Справа № 752/1070/25
Провадження № 8/752/11/25
У Х В А Л А

08.07.2025 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Чекулаєва С.О.,

секретаря судового засідання Шевченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв представник, адвокат Нікіпелова Катерина Євгенівна звернулася до суду із заявою, в якій просить переглянути за нововиявленими обставинами судовий наказ, виданий суддею Голосіївського районного суду міста Києва 16.01.2025 у справі № 752/1070/25 (провадження № 2-н/752/50/25) про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у розмірі (однієї чверті) частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.01.2025 до досягнення дитиною повноліття.

На її думку, нововиявленими обставинами є те, що сторони по справі ніколи не перебували у зареєстрованому шлюбі, але мають єдиного спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з народження проживає саме з матір`ю - ОСОБА_1 , в тому числі має зареєстроване місце проживання за адресою ідентичною зареєстрованому місцю проживання матері.

Згідно Акту обстеження умов проживання дитини складеного Службою у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації підтверджено факт проживання дитини разом із матір`ю.

Окрім того, ОСОБА_1 заявляє, що станом на сьогодні вирішення питання про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 перебуває на стадії судового розгляду, а саме ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.07.2023 у цивільній справі №752/14828/23 відкрито провадження у справі щодо визначення місця проживання дитини.

Враховуючи викладене, на думку ОСОБА_1 , якби суд володів вказаною вище інформацією то у видачі судового наказу слід було відмовити з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 161, пункту 1 частини першої статті 165 ЦПК України та частини третьої статті 184 СК України.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02.04.2025 відкрито провадження у справі за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Представника ОСОБА_1 , адвокат Нікіпелова Катерина Євгенівна у судовому засіданні заяву підтримала, просила суд скасувати судовий наказ Голосіївського районного суду від 16.01.2025 у справі № 752/1070/25.

Представник ОСОБА_2 , адвокат Гуревич Максим Геннадійович проти задоволення заяви заперечував. Представник вважав, що нововиявлені обставини, які б могли бути підставою для перегляду рішення, у справі відсутні.

Дослідивши матеріали справи №752/1070/2 та заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, надавши оцінку доводам заявника, суд встановив такі фактичні обставини справи.

16.01.2025 суддею Голосіївського районного суду міста Києва Чекулаєвим С.О. видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у розмірі (однієї чверті) частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.01.2025 до досягнення дитиною повноліття.

Згідно поданого разом із заявою про видачу судового наказу Акта про фактичне місце проживання особи без реєстрації від 29.12.2024, складеного депутатом Борщагівської сільської ради Петрівським Андрієм Орестовичем, суд встановив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і його неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Вже після видачі судового наказу, 23.01.2025 на адресу суду надійшли письмові заперечення ОСОБА_1 щодо видачі судового наказу, в яких вона вказує на те, що дитина зареєстрована разом з матір`ю за адресою АДРЕСА_3 ; щодо визначення місця проживання дитини ведеться судовий спір; батько дитини - ОСОБА_2 примусово відібрав дитину, водночас мати продовжує забезпечувати дитину одягом, продуктами харчування, іграшками та медикаментами.

Згідно витягів з реєстру територіальних громад від 15.01.2025 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Власником квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_1 .

Згідно Акта обстеження умов проживання дитини від 18.10.2023 вбачається, що на дату складання цього Акта малолітній ОСОБА_4 проживав разом із матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: . АДРЕСА_5 .

Згідно копії Угоди про відступлення права вимоги від 13.02.2015 №ОМ/2С-К39 ОСОБА_1 набула прав та обов`язків покупця щодо об`єкта нерухомого майна, яке перебуває на стадії будівництва - квартири АДРЕСА_6 .

Відповідно до рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.06.2025 у справі №752/14828/23 зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено; визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Вказане рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.06.2025 у справі №752/14828/23 станом на 08.07.2025 не набуло законної сили.

Вирішуючи заяву, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину.

Згідно із частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Частиною першою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Суд зазначає, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 919/11027/18, провадження№ 12-7звг22, пункт 5.3).

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18, пункт 26).

Обставини, які могли бути встановлені при розгляді справи в разі виконання учасниками справи та судом вимог процесуального закону (змагальність, диспозитивність тощо), не можуть визнаватися нововиявленими (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 345/1362/20, провадження№ 61-8675св21).

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, доказ, який підтверджує обставини, що виникли після рішення, або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18, провадження № 11-430заі20, пункт 6.38).

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року за умови відсутності зловживання. У цьому контексті ЄСПЛ неодноразово наголошував, що сама по собі наявність у національних законодавствах процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами не суперечить праву на справедливий судовий розгляд та принципу правової визначеності, якщо зазначений вид перегляду використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти росії», від 06 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 глави 3 розділу V ЦПК України з метою перегляду за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів дає підстави для висновку, що такими нововиявленими обставинами є юридичні факти, які існували на час видачі судового наказу, є істотними для розгляду заяви про його видачу, тобто могли вплинути на висновки суду про права та обов`язки заявника і боржника. Нововиявлені обставини є також обставини, які виникли після набрання судовим наказом законної сили, але віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами (постанова Верховного Судувід 30 серпня 2021 року у справі № 461/1229/20, провадження № 61-15179св20).

Визначені законодавчо як нововиявлені, ці обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Такі обставини мають бути відповідним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Отже, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 910/11027/18, провадження№ 12-7звг22).

При видачі судового наказу від 16.01.2025 суд виходив з доведеності факту проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з батьком - ОСОБА_2 , що підтверджував відповідний Акт про фактичне місце проживання особи без реєстрації від 29.12.2024.

Той факт, що малолітній ОСОБА_4 був зареєстрований за іншої адресою разом із матір`ю не свідчить про те, що суд повинен був відмовити у видачі судового наказу, оскільки, головною підставою для призначення аліментів є встановлення місця фактичного проживання дитини з одним із батьків, а не місце реєстрації дитини.

Наданий ОСОБА_1 Акт обстеження житлових умов проживання дитини стосується періоду жовтня 2023 року.

Жодних доказів того, що станом на день видачі судового наказу (січень 2025 року) малолітній ОСОБА_4 проживав з матір`ю до суду не надано.

Підстава, про яку стверджує заявниця, а саме наявність в Голосіївському районному суді міста Києва справи про визначення місця проживання дитини не є підставою для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.06.2025 у справі №752/14828/23 станом на день розгляду заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами не набрало законної сили, а тому також не є нововиявленою обставиною.

Відтак, суд вважає, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу, виданого 16.01.2025 суддею Голосіївського районного суду м. Києва Чекулаєвим С.О. відсутні.

На підставі викладеного, відповідно до статей 423, 429 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Голосіївського районного суду міста Києва 16.01.2025 у справі №752/1070/25 (провадження № 2-н/752/50/25) про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у розмірі (однієї чверті) частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.01.2025 до досягнення дитиною повноліття - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом поданням апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення (ухвали) або уразі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Чекулаєв