№ 207/1677/25
№ 2/207/1065/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Кам`янське

Південний районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді Юрченко І.М.

при секретарі Сівачук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцев Вячеслав Олександрович про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

Звертаючись до суду, позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25.09.2023 року, актовий запис №845.

Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частки квартири під АДРЕСА_1 .

Вказана вище частка квартири належала спадкодавці на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 25 грудня 1997 року. Право власності зареєстровано в бюро технічної інвентаризації.

Оскільки ОСОБА_2 заповіту не склала, згідно зі ст. 1223 Цивільного кодексу України, вступають в дію норми спадкування за законом.

Спадкоємцями першої черги за законом, після померлої ОСОБА_2 , є він - її син ОСОБА_1 . Інших спадкоємців першої черги за законом не має.

У лютому 2025 року він звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцева Вячеслава Олександровича, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_2 .

На підставі вищезазначеної заяви, нотаріусом була заведена Спадкова справа за №7/2025 після померлої ОСОБА_2 (копія Витягу зі спадкового реєстру додається). Однак, нотаріусом було надано відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.02.2025 р., в якій зазначено, що ОСОБА_1 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, а звернувся лише після спливу 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця, документи, які б підтверджували факт прийняття спадщини - відсутні.

Він володіє 1/2 часткою у вищезазначеній квартирі, 1/2 з якої належала померлій матері ОСОБА_2 , але він не був зареєстрований в цій квартирі.

Тому йому було рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Він вчасно не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 через низку як об`єктивних, так і суб`єктивних причин.

У нього на протязі останніх 5 років хворе серце, через перебої в його роботі пришвидшується його серцебиття через що виникають болі за грудиною та виникає задуха, він не може навіть ходити по квартирі.

Через повномасштабне вторгнення російської федерації на територію нашої держави та смерть його матері він не міг виходити з квартири, що також призвело до значного погіршення його стану здоров`я, він навіть боявся вийти на вулицю.

Через таке напруження він постійно перебував у стані емоційного та фізичного напруження, що призвело до погіршення стану здоров`я. Неодноразово він знаходився на лікуванні, тому що із-за неможливості вийти із дому через стан свого здоров`я, постійно консультувався телефоном зі своїм сімейним лікарем.

Висновком сімейного лікаря від 26.02.2025 року підтверджено, що ОСОБА_1 страждає тривало на протязі 5 років на гіпертонію 2 ступеня з ускладненням.

На його думку, дані причини пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними, непереборними життєвими труднощами для позивача у вигляді стану здоров`я.

На даний час, по спливу строку на прийняття спадщини, спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , ніким не прийнято, що можна підтвердити спадковою справою.

Відмова у задоволенні прохання щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини зумовить перехід права власності на спадкове майно до держави в особі органу місцевого самоврядування, на території якого воно знаходиться.

На підставі зазначеного просить суд визначити, що строк на прийняття ним спадщини пропущений з поважних причин, та визначити йому - ОСОБА_1 додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача надала суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутністю, та за відсутністю позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач надав відзив на позовну заяву (арк. с. 24-25), в якому зазначив, що Кам`янська міська рада позовну заяву про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не визнає в повному обсязі та заперечує проти неї з наступних підстав.

Згідно норм ЦПК України право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 №7 в абзаці 6 п.24 роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Позивач в позовній заяві посилається на обставини, за яких він пропустив шестимісячний строк на прийняття спадщини, а саме стан його здоров`я (хворе серце, пришвидшене серцебиття), який погіршився через повномасштабне вторгнення та через смерть матері; зазначає, що неодноразово знаходився на лікуванні.

Проте, як вбачається з матеріалів доданих до позовної заяви, Позивач долучає до позовної заяви лише Консультативний висновок сімейного лікаря, який датований 26.02.2025 року, та який не містить конкретних відомостей про періоди лікування від моменту відкриття спадщини і до спливу шестимісячного строку. Фактично Позивач звернувся до лікаря вже після того, як нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Отже, у справі відсутні докази об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для позивача вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а відтак вважають, що правові підстави для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. У задоволенні позову просить відмовити.

Представник позивача надав відповідь на відзив (арк. с. 33), в якій зазначив, що на спростування позиції відповідача, надає докази звернення ОСОБА_1 26.04.2023 року до лікаря-терапевта зі скаргами на підвищений кров`яний тиск, біль у серці, серцебиття, головного болю, втрату рівноваги, запаморочення, що підтверджується електронним зверненням з системи Неlsі. До цього, з 20.04.2023 року ОСОБА_1 лікувався вдома та не міг відвідати лікаря.

Вважає позицію відповідача щодо незгоди з позовом занадто формальною. Крім того, позивач є співвласником квартири, яка є об`єктом спадкування разом із своєю матір`ю ОСОБА_2 та просить суд врахувати ці докази при винесенні рішення суду.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглянути дану справу без участі представника Кам`янської міської ради, та прийняти рішення згідно з нормами чинного законодавства.

Третя особа - Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцев В.О. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглянути дану справу без його участі.

Враховуючи вищенаведене, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд.

Дослідивши письмові докази та оцінивши усі докази по справі в їх сукупності суд приходить до наступних висновків.

Дослідивши письмові докази та оцінивши усі докази по справі в їх сукупності суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Приписами ст. 1268 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Матеріалами справи підтверджується той факт, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кам`янське Дніпропетровської області, про що 25 вересня 2023 року Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис № 845 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . (арк.с.8).

ОСОБА_2 була матір`ю позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , де у графі «батько» зазначений ОСОБА_3 , у графі «мати» - ОСОБА_2 (арк.с.10).

Також судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 та його матері ОСОБА_2 належить на праві власності квартира під АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого органом приватизації - відділом обліку та розподілу житлової площі міськвиконкому м.Дніпродзержинська від 25 грудня 1997 року. Право власності зареєстровано в бюро технічної інвентаризації (ар.с.11)

Відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 06 лютого 2025 року, Приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевим В.О. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері ОСОБА_2 , у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини (арк.с. 6).

Факт тривалої хвороби позивача підтверджується долученим до позовної заяви Консультативним висновком сімейного лікаря від 26.02.2025 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 хворіє на протязі останніх 5 років, діагноз гіпертонія 2 ступеня з ускладненням (ар.с.14), а також зверненням ОСОБА_1 26.04.2023 року до лікаря-терапевта зі скаргами на підвищений кров`яний тиск, біль у серці, серцебиття, головного болю, втрату рівноваги, запаморочення, що підтверджується електронним зверненням з системи Неlsі (ар.с.34-36).

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в України» Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

З 29.06.2022 діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив такий висновок. Так, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (ч. 2 ст. 4 ЦК України).

Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви які про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України).

Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Отже, виходячи із зазначених правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивач, звернувшись 04 лютого 2025 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , пропустив шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті матері і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Більш того, 19 червня 2023 року набрав чинності підпункт 2 пункту 3 постанови КМУ від 09 травня 2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», яким виключено пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою було встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини або відмови від його ухвалення зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення терміну для прийняття спадщини.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилався на збройну агресію та введення воєнного стану у відповідності до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та воєнними діями, що відбуваються на території України, а також те, що через повномасштабне вторгнення російської федерації на територію нашої держави та смерті його матері він постійно перебував у стані емоційного та фізичного стресу, що призвело до погіршення стану здоров`я, він навіть не міг виходити з квартири на вулицю. Через таке напруження він постійно перебував у стані емоційного та фізичного напруження, що призвело до погіршення стану здоров`я.

ОСОБА_1 посилався на хворобу, пояснив, що на протязі останніх 5 років у нього хворе серце, через перебої в його роботі пришвидшується його серцебиття, через що виникають болі за грудиною та виникає задуха, він не може навіть ходити по квартирі.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини з наступних причин: у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій; у зв`язку з хворобою, та через суперечливі положення закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що мало своїм наслідком пропущення строку для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

Окрім цього суд приймає до уваги, що позивач сам є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та на іншу 1/2 частину якої він бажає прийняти спадщину, що відкрилася після смерті його матері. Таким чином позивач має легітимні очікування щодо узаконення свого права власності на квартиру в цілому.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

При цьому, Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Так, Верховний Суд в постанові від 18.01.2023 у справі №580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті22,57,58,94та152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права.

З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері і слід визначити строк у межах передбаченого законом загального терміну шести місяців і таким достатнім строком є три місяці, перебіг якого рахується після набрання рішенням законної сили.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись до нотаріальної контори, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

З огляду на викладене, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 12, 13, 76-82, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 до Кам`янської міської ради, знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, майдан Петра Калнишевського, буд. 2, третя особа: Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцев Вячеслав Олександрович, знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнити у повному обсязі.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , додатковий строк в три місяці після набрання рішенням суду законної сили для подання ним заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчисляються з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Юрченко