УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі судді Майстренка О.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного антикорупційного бюро України, треті особи: Президент України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про відшкодування шкоди,

встановив:

В провадженні судді Солом`янського районного суду міста Києва Кицюк В.С. перебуває вказана позовна заява.

28.05.2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Кицюк В.С. В обґрунтування зазначає, що головуючий суддя порушив верховенство права за допомогою позбавлення позивача права брати участь у розгляді справи у режимі відеоконференції.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.06.2025 заяву про відвід головуючого судді Кицюк В.С., визнано необґрунтованою та передано її для розгляду судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану заяву про відвід передано судді Майстренку О.М.

Статтею 40 ЦПК України, визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч.7 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Частиною 8 ст.40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Так, відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частиною сьомою статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що доводи, викладені у заяви про відвід судді позивачем Циганенко О.П. не свідчать про наявність необ`єктивності та упередженості судді під час розгляді справи, та на переконання суду свідчать про незгоду позивача із процесуальними рішеннями судді Кицюк В.С.

За таких обставин, заява про відвід головуючого судді Кицюк В.С. не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України,

постановив:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Кицюк Вікторії Сергіївни від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Національного антикорупційного бюро України, треті особи: Президент України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про відшкодування шкоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. Майстренко