ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/891/25 Провадження № 2/636/1655/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді Гніздилова Ю. М., за участю секретаря судового засідання Кисловської О.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу № 636/891/25 за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Зінченко Світлана Анатоліївна до Чкаловської селищної територіальної громади в особі Чкаловської сільської Ради Чугуївського району Харківської області та ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Чкаловської сільської Ради Чугуївського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги таким.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 . Після його смерті відкрився спадок у вигляді житлового будинку з прибудинковими будівлями ,що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На дату смерті батька за вищезазначеною адресою проживали та були зареєстровані мати позивача ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_4 . Тому згідно ст. 549. ЦК УРСР, що діяв на дату відкриття спадщини фактично прийняла спадщину, але до нотаріальної контори за документальним оформленням спадщини ні позивач, ні мати ОСОБА_2 не зверталися. Необхідність узаконити спадкові права та оформити право власності виникло з початком повномасштабних бойових дій на території України. Та коли звернулася до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області за оформленням спадку, було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння. Відмова викладена у формі листа Чугуївської державної нотаріальної контори № 1942/01-16 від 15.11. 2024 року.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності.

За результатами судового розгляду на підставі повідомлених позивачем обставин справи та наданих ним доказів, встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини.

У відповідності до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 06.05.1973 р. ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_3 .

Відповідно до актового запису про смерть від 13 грудня 1993 р. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 52 років.

Згідно договору купівлі-продажу від 10 березня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори, реєстраційний номер 2-225, ОСОБА_5 належить частка житлового будинку АДРЕСА_2 .

Згідно довідки Чкаловської сільської ради Чугуївського району Харківської області за адресою АДРЕСА_1 , на день смерті ОСОБА_3 проживали : ОСОБА_2 1944 р.н. ОСОБА_4 . Головою господарства за даною адресою була ОСОБА_3 . Згідно з п.4. Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, реєстрації підлягали будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, які належать громадянам на праві особистої власності. Згідно з пунктами 6,7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності.

Відповідно до листа Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області № 01-01-43/935 від 24.04.2025 р. після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору спадкоємці не звертались, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Відповідно дост. 1277 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України, передбачено що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтею 1225 ЦК України визначається, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені; до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Стаття 1270 ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у 6 (шість) місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За положеннями ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові за № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Враховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

На підставі вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За приписами п. 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» - відсутність оригіналу правовстановлюючого документа є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні своїх спадкових прав.

Згідно з наказом Міністерства юстиції України за № 914/5 від 26 травня 2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна на підставі рішень судів» - рішення судів про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об`єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об`єкти нерухомого майна.

Згідно з ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.

Згідно з ч. ч. 1 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин справи, враховуючи, що позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом звернення до нотаріальної контори через те, що відсутній належно посвідчений правовстановлюючий документ, що підтверджував би право власності померлого на спадкове майно, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,10,11, 12, 13,76-89,258-259,263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Зінченко Світлана Анатоліївна до Чкаловської селищної територіальної громади в особі Чкаловської сільської Ради Чугуївського району Харківської області та ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , який померл ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок літ. по плану А-1з господарськими будівлями АДРЕСА_3 ;№ 3-колонка.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2ст. 358 ЦПК України.

Суддя Ю. М. Гніздилов