Справа № 369/5741/24
Провадження № 2/369/2062/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

при секретарі судового засідання Безкоровайної М.Л.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Бублик А.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 369/5741/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

04.04.2024 року до суду звернувся представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бублик А.В. з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 02 жовтня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики № 1.

Відповідно до п. 1.1. Договору позики № 1 від 02.10.2023 року Позикодавець передав, а Позичальник прийняв у власність грошові кошти в розмірі 10000 (десять тисяч) доларів США, що на момент укладення даного Договору еквівалентно 381 000 (триста вісімдесят одна тисяча) гривень України за середнім комерційним курсом продажу валюти (доларів США) в банківських установах міста Києва (1 долар США 38,10 грн.). Факт одержання грошей підтверджується оригіналом розписки, що власноруч написана Позичальником в момент передачі йому суми позики, що є невід`ємною частиною даного Договору.

На підтвердження укладеного вищезазначеного договору позики Відповідач видав Позивачу розписку, в якій зазначив, що зобов`язується вказану грошову суму повернути готівкою до 03 липня 2025 року включно.

Згідно п. 2.1. Договору позики № 1 від 02.10.2023 року строк користування позикою до «03» липня 2025 року. За домовленістю Сторін Позичальник має можливість достроково повернути Позикодавцю грошові кошти повністю в сумі, що вказана в п.1.1. Договору. Незалежно від строку повернення позики, Позичальник повинен сплатити відсотки за користування позикою тільки до моменту остаточного, фактичного повернення грошових коштів в сумі, що вказана у п. 1.1. даного Договору.

Відповідно до п. п. 2.4. 2.5. Договору позики № 1 від 02.10.2023 року за домовленістю Сторін за користування позикою Позичальником сплачуються Позикодавцю відсотки в розмірі 26,7% (двадцять шість цілих та сім десятих відсотків) річних. Сума щомісячних виплат даних відсотків становить 223 (двісті двадцять три) доларів США. Кожна частка, яка складає 223 (двісті двадцять три) доларів США буде еквівалентна гривні України за середнім комерційним курсом продажу валюти (доларів США) в банківських установах міста Києва станом на день сплати відсотків (сайт: minfin.com.ua). Сплата відсотків за користування позикою здійснюється щомісячно рівними частинами шляхом передачі готівкових коштів (або сплати на банківську картку) у вищевказаному розмірі до 3 числа кожного наступного місяця за попередній місяць. Остання частка сплачується в день повернення позики. Аналогічні боргові зобов`язання щодо сплати щомісячних платежів за користування позикою викладені у розписці від 02.10.2023.

Проте, взяті на себе зобов`язання щодо сплати щомісячних платежів за користування позикою (за період з 04 січня 2024 року по 03 квітня 2024 року включно) Відповідач 1 не виконав.

За весь час Відповідачем 1 (з моменту укладення Договору позики № 1 від 02.10.2023 року до 03.04.2024 року включно) було сплачено Позивачу грошові кошти за користування позикою:

- за період з 03.10.2023 по 03.11.2023 в сумі 8 066 грн. (вісім тисяч шістдесят шість гривень), що на момент сплати еквівалентно 223 доларів США станом на день сплати відсотків (копія платіжного доручення від 06.11.2023 додається);

- за період з 04.11.2023 по 03.12.2023 в сумі 8 251 грн. (вісім тисяч двісті п`ятдесят одна гривня), що на момент сплати еквівалентно 223 доларів США станом на день сплати відсотків (копія платіжного доручення від 15.12.2023 додається);

- за період з 04.12.2023 по 03.01.2024 в сумі 8 520 грн. (вісім тисяч п`ятсот двадцять гривень), що на момент сплати еквівалентно 223 доларів США станом на день сплати відсотків (копія платіжного доручення від 21.01.2024 додається).

Позивач та Відповідач 1 погодили в укладеному між ними договору позики № 1 від 02.10.2023 року, що відсотки за користування позикою становлять 26, 7% річних, а сума щомісячних виплат даних відсотків за користування позикою визначена у твердій грошовій сумі в сумі 223 долара США (дана теза корелюється із судовим висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові суду від 25.05.2021 по справі № 149/1499/18, а саме «п. 65 Способи визначення плати за користування позикою у твердій сумі та у процентному відношенні с еквівалентними (взаємозамінними), тому визначення плати за користування позикою у твердій сумі є правомірним»).

Відповідач 1 порушив умови договору позики № 1 від 02.10.2023 року в частині своєчасної сплати процентів за користування сумою позики за три місяця (з 04.01.2024 по 03.04.2024 включно).

Відповідно до п. 5.1. Договору позики № 1 від 02.10.2023 року забезпеченням зобов`язань по даному Договору є факт укладення договору поруки № 2 від «02» жовтня 2023 року (далі Договір поруки № 2 від між Позикодавцем 02.10.2023 (Позивачем/Кредитором) та чоловіком Позичальника, ОСОБА_3 (Відповідачем 2/Поручителем). Для надання згоди на укладення чоловіком вищевказаного Договору поруки Позичальник складає відповідну заяву та надає її Позикодавцю.

Згідно п. 2.1. Договору поруки № 2 від 02.10.2023 року Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати за невиконання Позичальником усіх його Боргових зобов`язань в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Станом на 04 квітня 2024 року за вищевказаним договором позики № 1 від 02.10.2023 наявний борг Відповідачів перед Позивачем по сплаті процентів за позику з 04 січня 2024 року по 03 квітня 2024 року (включно) в загальній сумі 669 (шістсот шістдесят дев`ять) доларів США.

Крім того, 15 жовтня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики № 3 (далі Договір позики № 3 від 15.10.2023 року, копія даного договору позики від № 3 додається).

Відповідно до п. 1.1. Договору позики № 3 від 15.10.2023 року Позикодавець передав, а Позичальник прийняв у власність грошові кошти в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) доларів США, що на момент укладення даного Договору еквівалентно 953 750 (дев`ятсот п`ятдесят три тисячі сімсот п`ятдесят) гривень України за середнім комерційним курсом продажу валюти (доларів США) в банківських установах міста Києва (1 долар США 38,15 грн.). Факт одержання грошей підтверджується оригіналом розписки, що власноруч написана Позичальником в момент передачі йому суми позики, що є невід`ємною частиною даного Договору.

На підтвердження укладеного вищезазначеного договору позики Відповідач видав Позивачу розписку, в якій зазначив, що зобов`язується вказану грошову суму повернути готівкою до 16 січня 2025 року включно (копія розписки від 15.10.2023 року додається).

Згідно п. 2.1. Договору позики № 3 від 15.10.2023 року строк користування позикою до «16» січня 2025 року (включно). За домовленістю Сторін Позичальник має можливість достроково повернути Позикодавцю грошові кошти повністю в сумі, що вказана в п. 1.1. Договору. Незалежно від строку повернення позики, Позичальник повинен сплатити відсотки за користування позикою тільки до моменту остаточного, фактичного повернення грошових коштів в сумі, що вказана у п. 1.1. даного Договору.

Відповідно до п. п. 2.4. 2.5. Договору позики № 3 від 15.10.2023 року за сплачуються домовленістю Сторін за користування позикою Позичальником Позикодавцю відсотки в розмірі 24,7% (двадцять чотири цілих та сім десятих відсотків) річних. Сума щомісячних виплат даних відсотків становить 515 (п`ятсот п`ятнадцять) доларів США. Кожна частка, яка складає 515 (п`ятсот п`ятнадцять) доларів США буде еквівалентна гривні України за середнім комерційним курсом продажу валюти (доларів США) в банківських установах міста Києва станом на день сплати відсотків (сайт: minfin.com.ua). Сплата відсотків за користування позикою здійснюється щомісячно рівними частинами шляхом передачі готівкових коштів (або сплати на банківську картку) У вищевказаному розмірі до 16 числа кожного наступного місяця за попередній місяц Остання частка сплачується в день повернення позики. Аналогічні боргові зобов`язання щодо сплати щомісячних платежів за користування позикою викладені у розписці від 15.10.2023,

Проте, взяті на себе зобов`язання щодо сплати щомісячних платежів за користування позикою (за період з 17 січня 2024 року по 16 березня 2024 року включно) Відповідач 1 не виконав.

За весь час Відповідачем 1 (з моменту укладення Договору позики № 3 від 15.10.2023 року до 04.04.2024 року включно) було сплачено Позивачу грошові кошти за користування позикою:

- за період з 16.10.2023 по 16.11.2023 в сумі 18651 грн. (вісімнадцять тисяч шістдесят п`ятдесят одна гривня), що на момент сплати еквівалентно 515 доларів США станом на день сплати відсотків (копія платіжного доручення від 27.11.2023 додається):

- за період з 17.11.2023 по 16.12.2023 в сумі 19 410 грн. (дев`ятнадцять тисяч чотириста десять гривень), що на момент сплати еквівалентно 515 доларів США станом на день сплати відсотків (копія платіжного доручення від 26.12.2023 додається);

- за період з 17.12.2023 по 16.01.2024 в загальній сумі 19 668, 21 грн. (дев`ятнадцять тисяч шістсот шістдесят вісім гривень 21 копійка), що на момент сплати еквівалентно 515 доларів США станом на день сплати відсотків (копії платіжних доручень від 07.02.2024 на суму 2010, 05 грн., від 13.02.2024 на суму 6231, 16 грн.; від 18.02.2024 на суму 11 427 грн. додається). Окремо хочу привернути увагу суду, що останні 3 (три) платежі по даному договору позики здійснив Відповідач 2.

В підсумку Відповідач 1 порушив умови договору позики в частині своєчасної сплати процентів за користування сумою позики за два місяця (з 17.01.2024 до 16.03.2024 включно).

Відповідно до п. 5.1. Договору позики № 3 від 15.10.2023 року забезпеченням зобов`язань по даному Договору є факт укладення договору поруки № 4 від «15» жовтня 2023 року (далі Договір поруки № 4 від 15.10.2023, копія даного договору поруки додається) (Позивачем/Кредитором) та чоловіком Позичальника, гр-ном ОСОБА_4 (Відповідачем 2/Поручителем). Для надання згоди на укладення чоловіком вищевказаного Договору поруки Позичальник складає відповідну заяву та надає її Позикодавцю (копія заяви Відповідача 1 про надання згоди на укладення Відповідачем 2 договору поруки № 4 від 15.10.2023 додається).

Згідно п. 2.1. Договору поруки № 4 від 15.10.2023 року Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати за невиконання Позичальником усіх його Боргових зобов`язань в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому, а саме:

- зобов`язання по поверненню позики, отриманої в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) доларів США, що на момент укладення даного Договору еквівалентно 953 750 (дев`ятсот п`ятдесят три тисячі сімсот п`ятдесят) гривень України за середнім комерційним курсом продажу валюти (доларів США) в банківських установах міста Києва). Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві готівкою суму позики в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) доларах США до «16» січня 2025 року;

- щомісячні зобов`язання по сплаті відсотків за користування позикою в розмірі, обумовленого в тексті Основного договору. Сума щомісячних виплат даних відсотків становить 515 (п`ятсот п`ятнадцять) доларів США. Кожна частка, яка складає 515 (п`ятсот п`ятнадцять) доларів США буде еквівалентна гривні України за середнім комерційним курсом продажу валюти (доларів США) в банківських установах міста Києва станом на день сплати відсотків (сайт: minfin.com.ua). Сплата відсотків за користування позикою здійснюється щомісячно рівними частинами шляхом передачі готівкових коштів (або сплати на банківську картку) у вищевказаному розмірі до 16 числа кожного наступного місяця за попередній місяць. Остання частка сплачується в день повернення позики;

- комісій, неустойки (пені, штрафів), інших платежів - в сумах, терміни (строки) та на умовах, визначених Основним договором;

- зобов`язання щодо відшкодування збитків Кредитору.

Станом на 04 квітня 2024 року за вищевказаним договором позики № 3 від 15.10.2023 наявний борг Відповідачів перед Позивачем по сплаті процентів за позику з 16 січня 2024 року по 15 березня 2024 року (включно) в загальній сумі складає 1030 (одна тисяча тридцять) доларів США.

Отже, станом на 04 квітня 2024 року загальна сума СОЛІДАРНОГО боргу Відповідачів перед Позивачем за договором позики № 1 від 02.10.2023 (договору поруки № 2 від 02.10.2023) та договором позики № 3 від 15.10.2023 (договору поруки № 4 від 15.10.2023) становить 1699 (одна тисяча шістсот дев`яносто дев`ять) доларів США.

15 жовтня 2023 року між ОСОБА_1 (далі - Позивач/Позикодавець) та гр.-кою ОСОБА_2 (в подальшому Відповідач/Позичальник) був укладений договір позики № 5 (далі Договір позики № 5 від 15.10.2023 року, копія даного договору позики № 5 від 15.10.2023 року додається).

Відповідно до п. 1.1. Договору позики № 5 від 15.10.2023 року Позикодавець передав, а Позичальник прийняв у власність грошові кошти в розмірі 1 650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) доларів США, що на момент укладення даного Договору еквівалентно 62.947 (шістдесят дві тисячі дев`ятсот сорок сім) гривень України за середнім комерційним курсом продажу валюти (доларів США) в банківських установах міста Києва (1 долар США - 38,15 грн.). Факт одержання грошей підтверджується оригіналом розписки, що власноруч написана Позичальником в момент передачі йому суми позики, що є невід`ємною частиною даного Договору.

На підтвердження укладеного вищезазначеного договору позики Відповідач видав Позивачу розписку, в якій зазначив, що зобов`язується вказану грошову суму повернути готівкою (або сплатити на банківську картку) до 25 березня 2024 року включно (копія розписки від 15.10.2023 року додається).

Згідно п. 2.1. Договору позики № 5 від 15.10.2023 року строк користування позикою до «25» березня 2024 року (включно). За домовленістю Сторін Позичальник має можливість достроково повернути Позикодавцю грошові кошти повністю в сумі, що вказана в п.1.1. цього Договору.

Відповідно до п. 2.2. Договору позики № 5 від 15.10.2023 року Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві готівкою (або сплатити на банківську картку) суму позики поетапно, в розмірі 1650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) доларів США, шо буде еквівалентно гривні України за середнім комерційним курсом продажу валюти (доларів США) в банківських установах міста Києва станом на момент сплати чи повернення позики (сайт: minfin.com.ua) рівними частинами (кожна частина складає 550 доларів США) за наступним графіком:

-перший платіж до 25 січня 2024 року в сумі 550 доларів США;

- другий платіж до 25 лютого 2024 року в сумі 550 доларів США;

- третій платіж до 25 березня 2024 року в сумі 550 доларів США.

Позика по даному Договору позики № 5 від 15.10.2023 року була надана Позивачем без відсотків за користування даними грошовими коштами, а також в якості забезпечення зобов`язань по даному Договору позики не укладався жодний Договір поруки.

Протягом дії вищезазначеного Договору позики № 5 від 15.10.2023 року Відповідачем 1 не було сплачено жодного платежу. Крім того, вже після закінчення дії Договору позики № 5 від 15.10.2023 Відповідачем 1 не повернуто суму позики загалом.

З метою досудового врегулювання Позивачем на адресу Відповідача 1 були неодноразово надіслані відповідні вимоги та претензії (копії вимог та претензій стосовно погашення боргу згідно договору позики № 5 від 15.10.2023 року, поштових чеків про їх відправку та описів вкладення у цінний лист додаються). Проте а ні письмової відповіді, а ні виплати належних грошових коштів Позивач від Відповідача 1 так і не дочекався.

Отже, станом на 04 квітня 2024 року загальна сума особистого боргу Відповідача 1 перед Позивачем за договором позики № 5 від 15.10.2023 року становить 1 650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) доларів США.

Так, Позивач та Відповідач 1 погодили в укладених між ними договорах, що позики надаються в іноземній валюті, а тому і повернення грошових коштів також повинно проводитися в доларах США (дана теза корелюється 13 судовими висновками Верховного Суду, що викладені у постанові суду від 16.11.2022 року по справі № 301/2052/18, а саме «Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (ч. 2 ст. 524 ЦК України). Якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. 2 ст. 533 ЦК України). У разі отримання в позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачено законом чи договором, повернути позикодавцеві таку саму суму грошей (суму позики), тобто таку ж суму грошових коштів в іноземній валюті, яку він отримав у позику (ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України)».

З тексту п. 4.4. договорів позики вбачається, що «у випадку вирішення спору в судовому порядку Позичальник заздалегідь не заперечує щодо факту стягнення боргу в гривнях за середнім комерційним курсом продажу валюти (доларів США) в банківських установах міста Києва на дату прийняття судового рішення».

Також Позивачу завдана моральна шкода, оскільки саме з вини Відповідача 1 по укладеним договорам позики та виданим розпискам виник борг перед Позивачем.

Так як в рахунок позики Позивачем були надані Відповідачу 1 грошові кошти, що належали всій її родині, їх неповернення (несплата щомісячних відсотків) призводить до постійних сварок та з`ясування стосунок в колі сім`ї. Зрозуміло вся ця ситуація негативно впливає на стан Позивача та її моральне здоров`я, що в підсумку позначається на особистому здоров`ї Позивача та погіршує мікроклімат в сім`ї.

У зв`язку з порушенням взятих зобов`язань з боку Відповідачів, Позивач (її родина) не може використати свої заощадження на інші потреби та витрати. Звичний ритм життя Позивача та її сім`ї докорінно змінився (оскільки родина Позивача планувала зробити необхідні виплати (витрати), виходячи саме із строків повернення (сплати щомісячних відсотків) грошових коштів, що узгоджені Позивачем та Відповідачем 1 в укладених договорах позики).

Так як позичені заощадження Відповідачем 1 не були повернуті, в родині Позивача панує фінансова невизначеність та переживання за матеріальне майбутнє сім`ї.

Особливо вразливе Позивач відреагувала на факт, що на будь-які її спроби вирішити спір в досудовому порядку, Відповідачі повністю ігнорують такі намагання (не відповідають на повідомлення по електронній пошті та СМС, під час телефонних розмов Відповідач 1 конфліктує з Позивачем, намагаючись уникнути знаходження компромісу у вирішенні проблеми). Після вчинення Відповідачами вищевказаних дій Позивач відчуває себе «ошуканою» та «використаною».

У зв`язку із неправомірними діями Відповідачів Позивачу завдано душевні страждання. Дана ситуація змушує Позичальника постійно хвилюватися та переживати.

Тому Позивачу завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 20 000 грн. (двадцять тисяч гривень), дана сума, на переконання позивача, є співмірною з тими пережитими душевними стражданнями Відповідачів.

Отже, загальна сума солідарного боргу Відповідачів перед Позивачем за договорами позики № 1 від 02.10.2023 року (договору поруки № 2 від 02.10.2023 року) та договором позики № 3 від 15.10.2023 року (договору поруки № 4 від 15.10.2023 року) становить 1 699 (одна тисяча шістсот дев`яносто дев`ять) доларів США.

Додатково особистий борг Відповідача 1 перед Позивачем за договором позики № 5 від 15.10.2023 року становить 1 650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) доларів США.

Крім того, на виконання зобов`язань щодо оплати послуг адвоката за вказаним договором Позивач сплатив на користь Адвоката грошові кошти у розмірі 13 000 грн., що підтверджується квитанцією від 03.04.2024 року.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, повідомляємо суд, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 14 524, 53 грн. (витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13 000 грн. та сплачений судовий збір в сумі 1 524, 53 грн.).

На підставі викладеного, позивач просив суд:

1. Стягнути солідарно з Відповідачів на користь Позивача загальну суму боргу згідно укладених договору позики № 1 від 02.10.2023 року (договору поруки № 2 від 02.10.2023 року) та договору позики № 3 від 15.10.2023 року (договору поруки № 4 від 15.10.2023 року) в загальному розмірі 1 699 (одна тисяча шістсот дев`яносто дев`ять) доларів США в гривневому еквіваленті за середнім комерційним курсом продажу валюти (доларів США) в банківських установах міста Києва (https://minfin.com.ua/currency/kiev/) на дату прийняття судового рішення;

2. Стягнути з Відповідача 1 на користь Позивача суму боргу згідно укладеного договору позики № 5 від 15.10.2023 року в розмірі 1 650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) доларів США в гривневому еквіваленті за середнім комерційним курсом продажу валюти (доларів США) в банківських установах міста Києва (https://minfin.com.ua/currency/kiev/) на дату прийняття судового рішення;

3. Стягнути солідарно з Відповідачів на користь Позивача завдану моральну шкоду в сумі 20 000 грн;

4. Стягнути солідарно з Відповідачів на користь Позивача понесені ним судові витрати в загальній сумі 14 524, 53 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.04.2024 року відкрито позовне провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

17.10.2024 року відповідач 1 ОСОБА_2 через канцелярію суду зареєструвала заяву про відвід судді Янченку А.В.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.10.2024 року постановлено у задоволенні заяви відповідача 1 ОСОБА_2 про відвід судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченку А.В. у справі № 369/5741/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу відмовити.

27.05.2025 року на електронну адресу суду від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 369/5741/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу, до вирішення іншої цивільної справи № 759/4579/25 за позовом ОСОБА_2 . ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання правочинів удаваними, яка знаходиться на розгляді у провадженні Святошинського районного суду міста Києва.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.05.2025 року постановлено у задоволенні спільного клопотання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зупинення провадження у цивільній справі № 369/5741/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу, відмовити.

У судовому засіданні 28.05.2025 року позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 28.05.2025 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заперечували щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, зазначили, що зазначені договори підписувались не 02.10.2023 року та 15.10.2023 року, а всі 23.10.2023 року на заправці «UPG», однак кошти за цими договорами фактично не передавались, оскільки зазначені договори відповідачів змусила підписати позивач увівши їх в оману. Так, у 2016 та 2018 роках між позивачем та відповідачем було укладено договори позики коштів. Позивачка наполягала на підписанні нових договорів для пропагування відносин від 2016 року та 2018 року та ув`язку з неможливістю відповідачами вчасно виплатити всю суму боргу, тому між ними було підписано договори, але безпосередньо 23.10.2023 року.

Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як убачається з матеріалів справи, 02 жовтня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір позики № 1.

Відповідно п. 1.1. Договору позики № 1 від 02 жовтня 2023 року Позикодавець передав, в Позичальник прийняв у власність грошові кошти в розмірі 10000 (десять тисяч) доларів США, що на момент укладення даного Договору еквівалентно 381000 (триста вісімдесят одна тисяча) гривень України за середнім комерційним курсом продажу валюти (доларів США) в банківських установах міста Києва (1 долар США 38,10 грн.). Факт одержання грошей підтверджується оригіналом розписки, що власноруч написана Позичальником в момент передачі йому суми позики, що є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно п. 2.1. Договору від 02 жовтня 2023 року строк користування позикою до 03 липня 2025 року (включно). За домовленістю Сторін Позичальник має можливість достроково повернути Позикодавцю грошові кошти повністю в сумі, що вказана в п.1.1. Договору. Незалежно від строку повернення позики, Позичальник повинен сплатити відсотки за користування позикою до моменту остаточного, фактичного повернення грошових коштів в сумі, що вказана у п. 1.1. даного Договору.

Згідно п. 2.2. Договору від 02 жовтня 2023 року Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві готівкою суму позики в розмірі 10000 (десять тисяч) доларів США до 03 липня 2025 року.

Згідно п. 2.3. Договору від 02 жовтня 2023 року Після повернення позики в повній сумі Позикодавець повинен повернути Позичальнику оригінал розписки. Наявність оригіналу розписки у Позичальника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі неможливості повернення розписки Позикодавець повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Згідно 2.4. Договору від 02 жовтня 2023 року за домовленістю Сторін за користування позикою Позичальником сплачуються Позикодавцю відсотки в розмірі 26,7% (двадцять шість цілих та сім десятих відсотків) річних. Сума щомісячних виплат даних відсотків становить 223 (двісті двадцять три) доларів США.

Відповідно до п. 2.1. Договору від 02 жовтня 2023 року кожна частка, яка складає 223 (двісті двадцять три) доларів США буде еквівалентна гривні України за середнім комерційним курсом продажу валюти (доларів США) в банківських установах міста Києва станом на день сплати відсотків (сайт: minfin.com.ua). Сплата відсотків за користування позикою здійснюється щомісячно рівними частинами шляхом передачі готівкових коштів (або сплати на банківську картку) у вищевказаному розмірі до 3 числа кожного наступного місяця за попередній місяць. Остання частка сплачується в день повернення позики.

На підтвердження укладеного вищезазначеного договору позики ОСОБА_2 видала Позивачу розписку, в якій зазначила, що зобов`язується вказану грошову суму у розмірі 10000 (десять тисяч) доларів США, повернути готівкою до 03 липня 2025 року включно.

Відповідно до п. 5.1. Договору позики № 1 від 02 жовтня 2023 року забезпеченням зобов`язань по даному Договору є факт укладення договору поруки № 2 від 02 жовтня 2023 року між Позикодавцем (Кредитором) та чоловіком Позичальника, ОСОБА_3 (Поручителем). Для надання згоди на укладення чоловіком вищевказаного Договору поруки Позичальник складає відповідну заяву та надає її Позикодавцю.

Заявою від 02 жовтня 2023 року ОСОБА_2 (дружина Поручителя) надала свою згоду на укладання її чоловіком, ОСОБА_3 із ОСОБА_1 Договору поруки № 2 від 02 жовтня 2023 року.

Так, 02 жовтня 2023 року між ОСОБА_1 та чоловіком Позичальника ОСОБА_3 (Поручителем) укладено Договір поруки № 2 на виконання основного Договору позики № 1 від 02 жовтня 2023 року.

Відповідно до п. 2.1. Договору поруки № 2 від 02 жовтня 2023 року Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати за невиконання Позичальником усіх його Боргових зобов`язань в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому, а саме:

- зобов`язання по поверненню позики, отриманої в розмірі 10000 (десять тисяч) доларів США, що на момент укладення даного Договору еквівалентно 381000 (триста вісімдесят одна тисяча) гривень України за середнім комерційним курсом продажу валюти (доларів США) в банківських установах міста Києва). Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві готівкою суму позики в розмірі 10000 (десять тисяч) доларах США до 03 липня 2025 року;

- щомісячні зобов`язання по сплаті відсотків за користування позикою в розмірі, обумовленого в тексті Основного договору. Сума щомісячних виплат даних відсотків становить 223 (двісті двадцять три) доларів США. Кожна частка, яка складає 223 (двісті двадцять три) доларів США буде еквівалентна гривні України за середнім комерційним курсом продажу валюти (доларів США) в банківських установах міста Києва станом на день сплати відсотків (сайт: minfin.com.ua). Сплата відсотків за користування позикою здійснюється щомісячно рівними частинами шляхом передачі готівкових коштів (або сплати на банківську картку) у вищевказаному розмірі до 3 числа кожного наступного місяця за попередній місяць. Остання частка сплачується в день повернення позики;

- комісій, неустойки (пені, штрафів), інших платежів - в сумах, терміни (строки) та на умовах, визначених Основним договором;

- зобов`язання щодо відшкодування збитків Кредитору.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 09 лютого 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новгородківського районного управління юстиції Кіровоградської області, між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстровано 09.02.2007 року шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Новгородківського районного управління юстиції Кіровоградської області 09.02.2007 року складено відповідний актовий запис № 03. Після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище « ОСОБА_8 ».

За весь час Відповідачем 1 (з моменту укладення Договору позики № 1 від 02 жовтня 2023 року до 03 квітня 2024 року включно) було сплачено Позивачу (підтверджено позивачем у позові) грошові кошти за користування позикою від 02 жовтня 2023 року, а саме:

- за період з 03.10.2023 року по 03.11.2023 року в сумі 8 066 грн, що на момент сплати еквівалентно 223 доларів США станом на день сплати відсотків, відповідно до наданої копії платіжної інструкції № P24АD6309 від 06.11.2023 року

- за період з 04.11.2023 року по 03.12.2023 року в сумі 8 251 грн, що на момент сплати еквівалентно 223 доларів США станом на день сплати відсотків, відповідно до наданої копії платіжної інструкції № P24АD5417 від 15.12.2023 року.

- за період з 04.12.2023 року по 03.01.2024 року в сумі 8 520 грн, що на момент сплати еквівалентно 223 доларів США станом на день сплати відсотків, відповідно до наданої копії платіжної інструкції № P24АD4976 від 21.01.2024 року.

Отже, Відповідач 1 порушив умови Договору позики № 1 від 02.10.2023 року в частині своєчасної сплати процентів за користування сумою позики за три місяця (з 04.01.2024 по 03.04.2024 включно).

У зв`язку з невиконанням Договору позики № 1 від 02.10.2023 року ОСОБА_1 направлялися на адресу місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Вимога 1 щодо невиконання умов договору позики № 1 від 02.10.2023 року, та Вимога № 1 щодо забезпечення зобов`язання за Договором поруки № 2 від 02.10.2023 року про невиконання умов договору позики № 1 від 02.10.2023 року.

Зазначені вимоги направлялися рекомендованим поштовим повідомленням на адресу місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з описом вкладення, про що свідчать поштові повідомлення та опис вкладення наявні в матеріалах справи.

Крім того, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики № 3 від 15.10.2023 року.

Відповідно до п. 1.1. Договору позики № 3 від 15.10.2023 року Позикодавець передав, в Позичальник прийняв у власність грошові кошти в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) доларів США, що на момент укладення даного Договору еквівалентно 953750 (дев`ятсот п`ятдесят три тисячі сімсот п`ятдесят) гривень України за середнім комерційним курсом продажу валюти (доларів США) в банківських установах міста Києва (1 долар США - 38,15 грн.). Факт одержання грошей підтверджується оригіналом розписки, що власноруч написана Позичальником в момент передачі йому суми позики, що є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно п. 2.1. Договору позики № 3 від 15.10.2023 року строк користування позикою до 16 січня 2025 року (включно). За домовленістю Сторін Позичальник має можливість достроково повернути Позикодавцю грошові кошти повністю в сумі, що вказана в п.1.1. Договору. Незалежно від строку повернення позики, Позичальник повинен сплатити відсотки за користування позикою до моменту остаточного, фактичного повернення грошових коштів в сумі, що вказана у п. 1.1. даного Договору.

Відповідно до п. 2.2. Договору позики № 3 від 15.10.2023 року Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві готівкою суму позики в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) доларах США до 16 січня 2025 року.

Згідно п. 2.3. Договору позики № 3 від 15.10.2023 року після повернення позики в повній сумі Позикодавець повинен повернути Позичальнику оригінал розписки. Наявність оригіналу розписки у Позичальника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі неможливості повернення розписки Позикодавець повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Відповідно до п. 2.4. Договору позики № 3 від 15.10.2023 року за домовленістю Сторін за користування позикою Позичальником сплачуються Позикодавцю відсотки в розмірі 24,7% (двадцять чотири цілих та сім десятих відсотків) річних. Сума щомісячних виплат даних відсотків становить 515 (п`ятсот п`ятнадцять) доларів США.

Згідно п. 2.5. Договору позики № 3 від 15.10.2023 року кожна частка, яка складає 515 (п`ятсот п`ятнадцять) доларів США буде еквівалентна гривні України за середнім комерційним курсом продажу валюти (доларів США) в банківських установах міста Києва станом на день сплати відсотків (сайт: minfin.com.ua). Сплата відсотків за користування позикою здійснюється щомісячно рівними частинами шляхом передачі готівкових коштів (або сплати на банківську картку) у вищевказаному розмірі до 16 числа кожного наступного місяця за попередній місяць. Остання частка сплачується в день повернення позики.

На підтвердження укладеного вищезазначеного договору позики ОСОБА_2 видала Позивачу розписку, в якій зазначила, що зобов`язується вказану грошову суму у розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) доларах США повернути до 16 січня 2025 року.

Згідно п. 5.1. Договору позики № 3 від 15.10.2023 року забезпеченням зобов`язань по даному Договору є факт укладення договору поруки №4 від 15 жовтня 2023 року між Позикодавцем (Кредитором) та чоловіком Позичальника, ОСОБА_3 (Поручителем). Для надання згоди на укладення чоловіком вищевказаного Договору поруки Позичальник складає відповідну заяву та надає її Позикодавцю.

Заявою від 15 жовтня 2023 року ОСОБА_2 (дружина Поручителя) надала свою згоду на укладання її чоловіком, ОСОБА_3 із ОСОБА_1 Договору поруки № 4 від 15 жовтня 2023 року

Так, 15 жовтня 2023 року між ОСОБА_1 та чоловіком Позичальника ОСОБА_3 (Поручителем) укладено Договір поруки № 4 на виконання основного Договору позики № 3 від 15 жовтня 2023 року.

Відповідно до п. 2.1. Договору поруки № 4 від 15 жовтня 2023 року Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати за невиконання Позичальником усіх його Боргових зобов`язань в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому, а саме:

- зобов`язання по поверненню позики, отриманої в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) доларів США, що на момент укладення даного Договору еквівалентно 953750 (дев`ятсот п`ятдесят три тисячі сімсот п`ятдесят) гривень України за середнім комерційним курсом продажу валюти (доларів США) в банківських установах міста Києва). Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві готівкою суму позики в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) доларах США до «16» січня 2025 року;

- щомісячні зобов`язання по сплаті відсотків за користування позикою в розмірі, обумовленого в тексті Основного договору. Сума щомісячних виплат даних відсотків становить 515 (п`ятсот п`ятнадцять) доларів США. Кожна частка, яка складає 515 (п`ятсот п`ятнадцять) доларів США буде еквівалентна гривні України за середнім комерційним курсом продажу валюти (доларів США) в банківських установах міста Києва станом на день сплати відсотків. Сплата відсотків за користування позикою здійснюється щомісячно рівними частинами шляхом передачі готівкових коштів (або сплати на банківську картку) у вищевказаному розмірі до 16 числа кожного наступного місяця за попередній місяць. Остання частка сплачується в день повернення позики;

- комісій, неустойки (пені, штрафів), інших платежів в сумах, терміни (строки) та на умовах, визначених Основним договором; -

- зобов`язання щодо відшкодування збитків Кредитору.

Проте, взяті на себе зобов`язання щодо сплати щомісячних платежів за користування позикою (за період з 17 січня 2024 року по 16 березня 2024 року включно) Відповідач 1 не виконав.

За весь час Відповідачем 1 (з моменту укладення Договору позики № 3 від 15.10.2023 року до 04.04.2024 року включно) було сплачено Позивачу грошові кошти за користування позикою:

- за період з 16.10.2023 по 16.11.2023 в сумі 18651 грн. (вісімнадцять тисяч шістдесят п`ятдесят одна гривня), що на момент сплати еквівалентно 515 доларів США станом на день сплати відсотків (копія платіжного доручення від 27.11.2023 року);

- за період з 17.11.2023 по 16.12.2023 в сумі 19 410 грн. (дев`ятнадцять тисяч чотириста десять гривень), що на момент сплати еквівалентно 515 доларів США станом на день сплати відсотків (копія платіжного доручення від 26.12.2023 року);

- за період з 17.12.2023 по 16.01.2024 в загальній сумі 19 668, 21 грн. (дев`ятнадцять тисяч шістсот шістдесят вісім гривень 21 копійка), що на момент сплати еквівалентно 515 доларів США станом на день сплати відсотків (копії платіжних доручень від 07.02.2024 на суму 2010, 05 грн., від 13.02.2024 на суму 6231, 16 грн.; від 18.02.2024 на суму 11 427 грн. додається). Окремо хочу привернути увагу суду, що останні 3 (три) платежі по даному договору позики здійснив Відповідач 2.

В підсумку Відповідач 1 порушив умови договору позики в частині своєчасної сплати процентів за користування сумою позики за два місяця з 17.01.2024 до 16.03.2024 включно.

У зв`язку з невиконанням Договору позики № 3 від 15.10.2023 року ОСОБА_1 направлялися на адресу місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Вимога № 2 щодо невиконання умов договору позики № 3 від 15.10.2023 року, Претензія № 2 невиконання умов договору позики № 3 від 15.10.2023 рок, Вимога № 2 щодо забезпечення зобов`язання за Договором поруки № 4 від 15.10.2023 року про невиконання умов договору позики № 3 від 15.10.2023 року.

Зазначені вимоги направлялися рекомендованим поштовим повідомленням на адресу місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з описом вкладення, про що свідчать поштові повідомлення та опис вкладення наявні в матеріалах справи.

Крім того, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір позики № 5 від 15.10.2023 року.

Відповідно до п. 1.1. Договору позики № 5 від 15.10.2023 року Позикодавець передав, а Позичальник прийняв у власність грошові кошти в розмірі 1650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) доларів США, що на момент укладення даного Договору еквівалентно 62947 (шістдесят дві тисячі дев`ятсот сорок сім) гривень України за середнім комерційним курсом продажу валюти (доларів США) в банківських установах міста Києва (1 долар США - 38,15 грн.). Факт одержання грошей підтверджується оригіналом розписки, що власноруч написана Позичальником в момент передачі йому суми позики, що є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно п. 2.1. Договору позики № 5 від 15.10.2023 року строк користування позикою до «25» березня 2024 року (включно). За домовленістю Сторін Позичальник має можливість достроково повернути Позикодавцю грошові кошти повністю в сумі, що вказана в п.1.1. Договору.

Відповідно до п. 2.2. Договору позики № 5 від 15.10.2023 року Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві готівкою (або сплатити на банківську картку) суму позики поетапно, в розмірі 1650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) доларів США, що буде еквівалентно гривні України за середнім комерційним курсом продажу валюти (доларів США) в банківських установах міста Києва на момент сплати чи повернення позики (сайт: minfin.com.ua), рівними частинами (кожна частина складає 550 доларів США), за наступним графіком:

- перший платіж до 25 січня 2024 року в розмірі 550 доларів США;

- другий платіж до 25 лютого 2024 року в розмірі 550 доларів США;

- третій платіж до 25 березня 2024 року в розмірі 550 доларів США.

Згідно п. 2.3. Договору позики № 5 від 15.10.2023 року після повернення позики в повній сумі Позикодавець повинен повернути Позичальнику оригінал розписки. Наявність оригіналу розписки у Позичальника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі неможливості повернення розписки Позикодавець повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Відповідно до п. 5.1. Договору позики № 5 від 15.10.2023 року Договір вступає в силу з моменту передачі грошей, які передбачені в п. 1.1 даного договору, та діє до «25» березня 2024 року, але в будь-якому разі до моменту остаточного, фактичного повернення позики в сумі, що вказана у п. 1.1. даного Договору.

На підтвердження укладеного вищезазначеного договору позики № 5 від 15 жовтня 2023 року ОСОБА_2 видала Позивачу розписку, в якій зазначила, що зобов`язується вказану грошову суму у розмірі 1650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) доларів США, повернути готівкою (або сплатити на банківську картку) до 25 березня 2024 року включно.

Позика за Договором позики № 5 від 15.10.2023 року була надана Позивачем без відсотків за користування даними грошовими коштами, а також в якості забезпечення зобов`язань по даному Договору позики не укладався жодний Договір поруки.

З метою досудового врегулювання Позивачем на адресу Відповідача 1 були неодноразово надіслані відповідні вимоги та претензії (копії вимог та претензій стосовно погашення боргу згідно договору позики № 5 від 15.10.2023 року, поштових чеків про їх відправку та описів вкладення у цінний лист додаються). Проте а ні письмової відповіді, а ні виплати належних грошових коштів Позивач від Відповідача 1 так і не дочекався.

Крім того, Позивач та Відповідач 1 погодили в укладених між ними договорах, що позики надаються в іноземній валюті, а тому і повернення грошових коштів також повинно проводитися в доларах США (дана теза корелюється 13 судовими висновками Верховного Суду, що викладені у постанові суду від 16.11.2022 року по справі № 301/2052/18, а саме «Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (ч. 2 ст. 524 ЦК України). Якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. 2 ст. 533 ЦК України). У разі отримання в позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачено законом чи договором, повернути позикодавцеві таку саму суму грошей (суму позики), тобто таку ж суму грошових коштів в іноземній валюті, яку він отримав у позику (ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України)».

З тексту п. 4.4. договорів позики вбачається, що «у випадку вирішення спору в судовому порядку Позичальник заздалегідь не заперечує щодо факту стягнення боргу в гривнях за середнім комерційним курсом продажу валюти (доларів США) в банківських установах міста Києва на дату прийняття судового рішення».

Згідно ст. 1046 ЦПК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Стаття 1049 Цивільного кодексу України визначає що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до частин першої та другої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем на підтвердження солідарного виконання стягнення боргу за Договорами позики № 1 від 02.10.2023 року та №3 від 15.10.2023 року з ОСОБА_3 додано копії договорів поруки № 2 від 02.10.2023 року та № 4 від 15.10.2023 року.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 625 ЦК України визначає що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У договорах позики сторони погодили розмір позики, крім того у договорах позики № 1 від 02.10.2023 року та № 3 від 15.10.2023 року сторони погодили сплату щомісячних відсотків.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Враховуючи наведене суд прийшов до наступних висновків.

Станом на 04 квітня 2024 року за вищевказаним договором позики № 1 від 02.10.2023 наявний борг Відповідачів перед Позивачем по сплаті процентів за позику з 04 січня 2024 року по 03 квітня 2024 року (включно) в загальній сумі 669 (шістсот шістдесят дев`ять) доларів США.

Оскільки, станом на час ухвалення рішення 02.06.2025 року суду не надано доказів щодо виконання/часткового виконання Відповідачами умов Договору позики № 1 від 02 жовтня 2023 року та повернення грошових коштів в частині своєчасної сплати процентів за користування сумою позики за три місяця (з 04.01.2024 року по 03.04.2024 року включно), оригінал розписки від 02.10.2023 року перебуває у позивача (а отже відповідно до п. 2.3. Договору позики № 1 від 02.10.2023 року повернення відповідачами позики в повній сумі не відбулося, оскільки позикодавцем не повернуто оригінал розписки від 02.10.2023 року відповідачу 1), суд приходить до висновку про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячні платежі за користування позикою, а саме відсотки нараховані згідно п. п. 2.4, 2.5. укладеного 02.10.2023 року Договору позики № 1 та Договору поруки № 2 від 02.10.2023 року, за період з 04.01.2024 року по 03.04.2024 року у загальному розмірі 669 (шістсот шістдесят дев`ять) доларів США (223 доларів США (п.2.5. Договору) помножити на три місяці), що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення судового рішення - 02.06.2025 року становить 27 562 (двадцять сім тисяч п`ятсот шістдесят дві) грн 80 коп.

Станом на 04 квітня 2024 року за Договором позики № 3 від 15.10.2023 наявний борг Відповідачів перед Позивачем по сплаті процентів за позику з 16 січня 2024 року по 15 березня 2024 року (включно) в загальній сумі складає 1030 (одна тисяча тридцять) доларів США.

Оскільки, станом на час ухвалення рішення 02.06.2025 року суду не надано доказів щодо виконання/часткового виконання Відповідачами умов Договору позики № 3 від 15 жовтня 2023 року та повернення грошових коштів в частині своєчасної сплати щомісячних платежів за користування позикою, а саме відсотків нарахованих згідно п. п. 2.4, 2.5. за період з 17.01.2024 року по 16.03.2024 року, оригінал розписки від 15.10.2023 року перебуває у позивача (а отже відповідно до п. 2.3. Договору позики № 3 від 15.10.2023 року повернення відповідачами позики в повній сумі не відбулося, оскільки позикодавцем не повернуто оригінал розписки відповідачу 1), суд приходить до висновку про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячні платежі за користування позикою, а саме відсотки нараховані згідно п. п. 2.4, 2.5. укладеного 15.10.2023 року Договору позики № 3 та Договору поруки № 4 від 15.10.2023 року, за період з 17.01.2024 року по 16.03.2024 року у загальному розмірі 1 030 (одна тисяча тридцять) доларів США (515 доларів США (п.2.5. Договору) помножити на два місяці),, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення судового рішення - 02.06.2025 року становить 42 436 (сорок дві тисячі чотириста тридцять шість) грн 00 коп.

Протягом дії Договору позики № 5 від 15.10.2023 року Відповідачем 1 не було сплачено жодного платежу. Крім того, вже після закінчення дії Договору позики № 5 від 15.10.2023 Відповідачем 1 не повернуто суму позики загалом.

Отже, станом на 04 квітня 2024 року загальна сума особистого боргу Відповідача 1 перед Позивачем за Договором позики № 5 від 15.10.2023 року становить 1 650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) доларів США.

Оскільки, станом на час ухвалення рішення 02.06.2025 року суду не надано доказів щодо виконання/часткового виконання Відповідачем 1 ОСОБА_2 умов Договору позики № 5 від 15 жовтня 2023 року та повернення суми боргу у загальному розмірі 1 650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) доларів США, оригінал розписки від 15.10.2023 року перебуває у позивача (а отже відповідно до п. 2.3. Договору позики № 5 від 15.10.2023 року повернення відповідачем 1 позики не відбулося, оскільки позикодавцем не повернуто оригінал розписки відповідачу 1), суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суму боргу згідно укладеного Договору позики № 5 від 15.10.2023 року у загальному розмірі 1 650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення судового рішення - 02.06.2025 року становить 67 980 (шістдесят сім тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн 00 коп.

Крім того, суд зазначає, що переконання відповідачів, що зазначені договори вони підписали в іншу дату, та у зв`язку з шахрайськими діями позивача не знайшли свого підтвердження. Так, письмових доказів про вчинення відносно відповідачів кримінального правопорушення, чи наявність письмового звернення відповідачів до органів поліції станом на день підписання договорів, а саме зі слів відповідачів таке підписання відбулося 23.10.2023 року, та отримання відповідного звернення органами поліції, суду не надано та матеріали справи не містять.

Щодо вимоги позивача про солідарне стягнення з Відповідачів на користь Позивача завдану їй моральну шкоду в сумі 20 000 грн, суд відмовляє у її задоволені та зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»:

П. 3 Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

П. 4 Відповідно до ст.137 ЦПК (1502-06) у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

П. 5 Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

П. 9 Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вказано, що:

П. 4 Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, на які вона посилаються як на такі, що завдали душевних страждань та переживань, а також не підтверджено доказами самого факту наявності у неї душевних страждань та переживань, у зв`язку з наявністю таких обставин. Крім того, позивач не довела суду наявності моральної шкоди в заявленому обсязі, так як будь-які докази спричинення відповідачами моральної шкоди в заявленому розмірі у справі відсутні.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим в задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним «сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог (суд також враховує, що за своєю правовою природою п. 2 прохальної частини позовної заяви стосується сплати щомісячних платежів за користування позикою, а не сплати основної суми позики, враховуючи викладені у позовній заяві мотивувальну та правову позиції сторони позивача), дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з частковим задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрат зі сплати судового збору у розмірі 1 387 (одна тисяча триста вісімдесят сім) грн 17 коп., та стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати зі сплати судового збору у розмірі 137 (сто тридцять сім) грн 36 коп.

У задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд вважає за необхідне відмовити оскільки з наданих стороною позивача Договору № 06/2024 про надання правової допомоги від 14.03.2024 року та Акту № 1 приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 04.04.2024 року, не вбачається, що надання адвокатом Бкубликом Антоном Віталійовичем ОСОБА_1 послуг зі складання позовної заяви та подання її до суду, надавалися в межах цієї справи, тобто для подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягненя моральної шкоди та стягнення боргу за спірними Договорами позики № 1 від 02.10.2023 року (договору поруки № 2 від 02.10.2023 року), договору Позики № 3 від 15.10.2023 року (договору поруки № 4 від 15.10.2023 року), Договору позики № 5 від 15.10.2023 року.

Відповідно до ст.ст. 203, 549, 551, 625, 1046, 1049 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 258, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, та

Керуючись ст. ст. 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу, - задовольнити частково.

Солідарно стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячні платежі за користування позикою, а саме відсотки нараховані згідно п. п. 2.4, 2.5. укладеного 02.10.2023 року Договору позики № 1 та Договору поруки № 2 від 02.10.2023 року, за період з 04.01.2024 року по 03.04.2024 року у загальному розмірі 669 (шістсот шістдесят дев`ять) доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення судового рішення - 02.06.2025 року становить 27 562 (двадцять сім тисяч п`ятсот шістдесят дві) грн 80 коп.

Солідарно стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячні платежі за користування позикою, а саме відсотки нараховані згідно п. п. 2.4, 2.5. укладеного 15.10.2023 року Договору позики № 3 та Договору поруки № 4 від 15.10.2023 року, за період з 17.01.2024 року по 16.03.2024 року у загальному розмірі 1 030 (одна тисяча тридцять) доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення судового рішення - 02.06.2025 року становить 42 436 (сорок дві тисячі чотириста тридцять шість) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суму боргу згідно укладеного Договору позики № 5 від 15.10.2023 року у загальному розмірі 1 650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення судового рішення - 02.06.2025 року становить 67 980 (шістдесят сім тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 387 (одна тисяча триста вісімдесят сім) грн 17 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати зі сплати судового збору у розмірі 137 (сто тридцять сім) грн 36 коп.

У задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди та витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Інформація про відповідача 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Інформація про відповідача 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 18.07.2025 року.

Суддя А.В. Янченко