Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №497/1276/25
Провадження по справі № 2/514/524/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року с-ще Бессарабське

Тарутинський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді - Кирилюк І.М.,

за участю секретаря судового засідання Царан К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі ТОВ «Факторинг Партнерс») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в особі директора - Сердійчука Я. звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останнього заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №478866 від 15.01.2021 року у сумі 30794, 53 грн, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну допомогу у сумі 13000 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 15.01.2021 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Слон Кредит» із пропозицією про отримання позики. Відповідач своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію ТОВ «Слон Кредит» та погодився, що анкета-заява, паспорт споживчого кредиту, підписаний договір про надання споживчого кредиту №478866 та Правила надання коштів у позику, опубліковані на офіційному сайті www.sloncredit.ua, складають договір про надання споживчого кредиту. За умовами укладеного договору ТОВ «Слон Кредит» надає відповідачу кредит на споживчі (особисті) потреби на суму 27 500 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності на 730 днів з кінцевим терміном повернення 15.01.2023 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 191.25 % річних.

Відповідач на умовах договору отримав грошові кошти у розмірі 27 000 грн у розпорядження, проте у повному обсязі зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у сумі 30 794 грн 53 коп, яка складається із основного боргу за кредитом 21114 грн 33 коп та відсотків за його користування - 9 680 грн 20 коп.

31 січня 2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір відступлення прав вимоги (факторингу) №31012025, згідно з яким до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №478866 від 15.01.2021 року.

Оскільки після відступлення права вимоги до ОСОБА_1 він не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, ТОВ «Факторинг Партнерс» просить суд стягнути на його користь з ОСОБА_1 30 794 грн 53 коп заборгованості за договором.

Водночас позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь понесені судові витрати у справі.

Ухвалою суду від 09 липня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у спрощеному позовному порядку з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач подав до суду заяву, у якій просить розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі відсутності відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

У призначену дату у судовому засіданні взяв участь відповідач ОСОБА_1 , який пояснив, що дійсно отримав кредитні кошти у ТОВ Слон Кредит» у розмірі 22 000 грн, погашав заборгованість за кредитом, сплачував відсотки, у серпні 2023 року здійснив останній платіж. Проти вимог щодо стягнення з нього суми заборгованості, яка виникла не заперечує. Оскільки він отримує у місяць приблизно 5 тис грн, йому важко буде оплатити зазначені позивачем витрати на правову допомогу.

З`ясувавши думку відповідача щодо можливості розгляду справи без участі представника позивача, а також поданої позивачем заяви, суд, керуючись ст. 223 ПК України прийняв рішення про можливість проведення судового розгляду справи за участю відповідача та на підставі наявних у матеріалах справи письмових доказів.

Урахувавши позицію позивача у справі, заслухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом встановлено, що 15.01.2021 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Слон Кредит» із пропозицією про отримання позики. Відповідач своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію ТОВ «Слон Кредит» та погодився, що анкета-заява, паспорт споживчого кредиту, підписаний договір про надання споживчого кредиту №478866 та Правила надання коштів у позику, опублікована на офіційному сайті www.sloncredit.ua, складають договір про надання споживчого кредиту. За умовами укладеного договору ТОВ «Слон Кредит» надає відповідачу кредит на споживчі (особисті) потреби на суму 27 500 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності на 730 днів з кінцевим терміном повернення 15.01.2023 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 191.25 % річних (а.с. 23-25).

31 січня 2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір надання послуг з факторингу №31012025, за умовами якого ТОВ «Слон Кредит» передає ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «Слон Кредит» права грошової вимоги. Згідно витягу з реєстру Боржників до Договору надання послуг з факторингу №31012025 від 31 січня 2025 року, ТОВ «Слон Кредит» передало ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту №478866 від 15.01.2021 року (а.с. 29-33, 42).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серія ФК № 1175, виданого 21.02.2019 року, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань, Статут ТОВ «Факторинг Партнерс» - позивач є фінансовою установою (а.с. 47, 55, 56-57).

ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало перерахувало на банківський рахунок відповідача кошти у сумі 22 000 грн, знявши на умовах договору (п.п.2.1., 2.2., 3.5.) за перший день користування кредитом у розмірі 27 500 грн суму відсотків у розмірі 5 500 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №4251 від 15.01.2021 року (а.с. 26).

Відповідно до розрахунку, заборгованість відповідача за договором складає 30 794, 53 грн, з яких: 21 114, 33 грн, - сума заборгованості за тілом кредиту; 9680 грн 20 коп - сума заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги (а.с. 28) (сума знятих відсотків за перший день користування кредитом до суми заборгованості не включена).

Відповідач повідомив суду, що перераховував гроші до серпня 2023 року, а потім перестав, оскільки змінились обставини, суму заборгованості визнає.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку ( ст. 509 Ц К України)

Сторонами у зобов`язанні є і боржник і кредитор ( ст. 510 Ц К України)

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти ( ч.1 ст.1054 ЦК України).

Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором ( п.1-1 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживне кредитування».

Кредитодавцем у розумінні зазначеного Закону є банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право надавати споживчі кредити ( п.7 ч.1 ст. 1 Закону «Про споживче кредитування»).

Порядком споживчого кредитування передбачено, що кредитодавець встановлює можливість укладення договору про споживчий кредит на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача (ч.2 ст. 14 Закону України «Про споживне кредитування».

Відповідно до Закону «Про споживче кредитування» та Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» такий договір може укладатися шляхом приєднання, коли він складається із індивідуальної і публічної частини договору (ст. 634 ЦК України, ч.2 ст. 13 Закону «Про споживче кредитування», ч.5 ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії»).

Положеннями ЦК України, які застосовуються до кредитного договору, передбачено, що такий договір є укладеним з моменту передання грошей. Позичальник зобов`язаний повернути грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором ( ст. 1046 ЦК України ст.1049 ЦК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, серед іншого, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

За вимогами Закону України «Про споживче кредитування» відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит допускається фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу (ч.2 ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування»).

Враховуючи, що на підставі наданих доказів та пояснень відповідача установлено, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання щодо повернення отриманих коштів за укладеним договором про надання споживчого кредиту, право вимоги за яким перейшло до позивача (фінансової установи) не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Керуючись вимогами ч.1 ст. 141 ЦПК України щодо пропорційності розподілу судового збору відповідно до задоволених вимог між сторонами, вказані витрати у цій справі покладаються на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правничої допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 року, укладеного з адвокатським об`єднанням «Лігал Асісстанс», заявку на надання юридичної допомоги №307 від 01.04.2025 року; витяг з Акту №9 про надання юридичної допомоги від 30.04.2025 року на суму 13000 грн, яка полягала у наданні усної консультації з вивчення документів та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду.

У постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду висловила позицію, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їх реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Ураховуючи складність справи, проведену правничу роботу, розгляд справи без участі представника позивача, розмір задоволених позовних вимог, суд, виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про заявлені витрати на правничу допомогу частково в розмірі 3500 грн, що відповідає засадам розумності та співмірності.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 2422 грн 40 коп та на правничу допомогу у справі у сумі 3 500 грн підлягають стягненню з відповідача.

Ураховуючи наведене та керуючись ст. ст. 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого в будинку АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (, 03150, м. Київ, вулиця Гедройця Єжи, будинок №6, офіс №521) суму заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №478866 від 15.01.2021 року в розмірі 30 794 (тридцять тисяч сімсот дев`яносто чотири ) гривні 53 (п`ятдесят три) копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого в будинку АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (, 03150, м. Київ, вулиця Гедройця Єжи, будинок №6, офіс №521) суму судових витрат в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, у разі якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті, закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Кирилюк