провадження №: 2/752/2370/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2024 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», в особі представника Сечка С.В., звернулося до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07.08.2024 року справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва.

У вересні 2024 вищевказана цивільна справа надійшла до Голосіївського районного суду м. Києва.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 21.08.2022 о 12 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Кільцева дорога на паркові ТЦ «Епіцентр» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобіля «Ford», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 . Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.09.2022 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. На момент дорожньо-транспортної пригоди діяв Поліс № ЕР-210653418 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19.08.2022. За вказаним договором позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобіля «Ford», номерний знак НОМЕР_2 . Позивачем сплачено на користь потерпілого суму страхового відшкодування у розмірі 27319,46 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Hyundai», номерний знак НОМЕР_1 застрахована не була.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 27319,46 грн та суму сплаченого судового збору.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.09.2024, відкрито провадження у справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін.

Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за місцезнаходженням відповідача, повернулись до суду у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання.

У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.08.2022 о 12 год. 40 хв. по вул. Кільцева дорога на паркові ТЦ «Епіцентр» ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai», номерний знак НОМЕР_1 не надав переваги в русі транспортному засобу, який рухався по перехрещу вальній дорозі при наявності дорожньої розмітки 1.12 та 1.13, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом «Ford», номерний знак НОМЕР_2 . При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.09.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Ford», державний номерний знак НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС».

В свою чергу, на момент дорожньо-транспортної пригоди, майнові інтереси власника автомобіля «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 не були застраховані.

Потерпілий звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» з заявою про настання події від 23.08.2022.

Заяву було розглянуто, а пошкодження автомобіля «Ford», державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди визнано страховим випадком.

Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводились на основі: Акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість), ремонтна калькуляція № 13763_40 від 23.08.2022, страхового акту № 16043/40/922 від 31.08.2022 та розрахунку суми страхового відшкодування.

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» сплатило на користь потерпілого суму страхового відшкодування у розмірі 27319,46 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 286407 від 02.09.2022.

Тобто, ПрАТ «СК «ТАС» виконало всі обов`язки по виплаті страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю страхувальника, передбачені Законом України «Про страхування».

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки покладено на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частини 2 статті 1187 ЦК). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України).

Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон).

Відповідно до статті 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків (частин 2 статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України, збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За нормою ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно до абзацу «в» пп. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником)».

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги те, що в даному випадку позивачем доведено виконання обов`язків по виплаті страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю страхувальника, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір стягується з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (ідентифікаційний код: 30115243, місцезнаходження: м. Київ, просп. Берестейський (колишня назва просп. Перемоги), 65, п/р НОМЕР_3 в АТ «КБ «Приватбанк», МФО 305299) суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 27319 (двадцять сім тисяч триста дев`ятнадцять) грн 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (ідентифікаційний код: 30115243, місцезнаходження: м. Київ, просп. Берестейський (колишня назва просп. Перемоги), 65, п/р НОМЕР_3 в АТ «КБ «Приватбанк», МФО 305299) судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: Ю.Ю. Мазур