Справа № 570/2230/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,

УСТАНОВИВ:

ПрАТ «СК «УНІКА» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь 49 933 грн 82 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21 серпня 2024 року між сторонами було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом ЕР № 222937621.

04 грудня 2024 року на а/д Устилуг-Луцьк-Рівне сталася ДТП за участю транспортного засобу «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , транспортного засобу «Renault Trafic», державний номерний знак НОМЕР_2 , транспортного засобу «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_3 , транспортного засобу «ВАЗ 2171», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 (власник Клеванський професійний ліцей).

Згідно постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2024 року дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було завдано майнової шкоди, зокрема, власнику автомобіля «ВАЗ 2171», державний номерний знак НОМЕР_4 . На підставі звернення потерпілої особи, ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 49 933 грн 82 коп., які були перераховані згідно ПІ № 011612 від 23 січня 2025 року.

Однак, як слідує з постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 24 січня 2025 року в справі №570/6592/24 під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння. Відтак, до позивача у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку електронних документів. В поданій до суду позовній заяві представник позивача ОСОБА_3 просив розгляд справи проводи за відсутності представника позивача, за наявними матеріалами справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання. 15 липня 2025 року відповідач подав заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, однак просить застосувати співмірність щодо правничої допомоги.

Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв`язку з цим, суд враховує таке.

Як встановлено судом, 04 грудня 2024 року о 13 год 00 хв на а/д Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне 146 км 200м, що в межах Рівненського району Рівненської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не впоравшись з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілями: «ВАЗ 2171», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , після чого автомобіль будучи некерованим, здійснив виїзд за межі проїжджої частини, з подальшим наїздом на перешкоду (дерево), в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2024 року по справі № 570/6375/24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/124153673), яка набрала законної сили 07 січня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення.

Вказані обставини також підтверджуються довідкою про дорожньо-транспортну пригоду Національної поліції України.

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 24 січня 2025 року по справі № 570/6592/24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/124683617), яка набрала законної сили 04 лютого 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема судом встановлено, що 04 грудня 2024 року о 13 год 00 хв на а/д Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне 146 км 200 м водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Частиною 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, встановлений постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2024 року факт дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої транспортний засіб «ВАЗ 2171», д.н.з. НОМЕР_4 , зазнав механічних пошкоджень та вина у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди водія транспортного засобу «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є обставинами, що мають преюдиційне значення та не підлягають доказуванню.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди 04 грудня 2024 року автомобілю «ВАЗ 2171», д.н.з. НОМЕР_4 , заподіяно матеріальну шкоду.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «ВАЗ 2171», д.н.з. НОМЕР_4 , судом встановлено, що його власником є Клеванський професійний ліцей.

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «СК «УНІКА» № ЕР/222937621.

16 грудня 2024 року представник Клеванського професійного ліцею звернувся до ПрАТ «СК «УНІКА» із заявою про виплату страхового відшкодування.

04 січня 2025 року експертом Дубовиком Е.В., за участю водія ОСОБА_2 , складено протокол огляду транспортного засобу «ВАЗ 2171», д.н.з. НОМЕР_4 .

Відповідно до ремонтної калькуляції системи AUDATEX № від 06 січня 2025 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «ВАЗ 2171», д.н.з. НОМЕР_4 , складає 69 228 грн 64 коп., загальна сума після вирахувань зношення запчастин (НЗС) 70% 16 794 грн 82 коп. становить 52 433 грн 82 коп.

З страхового акту № 3/2 від 22 січня 2025 року слідує, що розмір страхового відшкодування становить 49 933 грн 82 коп.

23 січня 2025 року ПрАТ «СК «УНІКА» здійснило виплату страхового відшкодування Клеванському професійному ліцею в розмірі 49 933 грн 22 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 011612 від 23 січня 2025 року.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Спеціальним законом, який регулював відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, був Закон України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV), в редакції чинній на момент виникнення правовідносин.

Статтею 6 Закону № 1961-ІV передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статті 22 Закону № 1961-ІV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 33.1 ст. 33 Закону № 1961-ІV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний зокрема: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до п.п. 38.1.1 а) п. 38.1 ст. 38 Закону № 1961-ІV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, встановлено постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 24 січня 2025 року по справі № 570/6592/24.

Таким чином до позивача як до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, як до особи, відповідальної за завдану шкоду.

За таких обставин, суд приймає визнання позову зі сторони відповідача та доходить висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача витрат по оплаті страхового відшкодування в розмірі 49 933 грн 82 коп.

Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 1 514 грн 00 коп. та стягнути з відповідача на користь позивача 1 514 грн 00 коп.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо судових витрат, які складаються з витрат за надання правничої допомоги у розмірі 8 000 грн 00 коп. суд враховує, що відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати за надання правничої допомоги підтверджені належними доказами, а саме Договором №2/23ю про надання правової допомоги від 02 листопада 2023 року, Додатком № 1 до Договору про надання правової допомоги № 2/23ю від 02 листопада 2023 року, Актом (звітом) прийому-передачі наданих послуг № 1/37077 до Договору про надання правової допомоги № 2/23ю від 02 листопада 2023 року, в якому зазначено детальний опис робіт, виконаних для надання правничої допомоги та зазначено, що вартість послуг становить 8 000 грн.

Разом з цим, суд погоджується з клопотанням відповідача щодо не співмірності розміру правничої допомоги і вважає завищеною оплату наданих послуг, тому враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зі значення справи для сторони, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 1187, 1190 Цивільного кодексу України, ст. 6, 22, 33, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 3, 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» страхове відшкодування у розмірі 49 933 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять три) грн 82 коп.

Повернути Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «УНІКА» з Державного бюджету України частину судового збору у розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок, сплаченого ним відповідно до платіжної інструкції № 000413 від 06 травня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» судові витрати у розмірі 4 514 (чотири тисячі п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», місцезнаходження: вул. Олени Теліги, буд. 6-В, корп. 4,, м. Київ, код ЄДРПОУ 20033533.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено 15 липня 2025 року.

Суддя О.О. Першко