Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2025 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Гришка О.Я., за участі секретаря судового засідання Федорини А.А., представника відповідача адвоката Коби М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі ТОВ «Фінансова компанія «Ейс») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У позовній заяві вказано, що 23.04.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 138026 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору, кредитодавець зобов`язався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно умов договору сума (загальний розмір) кредиту становить 16667,00 грн. та надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 8004,16 грн. для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит №133618 від 08.03.2024 укладеним з кредитодавцем; у розмірі 4996,10 грн. на картковий рахунок позичальника; у розмірі 3666,74 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією.

Позивач вказує, що відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 24998,44 грн., яка складається з наступного: 16667,00 грн. - заборгованість за кредитом, 7630,44 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 701,00 грн. комісія за кредитним договором.

У позовній заяві вказано, що 10.10.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та позивач уклали договір факторингу № 10102024, у відповідності до умов якого TOB «Фінансова компанія «Кредіплюс» відступило TOB «Фінансова компанія «Ейс» за плату належні йому права вимоги, а TOB «Фінансова компанія «Ейс» прийняло належні TOB «Фінансова компанія «Кредіплюс» права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників, зокрема, до ОСОБА_1 .

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позивач ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 138026 від 23.04.2024 у розмірі 24998,44 грн., яка складається з 16667,00 грн. заборгованості за тілом, 7630,44 грн. заборгованості за відсотками та комісії 701,00 грн., стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 28.03.2025 було відкрито провадження у даній справі та справа була призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без участі представника позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача вказав, що позивачем не надано доказів про перерахування відповідачу суми кредиту, не надано жодного іншого доказу про утворення заборгованості. Представник відповідача вказав, що позивачем не надано до суду в якості доказу документ із назвою «Повідомлення» системи «Platon», відповідно до якого 23.04.2024 через систему платежів було начебто проведено успішно видачу займу на картку ОСОБА_1 , при цьому повний номер картки не вказується. Представник відповідача стверджує, що матеріали справи подані до суду, не містять належних та допустимих доказів того, що Гаркавенком В.С. підписано електронним цифровим підписом договір від 24.04.2024, та не має даних щодо отримання позивачем ні коштів, ні електронного цифрового підпису в акредитованому центрі ключів, тобто, на думку представника, не доведено підписання договору й самим позивачем. Крім того, представник стверджує, що позивачем до матеріалів справи не додано копію заявки з якої б вбачалося, що саме відповідач ОСОБА_1 мав намір отримати грошові кошти у позику, як і не надано доказів на підтвердження факту надсилання CMC-повідомлення (CMC код 966660) відповідачу.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 23.04.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 138026 згідно з яким відповідач отримав кредит в розмірі 16667,00 грн. в наступному розмірі: 8004,16 грн. для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит №133618 від 08.03.2024 укладеним з кредитодавцем; у розмірі 4996,10 грн. на картковий рахунок позичальника; у розмірі 3666,74 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Договором передбачений порядок нарахування та сплати відсотків за ставкою 240,00% річних та комісії за користування кредитом. Загальний строк кредитування складає 112 днів з 23.04.2024 по 13.08.2024. Строк на який надано кредит встановлюється графіком платежів (а.с. 11-34).

Згідно картки обліку виконання договору № 138026, яка складена ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» загальна сума фінансового активу становить 24998,44 грн., з яких 16667,00 грн. - тіло, 7630,44 грн. відсотки, 701,00 грн. комісія (а.с. 38-39).

10.10.2024 між TOB «Фінансова компанія «Ейс» та TOB «Фінансова компанія «Кредіплюс» було укладено договір факторингу № 10102024 (а.с. 42-47, 51). Згідно Акту приймання-передачі реєстру №1 до договору факторингу № 10102024 від 10 жовтня 2024 року TOB «Фінансова компанія «Кредіплюс» передало TOB «Фінансова компанія «Ейс» права вимоги, а TOB «Фінансова компанія «Ейс» прийняло належні TOB «Фінансова компанія «Кредіплюс» права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників (а.с. 49-50).

Згідно витягу з додатку №1 до договору факторингу № 10102024 від 10 жовтня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 138026 в розмірі 24998,44 грн., з яких 16667,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 7630,44 грн. сума заборгованості за відсотками, 701,00 грн. сума заборгованості за комісією (а.с. 48).

Згідно виписки з особового рахунка за кредитним договором № 138026 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» станом на 04.03.2025 складає 24998,44 грн., з яких 16667,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 7630,44 грн. сума заборгованості за відсотками, 701,00 грн. сума заборгованості за комісією (а.с. 41).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до норм статей 610, 612, 625, 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений договором строк, як закріплено нормами статей 526, 530 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Така позиція викладена і Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року № 6-979цс15.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та з урахуванням доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, суд приходить до висновку що позивачем належним чином доведені обставини виникнення між сторонами правовідносин та обґрунтованість позовних вимог, за таких обставин є підстави для задоволення позову ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача про те, що суду не надані докази підписання відповідачем спірного кредитного договору, оскільки, як вбачається з Договору про споживчий кредит (а.с. 11-14) та з Паспорту споживчого кредиту (а.с. 21-22), ці документи підписані відповідачем шляхом накладення свого електронного цифрового підпису.

Також змістом Довідки про успішність операцій (а.с. 34) спростовується твердження представника відповідача про те, що відповідач не отримав від первісного кредитора на свій рахунок кошти за кредитним договором.

Також стороною позивача надані належні та допустимі докази про перехід права вимоги від TOB «Фінансова компанія «Кредіплюс» до TOB «Фінансова компанія «Ейс» (а.с. 42-51).

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що позовна заява в частині стягнення заборгованості за кредитним договором вмотивована, аргументована та така, що підлягає задоволенню.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат. Також слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Заїченко проти України»).

Судом досліджено договір про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04.02.2025 про надання правової допомоги ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» адвокатським бюро «Тараненко та партнери» (а.с. 52-53), додаткову угоду № 4 до договору про надання правничої допомоги №04/02/25-1 від 04 лютого 2024 року (а.с. 54), акт прийому-передачі наданих послуг (а.с. 55), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 56). Зміст вказаних документів не суперечить вимогам законодавства до їх оформлення.

З урахуванням вищевикладеного, обсягу наданої правової допомоги, розрахунку цієї правової допомоги, зважаючи на характер даної категорії справи, загальний обсяг наданих адвокатським бюро правничих послуг за відповідний період, компенсації підлягають кошти в сумі 6000 грн., що відповідатиме об`єктивному та співмірному обсягу наданої правової допомоги стороні позивача, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 512, 514, 610, 612, 625, 629, 1049, 1054, 1077, 1082, 1081 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (місцезнаходження: вул. Харківське шосе, 19, офіс 2005, м. Київ, ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», , заборгованість за кредитним договором № 138026 від 23.04.2024 у розмірі 24998 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто вісім) гривень 44 копійки, яка складається з 16667,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 7630,44 грн. заборгованості за відсотками та комісії 701,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», , судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 18.07.2025.

Суддя