Номер провадження 4-с/373/5/25
УХВАЛА

14 липня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області під головуванням судді Свояка Д.В., за участі секретарки судових засідань Хоменко Н.І., розглянув скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність в.о. начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бориса Біляєва.

Представник заявника адвокат Возний М.В. звернувся до суду із скаргою, в якій просить: зобов`язати в.о. начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бориса Біляєва зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , який був накладений Дніпровським районним ВДВС м.Київ ГТУ у місті Києві 14.09.2016 у ВП №50541448; виключити з Єдиного реєстру обтяжень рухомого та нерухомого майна запис про обтяження 16375615 нерухомого майна по ВП №448.

У судове засідання сторони не з`явились, про дату розгляду скарги повідомлені, від представника заявника до суду надійшла заява про розгляд скарги за їх відсутності.

Судом встановлено наступні обставини:

На виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Києві перебувало виконавче провадження №50541448 з примусового виконання судового наказу №373/1922/15-ц від 26.08.2015 Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київобленерго» боргу в розмірі 20855,24 грн.

07.09.2016 державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначені обставини підтверджуються копією листа Дніпровського ВДВС у місті Києві №59054 від 10.06.2024.

В межах зазначеного виконавчого провадження 14.09.2016 було накладено арешт на все нерухоме майно боржника, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки 385201491 від 02.07.2024.

12.04.2017 заявник сплатив заборгованість по ВП №50541448 в повному обсязі, що підтверджується копією квитанції №55 від 12.04.2017.

Також, 12.04.2017 заявник сплатив виконавчий збір та витрати по виконавчому провадженню, що підтверджується квитанцією №59 від 12.04.2017.

Як вбачається з інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на 03.09.2024 виконавче провадження №50541448 завершене.

Разом з тим, при закритті зазначеного виконавчого провадження державним виконавцем не було вирішено питання про скасування арешту майна боржника.

Норми права застосовані судом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на 07.09.2016) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 6 ч.3 цієї ж статті (в редакції чинній станом на 07.09.2016) виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Як зазначено в ч. 2 цієї статті про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно з ч. 1 ст.74 цього Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінка аргументів учасників справи.

У постанові Верховного Суду від 27.03.2020 у справі №817/928/17 вказано, що незняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачу є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

У постанові Верховного Суду від 29.06.2023 у справі № 208/9810/21 зазначено, що у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України у вказаній редакції.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що незняття арешту з майна заявника за вказаних обставин є неправомірною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушує права заявника, як власника майна.

При цьому суд вважає безпідставним визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання саме в.о. начальника Дніпровського РВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), оскільки ця бездіяльність допущена державним виконавцем, який закінчував виконавче провадження.

Відносно вимоги представника заявник щодо виключення з Єдиного реєстру обтяжень рухомого та нерухомого майна запису про обтяження 16375615 суд зазначає, що скасування обтяження на майно тягне за собою виключення відповідних записів з державних реєстрів обтяжень рухомого і нерухомого майна, однак відповідні дії по виключенню цих записів в установленому порядку має здійснити обтяжувач. Крім цього, вимога викладена некоректно зазначено про ВП №448, відомості про яке відсутні як у скарзі, так і доданих до неї документах.

Керуючись ст. 2 5, 13, 263, 451 ЦПК України, суд,

постановив:

1.Скаргу задовольнити частково.

2.Зобов`язати державного виконавця або іншу уповноважену особу Дніпровського РВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) розглянути питання щодо зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , що був накладений державним виконавцем Дніпровського РВДВС м Київ ГТУЮ у м.Києві постановою від 03.06.2016 про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №50541448.

4.Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Д. В. Свояк