача є досить не високою та незадовільний стан здоров`я, унеможливлює сплачувати аліменти в сумі 5 200 грн. , як цього вимагає позивач. На праві власності не має: будинку, квартири, автомобіля, земельних ділянок.

ОСОБА_2 в жодному разі не відмовляється від допомоги сину ОСОБА_6 , якщо покращиться його фінансовий стан та стан здоров`я, він обов`язково додатково допомагатиме йому. Високий рівень відповідальності відповідача щодо сплати аліментів на утримання сина підтверджується, зокрема, відсутністю про нього даних в Єдиному реєстрі боржників (копія інформації є єдиного реєстру боржників додається).

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання дочкою, сином; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність батьків можливості надати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків повнолітніх дітей. Зважаючи на описані вище обставини, відповідач вважає розмір аліментів, заявлений позивачкою, непідйомним для нього.

19.05.2025 року до канцелярії суду від позивачки ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій вона зазначила про те, що відзив на позовну заяву нею було отримано 15 травня 2025 року про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання від 09.05.2025 року, який підписаний представником відповідача адвокатом Фіщук А.А. з відзиву вбачається, що відповідач заперечує позовні вимоги частково, може сплачувати по 1500 грн. на утримання їхнього сина щомісяця до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Крім цього, відповідач посилається на незадовільний стан здоров`я та малу заробітну плату, як неможливість сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. За приводу цього вважає зазначити наступне. Посилання відповідача на непрацездатність більше місяця, що підтверджується копією знімку екрана з медичними висновками про непрацездатність від 21.03.2025 та 25.03.2025 не можуть бути належними доказами по даній справі. З таких знімків з екрану, жодним чином не встановити їх приналежність відповідачу (відсутня ідентифікація відповідача як особи отримувача та як особи щодо якої такі висновки складалися). За таких обставин, такі докази є неналежними, так як не містять інформації щодо предмета доказування, як про це зазначено в ст. 77 ЦПК України. Представник відповідача вказує також про те, що ОСОБА_2 , не відмовляється від допомоги сину, якщо покращиться його фінансовий стан та стан здоров`я, а високий рівень відповідальності підтверджується відсутністю про нього даних в Єдиному реєстрі боржників. З цього приводу зазначає, що з моменту початку навчання, як і до того часу, відповідач не тільки жодного разу не поцікавився життям їхнього сина, але жодного разу не надав матеріальної допомоги. Інформація з єдиного реєстру боржників в даному випадку якраз і підтверджує відсутність у відповідача боргових зобов`язань перед іншими стягувачами, відтак і наявність можливості оплачувати разом із нею навчання їхнього сина. Посилання відповідача на копію довідки за №31 від 06.05.2025 та висновок лікаря, що відповідач потребує довготривалого та дороговартісного лікування, в будь-якому разі не може бути доказом саме розміру вартості такого лікування, так як твердження лікаря про це не тільки входить до його компетенції, а й навпаки, такі рекомендації лікаря містять ознаки порушення вимог до його діяльності. Між тим, рекомендації лікаря мають вказувати на чіткий, період тривалості йог хвороби та вартість лікування. За таких обставин вважає, що така довідка є недопустимим доказом, оскільки не доводить обставин справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування і не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Серед доказів несення відповідачем витрат на лікування до відзиву додані акт про надані медичні послуги для пацієнта від 25.03.2025 на суму яку згідно наданої копії взагалі неможливо ідентифікувати, а також чек №10404 від 06.05.2025 на суму 350 грн. Вартість несення витрат на лікування відповідачем з наданих до суду доказів не є такою вже й великою. Вказівка представника відповідача про те, що він на праві власності немає ні будинку, ні квартири, ні автомобіля, ні земельної ділянки, вказує лише про те, що відповідач не несе жодних додаткових витрат на утримання такої власності та сплати податків, що навпаки вказує на можливість ним сплачувати аліменти в сумі, яка вказана в позовних вимогах. За таких обставин, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

27.05.2025 року через «Електронний суд» до суду від представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що ознайомившись з відповіддю на відзив позивачки, діючи в інтересах відповідача ОСОБА_2 , який зі змістом та доводами відповіді на відзив не погоджується. Відносно копій знімків екрану з медичними висновками про непрацездатність від 21.03.2025 та 25.03.2025, як позивач стверджує, що не можуть бути належними доказами через відсутність ідентифікації відповідача, зазначає що зазначені знімки екрану є непрямим, але достовірним відображенням інформації з офіційної інформації з офіційної електронної системи формування листків непрацездатності. Відповідач дійсно перебував і перебуває у стані тимчасової непрацездатності, і його дії були направлені на надання суду максимально доступних йому доказів, які відображають цей факт. Зважаючи на принципи змагальності сторін та об`єктивності судового розгляду (статті 12,77 ЦПК України), просять суд критично оцінити зауваження Позивачки щодо форми доказів. Важливо не допустити порушення прав Відповідача через формальні недоліки, які не залежать від його волі. Позивачка абсолютно трактує відсутність даних про Відповідача в Єдиному реєстрі боржників, тож на її думку, це вказує на наявність коштів для сплати аліментів. Відповідач рішуче заперечує це твердження. Відсутність у реєстрі боржників лише свідчить по відсутність невиконаних грошових зобов`язань перед іншими стягувачами, але жодним чином не відображає поточного матеріального стану відповідача, як про це вказує позивачка. Наголошують, що наявність інших боргів або їх відсутність не є прямим показником спроможності сплачувати аліменти у заявленому Позивачкою розмірі. Матеріальне становище Відповідача, його реальні доходи та витрати, що були обгрунтовані у відзиві, є об`єктивним відображенням його можливостей. Позивачка неправомірно ставить під сумнів допустимість та належність медичних доказів, стверджуючи, що твердження лікаря про вартість та тривалість лікування виходить за межі його компетенції. Відповідач заперечує проти такого тлумачення. Медична довідка та висновок лікаря видаються компетентними медичним закладом на підставі медичного огляду та діагнозу. Лікар, як фахівець, надав інформацію про стан здоров`я пацієнта та необхідні заходи. Якщо у довідці зазначено про довготривале та дороговартісне лікування, це є відображенням медичного стану пацієнта та об`єктивної потреби у відповідній медичній допомозі. Лікар не встановлює цини, а констатує необхідність лікування, яке за своє суттю є дороговартісним. Зауваження Позивачки щодо «невеликої» вартості понесених Відповідачем витрат на лікування є суб`єктивним та абсолютно некоректним, і не відповідають реальному фінансовому становищу відповідача. Відповідач наголошує, що, перебуваючи у стані непрацездатності, він не отримував заробітної плати. Його дохід від трудової діяльності є мінімальним, що не дозволяє йому покривати значні витрати. Будь- яка сума витрат на лікування є вагомою для особи з мінімальним доходом, особливо у період непрацездатності. Оцінка Позивачкою фінансових можливостей Відповідача є упередженою та не грунтується на об`єктивних даних. Суд має враховувати реальне матеріальне становище Відповідача (стаття 182 СК України), а не суб`єктивні міркування Позивачки про «величину» витрат. Твердження Позивачки, що відсутність у Відповідача у власності будинку, квартири та автомобіля вказує на відсутність додаткових витрат та, відповідно, на можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі, є абсолютно неприпустимим. Відсутність майна у власності не є доказом достатнього матеріального забезпечення. Навпаки, це свідчить про те, що відповідач не має значних активів. Стаття 182 СК України чітко передбачає, що суд враховує наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; загальний матеріальний стан; доходи та інші обставини, що мають істотне значення. Відсутність майна не звільняє від витрат на оренду житла, комунальні послуги, харчування та інші базові потреби, які є обов`язковими для будь-якої особи. Це аж ніяк не означає, що у Відповідача є «зайві» кошти для сплати аліментів у непідйомно високому для нього розмірі. Просять врахувати усі вищенаведені доводи.

Ухвалою суду від19 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 24 квітня 2025 року з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повномуобсязі, просила врахувати її відповідь на відзив, та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судовезасідання не з"явився, представник відповідача Фіщук А.А. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі відповідача. При розгляді справи просили взяти до уваги відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив надісланий до суду. Винести рішення, яким визначити розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у озмірі 1500 грн. 00 коп.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.

10 вересня 2005 року між позивачем та ОСОБА_2 (відповідачем) укладено шлюб у відділі РАЦС Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області.

Від спільного шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 09 березня 2022 року актовий запис № 348.

Копією рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29 червня 2010 року по справі 2-838/10, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. , який на даний час навчається на 1 курсі Київського університету культури на денній формі навчання, за освітньою програмою зв`язки з громадськістю та реклама, за спеціальністю 061 журналістика на контрактній основі.

На сьогоднішній день синові відповідача виповнилося 18 років і він на даний час навчається на 1 курсі Київського університету культури на денній формі навчання, за освітньою програмою зв`язки з громадськістю та реклама, за спеціальністю 061 журналістика на контрактній основі відповідно до копії Договору № 49289 від 31.10.2024 про здобуття вищою освітою. Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 30.06.2028 р.

Відповідно до копії договору оренди від 09.12.2024 року, який укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .. Орендар ОСОБА_3 прийняв в строкове платне користування кімнату площею 12 кв м. в АДРЕСА_1 . Місячна вартість орендної плати складає 4 000 грн. та 1/3 частина вартості від комунальних послуг, що становить 1 300 грн. на місяць.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов"язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду Українивід 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов"язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов"язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв"язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня поданнятакої заяви.

Згідно ст. ст.9,18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-ХІІ батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов"язок матері і батька це обов"язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статті 182 СК України при визначеннірозміруаліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; іншіобставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов"язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Як встановлено судом. Стан здоров`я відповідача погіршився, що підтверджується зокрема копією довідки №31 від 06.05.2025 року, де зазначено, що ОСОБА_2 має наступні діагнози: виразкова хвороба ДПК (виразка дванадцятипалої кишки) (крім цього, підтверджується висновками езофагогастродуоденескопії, проведеної 24.03.2025 р.), яка характеризується хронічним рецидивуючим перебігом; дуоденіт; хронічний гастрит; деформуючий остеоартроз суглобів лівої ступні. В довідці також вказано, що Відповідач потребує довготривалого і дороговартісного лікування. Відповідно до заключення ультразвукового дослідження органів черевної порожнини від 14.03.2025 р., у відповідача кіста підшлункової залози. Наявні також копії знімків екрана, де відповідачу надходили створені медичні висновки про непрацездатність, датовані 21 березня 2025 року та 25 березня 2025 року. Відповідно до копії довідки про доходи відповідача вих.№707 від 02.05.2025 року загальна сума доходу складає з жовтня 2024 року по березень 2025 року 47478 грн. 64 коп.

Судом приймається до уваги те, що ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, факт потреби останнього у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє позивача можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання.

За вищевказаних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з 13 березня 2025 року і до закінчення навчання або досягнення 23 річного віку. .

Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, тому судовий збір в розмірі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставівикладеного, керуючисьст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 Цивільногопроцесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина,який продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з 13 березня 2025 року і до закінчення навчання або досягнення 23 річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3

Суддя -