ЛУГИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
Справа № 281/337/25
Провадження по справі № 2/281/224/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року селище Лугини

Суддя Лугинського районного суду Житомирської області Свинченко Г.Д., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки і піклування Лугинської селищної ради Коростенського району Житомирської області про зміну місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

26.06.2025 року адвокат Янчук М.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки і піклування Лугинської селищної ради Коростенського району Житомирської області про зміну місця проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08.07.2025 року до суду надійшла інформація про реєстрацію місця проживання відповдача.

09.07.2025 року винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надано час на усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали.

Позовна заява залишена без руху в зв`язку з тим, що, всупереч вимогам ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить викладення обставин та посилань на докази наявності спору між позивачем та відповідачем щодо визначення місця проживання дитини, не зазначені докази на підтвердження обставин, вказаних у позовній заяві станом на дату її подання та докази того, що позивач має можливість забезпечити належні умови проживання та виховання дитини, не вказані відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

11.07.2025 року ухвала суду від 09.07.2025 була доставлена до електронного кабінету представника позивача, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

Представником позивача 11.07.2025 року через систему «Електронний суд» подано заяву про усунення недоліків, зазначено, що саме на орган опіки покладено обов`язок надання відповідного висновку в межах/під час розгляду справи, що буде зроблено в ході розгляду даної справи. Висновок повинен надавати орган опіки, а не позивач. Закон не передбачає обов`язку попереднього звернення до органу опіки, а лише надає право вибору, дозволяючи позивачу одразу звернутись до суду. Позивач надав суду всі наявні в нього докази. Інші докази, які позивач буде вважати за необхідне подати - зможе це зробити чи заявити про їх витребування в підготовчому судовому засіданні. Відсутність доказів на підтвердження обставин справи - може бути підставою для відмови в позові, але не є підставою для відмови у відкритті провадження в справі. Просить не чинити позивачу перешкод в доступі до правосуддя/не порушувати конституційних прав позивача/не проявляти надмірний формалізм та відкрити провадження в даній справі.

Суд звертає увагу, що у поданій представником позивача заяві про усунення недоліків, не усунуто недоліки позовної заяви згідно норм закону.

Замість усунення недоліків та зазначення конкретних для даної справи обставин, представником позивача вказано лише загальні правові норми, в позовній заяві відсутнє викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Враховуючи вимоги процесуального законодавства позивач зобов`язаний подати усі докази по справі разом із позовною заявою. Процесуальним законодавством встановлено чіткі рамки подачі доказів до суду, після чого суд не вправі приймати подані докази, оскільки буде порушено вимоги принципу змагальності. Докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких також покладений на учасника справи (у цьому випадку - позивача).

Згідно висновку ВС від 20.10.2020 по справі № 756/671/19 (№ в ЄДРСР 92335060), «Відповідно до частини восьмої статті 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення позову без руху жодним чином не перешкоджає позивачеві у доступі до правосуддя після усунення недоліків заяви.

За нормою ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд приймає до уваги позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висвітлену 07.02.2024 року у справі № 295/434/22, провадження № 61-10948св23, згідно якої формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанню судового рішення та є порушенням» ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28.10.1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13.01.2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», від 08.03.2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Слід зазначити, що вказані в ухвалі суду недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28.03.2006 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ухвала від 09.07.2025 року, якою позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху, виконана не була, недоліки позовної заяви не були усунуті. Позивачу було роз`яснено, що у разі не усунення недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута, а не відмовлено у відкритті провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч.6 ст. 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З врахуванням наведеного, а також положень ч. 3 ст.185 ЦПК України, в разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 185, 353-355 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки і піклування Лугинської селищної ради Коростенського району Житомирської області про зміну місця проживання дитини вважати неподаною та повернути заявнику.

Суд роз`яснює, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Галина СВИНЧЕНКО