печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Київ

Суддя Печерського районного суду м. Києва Гуртова Т. І., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Пенсійного фонду України, Ощадбанк, Міністерства юстиції України про стягнення моральної шкоди та матеріальної шкоди у вигляді недоплаченої пенсії, невиплачених соціальних допомог, стягнення невиплачених коштів за вкладами СРСР у порядку спадкування та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

До Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Пенсійного фонду України, Ощадбанк, Міністерства юстиції України п про стягнення моральної шкоди та матеріальної шкоди у вигляді недоплаченої пенсії, невиплачених соціальних допомог, стягнення невиплачених коштів за вкладами СРСР у порядку спадкування та зобов`язання вчинити певні дії.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2025 матеріали позову передані на розгляд судді Гуртової Т. І.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, позивач вважає, що йому не були виплачені соціальні послуги, пенсія у належному розмірі із її індексацією, також йому було відмовлено у переведенні на інший вид пенсії, йому не було повернуто коштів за вкладами СРСР. Вказані дії відповідачів порушують його соціальні права, внаслідок чого також він просить у позові відшкодувати йому завдана моральну шкоду.

Під час вивчення матеріалів вказаної позовної заяви, суддя дійшов висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексах випадках.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

В обсязі конкретних обставин цієї справи зміст (суть) спірних правовідносин обмежується встановленням реальної правової природи відносин, що виникли між позивачем та відповідачами Державою України в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Пенсійного фонду України, Ощадбанк, Міністерства юстиції України про стягнення моральної шкоди та матеріальної шкоди у вигляді недоплаченої пенсії, невиплачених соціальних допомог, стягнення невиплачених коштів за вкладами СРСР у порядку спадкування та зобов`язання вчинити певні дії.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Поряд з цим, позивач є пенсіонером та держава гарантує йому соціальний захист.

Відповідно до пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ст. 4, 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Суд звертає увагу, що відповідачем у вказаній справі є орган виконавчої влади, предметом спору (за змістом позовних вимог) - рішення та дії відповідача, як суб`єкта владних повноважень, щодо невиплати пенсії, соціальних допомог та їх призначенні у відповідності до чинного законодавства.

Тобто, спір виник у зв`язку з виконанням суб`єктом владних повноважень своїх повноважень, законність дій якого є предметом спору.

Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами у справі виник публічно-правовий спір, який, з врахуванням суб`єктного складу його учасників, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому наявні підстави, визначені п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, для відмови у відкритті провадження в цивільній справі в частині позовних вимог, оскільки дана позовна заява в частині стягнення моральної шкоди та матеріальної шкоди у вигляді недоплаченої пенсії, невиплачених соціальних допомог не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства за правилами ЦПК України.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 вказаної Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis рішення у справі «Peretyaka And Sheremetyev v. Ukraine» від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06, §33).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за вказаною справою в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди та матеріальної шкоди у вигляді недоплаченої пенсії, невиплачених соціальних допомог.

В частині позовних вимог про стягнення невиплачених коштів за вкладами СРСР у порядку спадкування та зобов`язання вчинити певні дії, а також у частині визнання права на отримання державних, соціальних та медичних, банківських та правничих послуг без використання цифрових технологій суд, вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, дійшов висновку про залишення позовної заяви у вказаній частині без руху через недотримання позивачем положень ст.175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити певні положення, зокрема повне найменування (для юридичних осіб) сторін та інших учасників справи; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як убачається з ч. 8 ст. 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належно, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Як вбачається зі змісту позовної заяви про стягнення невиплачених коштів за вкладами СРСР у порядку спадкування та зобов`язання вчинити певні дії, вона містить наступні недоліки:

- не містить повного найменування відповідача 3, оскільки позивач зазначив його як «Ощадбанк»;

- не вказано зміст позовних вимог щодо кожного відповідача із викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; із зазначення доказів на обґрунтування вказаних обставин, одночасно із посиланням на спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

- обґрунтований розрахунок сум, що стягуються солідарно з відповідачів;

- не зазначені відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; а також відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- не вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- не зазначено підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, матеріали справи не містять належно засвідчених додатків, у зв`язку із чим, суддя дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги передбачені ч. 4 ст. 95, ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

Водночас до позовної заяви позивачем не додано копії позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено позовну вимогу майнового характеру, а саме стягнення невиплачених коштів за вкладами СРСР з урахуванням індексації. Слід зауважити, що відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачем відповідний розрахунок не доданий, судовий збір не сплачений. Доказів того, що позивач є інвалідом ІІ групи, матеріали справи не місять.

Тому, позивачу необхідно виконати розрахунок індексації з позовної вимоги про стягнення невиплачених коштів за вкладами СРСР та сплатити судовий збір. Збір становить - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Крім того, позов містить також і вимогу немайнового характеру, а саме визнання права на отримання державних, соціальних та медичних, банківських та правничих послуг без використання цифрових технологій. Тому, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 1211.20 грн.

Враховуючи наведене, позивачу необхідно виправити вказані недоліки позовної заяви у вказаній частині позовних вимог.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги містять елементи клопотання, зокрема, позивач просить витребувати документи, а також звільнити його від сплати судового збору.

При цьому, вимоги до будь-якої заяви, клопотання також визначені ст. 183 ЦПК України.

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (ч. 4 ст. 183 ЦПК України).

Оскільки позивачем не дотримано вимог щодо форми та змісту клопотання про витребування документів та виклик свідків, суд позбавлений можливості розглянути зазначені вимоги по суті та прийняти відповідні рішення.

За таких обставин, позивачу необхідно уточнити зміст позовних вимог та, за необхідності, надати клопотання про витребування документів, оформлені відповідно до вимог ст. 183 ЦПК України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про необхідність усунення вказаних недоліків та надання позивачу строку для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 13, 19, 186 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Пенсійного фонду України, Ощадбанк, Міністерства юстиції України в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди та матеріальної шкоди у вигляді недоплаченої пенсії, невиплачених соціальних допомог.

Позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про стягнення невиплачених коштів за вкладами СРСР у порядку спадкування та визнання права на отримання державних, соціальних та медичних, банківських та правничих послуг без використання цифрових технологій - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не виконання вимог ухвали суду в частині усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала в частині відмови у відкритті може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Тетяна ГУРТОВА