17.07.2025 Суддя Маркосян М. В.
Справа № 644/6260/25
Провадження № 2/644/3738/25
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

17 липня 2025 року

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі головуючої судді Маркосян М.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Харкова з цивільним позовом до ОСОБА_2 в якому ставить питання про стягнення заборгованості за Договором постачання № 18 від 20.07.2021року.

В обґрунтування позову зазначає, що між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - Відповідач) було укладено договір постачання № 18 від 20.07.2021 року, за яким відповідачу було поставлено товар на суму 655 000,00 грн., який було отримано відповідачем та сплачено ним не в повній мірі. Просить стягнути заборгованість (несплачену частину за поставлений товар) в розмірі 300000,00 (триста тисяч) гривень, а також інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми.

Суддя, вивчивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, приходить до висновку про те, що у відкритті провадження за вказаним позовом у порядку цивільного судочинства має бути відмовлено, з підстав відсутності у цьому спорі юрисдикції місцевого загального суду, оскільки зазначене питання має вирішуватись за правилами господарського судочинства, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з вимогами ст. 186 ЦПК України до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 186 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 4 ГПК України у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право звертатися фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Згідно з ч.1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Як вбачається з відповіддю №1579323 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 (вірний код РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа підприємець.

Позивач у справі, при укладенні договору постачання також діяв як фізична особа підприємець.

Визначальною для розмежування юрисдикції за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України є участь у відносинах, з приводу яких виник спір, суб`єкта господарської діяльності. Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу (ч.1 ст.45 ГПК України).

Згідно з ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за договором поставки № 18 від 20.07.2021року.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. З буквального трактування вказаної норми, договір поставки є господарським.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому (частина перша статті 656 ЦК України).

Отже, суб`єктом підприємницької діяльності за договором поставки має бути продавець (постачальник). Вимоги наявності такого статусу для покупця немає. Покупець має право використовувати товар, отриманий за договором поставки, у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням. Однак, відповідач та покупець за договором поставки, за позовом, наразі також є суб`єктом підприємницької діяльності.

Наведене свідчить про те, що спірні правовідносини є господарськими, а позивач та відповідач є суб`єктами підприємницької діяльності, правовідносини, з яких виник спір є господарськими.

Таким чином, даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин суддя приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі за правилами цивільного судочинства, оскільки в даному випадку спір має розглядатись за правилами господарського судочинства.

Керуючись ст.ст. 186, 187, 258, 260, 261 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня її складання.

Повний текст ухвали складений 17.07.2025.

Суддя Марина МАРКОСЯН