Справа №: 272/402/25
Провадження № 2/272/436/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої - судді Чуб І.А.

секретаря судового засідання Хитоніній М.С.,

за участю: представника позивача Оберемчук О.О.,

представника відповідача Служавого В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "ЖИТОМИР-АГРО-ІНВЕСТ" про стягнення заборгованості з орендної плати,-

встановив:

Представник позивача звернулася до суду з позовом в інтересах позивача до ТОВ "ЖИТОМИР-АГРО-ІНВЕСТ" про стягнення заборгованості з орендної плати, інфляційних втрат, пені та три відсотка річних. В обґрунтування позовних вимог представник посилається на те, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,8343 га, яка розташована на території смт. Червоне, Андрушівського району, Житомирської області, кадастровий номер :04:000:0430. 30.10.2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ«ЖИТОМИР-АГРО-ІНВЕСТ» було укладено договір оренди землі, за умовами якого позивач передав відповідачу в оренду належну йому вищезазначену земельну ділянку. Маючи статус учасника бойових дій, позивач звільнений від сплати податку на дохід, отриманий від оренди належної йому земельної ділянки. Таким чином, орендар зобов`язаний був виплачувати йому орендну плату у розмірі 7000 грн. щорічно. Однак, протягом вказаного періоду орендна плата була нарахована та виплачена в порушення вимог п.7 договору, у меншому розмірі, а саме: за 2023 рік - 5647 грн. (недоплачено 1353 грн), за 2023 рік - 5647 грн (недоплачено 1353 грн), за 2024 рік - 5647 грн (недоплачено 1353 грн), загальний розмір заборгованості становить 4059 грн. Рішенням Житомирського апеляційного суду від 25.02.2025 року було розірвано договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Житомир-Агро- Інвест» 30.10.2017 року. Крім того, позивач має законне право на стягнення станом на 21.04.2025 року інфляційних втрат в розмірі 246,75 грн., пені в розмірі 1950,37 грн. та трьох відсотків річних в розмірі 160,03 грн., а разом до стягнення 6416,15 грн. та судові витрату у виді судового збору у розмірі 1211,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що орендну плату відповідач сплачував позивачеві в порушення вимог п.7 договору, замість 7000 грн, сума виплат орендної плати складала 5635,00 грн. ( за 2022 рік ), 5647.00 грн (за 2023 рік), 5647.00 грн (за 2024 рік). 15.07.2015 року позивач отримав посвідчення, що надає йому право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. Всі роки перебування землі в оренді право орендодавця на отримання обумовленої договором оренди орендної плати не було дотримане орендарем. Отже, маючи статус учасника бойових дій, позивач звільнений від сплати податку на дохід, отриманий від оренди належної йому земельної ділянки. Просила стягнути заборгованість з орендної плати, інфляційні втрати, пеню та три відсотка річних та судові витрати.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав направлений відзив (а.с.32-36) та повністю заперечив проти позовних вимог. Зазначив, що позивач не погоджується з таким розрахунком орендної плати та вважає, що орендар (відповідач) не повинен був утримувати та сплачувати з доходу орендодавця податок на доходи фізичних осіб та військовий збір на підставі ст. 281 ПК України. Однак він вважає, що ст. 281 ПК України не може застосовуватися до відносин, які виникають у зв`язку із нарахуванням та сплатою орендної плати, зокрема нарахуванням та утриманням (перерахуванням до бюджету) податковим агентом податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Тобто, надаючи правову оцінку нарахуванню та утриманню податку на доходи фізичних осіб із орендної плати позивача (орендодавця), який врегульований розділом IV «Податок на доходи фізичних осіб» ПК України відсутні підстави застосувати до цих відносин ст. 281 ПК України, яка встановлює пільги для сплати земельного податку, який врегульований Розділом XII «Податок на майно» ПК України. Земельний податок, встановлений ст. 281 ПК України немає жодного відношення до нарахування та виплати орендної плати згідно договору оренди землі та жодним чином не впливає на розмір виплаченої орендної плати. Наявність у позивача статусу «учасника бойових дій» не надає йому жодних пільг при нарахуванні та виплаті орендної плати за землю сільськогосподарського призначення, нарахуванні та утриманні з неї податковим агентом податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Нарахування та утримання податковим агентом податку на доходи фізичних осіб та військового збору для отримувача доходу-платника податку здійснюється у загальному порядку, незалежно від наявності у нього статусу «учасника бойових дій». Звертав увагу на ту обставину, що в контексті регулювання податку на доходи фізичних осіб податкове законодавство не використовує такого поняття як «пільга щодо сплати податку на дохід» або «звільнення від сплати податку на дохід». В контексті податку на доходи фізичних осіб законодавець використовує таке поняття як «податкова знижка» (ст. 166 ПК України) або «Ставка податку 0 відсотків бази оподаткування» (п. 167.3 ст. 167 ПК України). У відповідача (орендаря) не було підстав застосовувати до доходів позивача ані нульової ставки, ані тим більше податкової знижки (про її застосування може заявляти після закінчення календарного року виключно самостійно платник податку- фізична особа шляхом подання відповідної декларації до податкового органу). Виходячи з вище зазначеного, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 4059 грн. як недоплату до орендної плати за період 2022-2024 років, є необґрунтованою та незаконною. Вимога позивача про стягнення з відповідача коштів, які вже були сплачені відповідачем (орендарем) до бюджету як податковим агентом в рахунок погашення податкових зобов`язань Шклярука з податку на доходи фізичних осіб перед бюджетом, є як незаконною так і позбавленою будь-якої логіки і справедливості. Також вимоги про стягнення з відповідача пені та інфляційних втрат є похідним від вище зазначеної вимоги сплатити заборгованість, та відповідно, незаконними.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,8343 га, яка розташовується на території смт. Червоне, Андрушівського району, Житомирської області, кадастровий номер :04:000:0430, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 76336652, підставою виникнення права власності є Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (НВ-016), підстава внесення запису Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) (а.с.14-15).

30.10.2016 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖИТОМИР-АГРО-ІНВЕСТ» було укладено договір оренди землі, за умовами якого позивач передав відповідачу в оренду належну йому земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,8343 га, кадастровий номер :04:000:0430, яка розташована в межах Червонецької селищної ради, Андрушівського району, Житомирської області (а.с.16-19).

Пунктом 7 договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 7000 грн. за один календарний рік оренди. Орендна плата у грошовій формі виплачується через касу або шляхом безготівкового переказу за реквізитами, зазначеними у відповідній заяві орендодавця, або у інший спосіб, який погоджений сторонами та незаборонений законодавством. За письмовою заявою орендодавця та за наявності згоди орендаря, розрахунки щодо орендної плати можуть здійснюватися у натуральній формі в межах розміру орендної плати та згідно з наявним у орендаря асортиментом сільськогосподарської продукції. Передача сільськогосподарської продукції в рахунок орендної плати оформляється відповідним актом приймання-передачі, який підписується сторонами.

У пункті 8 договору оренди землі зазначено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється із урахуванням коефіцієнта щорічної індексації нормативної грошової оцінки землі, що розраховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін. Інші показники інфляції не впливають на визначення розміру орендної плати. Додатково сторони погодили, що обрахування орендної плати з урахуванням коефіцієнта щорічної індексації розпочинається з 2019 року.

Згідно з п.9 договору оренди землі орендна плата вноситься за календарний рік оренди не пізніше 31 грудня року, в якому відбувалося використання земельної ділянки. Виплата орендної плати у грошовій формі (готівкою) здійснюється у касі орендаря. Якщо виплата орендної плати здійснюватиметься продукцією, то за домовленістю сторін доставка такої продукції здійснюється орендарем безпосередньо до двору орендодавця, що розташований у адміністративних межах сільської ради, у межах якої розташований і об`єкт оренди згідно з цим договором. Орендодавець повинен звернутися до орендаря за отриманням орендної плати до 31 грудня поточного року. Орендар не несе відповідальності за порушення строків внесення орендної плати, якщо орендодавець не звертався до орендаря за отриманням орендної плати або звернувся із запізненням.

Пунктом 10 договору оренди землі передбачено, що розмір орендної плати може переглядатися за взаємною згодою сторін, але не частіше одного разу на сім років за наявності таких умов: зміни умов господарювання, передбачених договором; погіршення стану земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, прямо передбачених законом.

Пунктом 11 договору оренди землі встановлено, що перегляд (зміна) розміру орендної плати здійснюється шляхом внесення змін до цього договору.

Обов`язок орендаря сплачувати орендну плату також закріплено і у статті 25 Закону України «Про орендну плату» №161-XIV від 06 жовтня 1998 року, зі змінами, де вказано, що орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згіднозі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі можуть зазначатися інші умови.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового Кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ч.3 ст.21 Закону).

Як свідчать матеріали справи, позивач з липня 2015 року набув статус учасника бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Вказана обставина підтверджується посвідченням, виданим 15 липня 2015 року Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 (а.с. 20).

Так, положеннями п.п. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння га/або користування), визначений у порядку, встановленому п. 170.1 ст.170 ГІКУ.

Відповідно до п.п. 1701.1 п.170.1 ст.170 Податкового кодексу України, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок.

При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст.167 ПКУ (п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України).

Згідно п. 170.1.4 ст. 170 Податкового кодексу України, доходи, зазначені, зокрема, у пп. 170.1.1 п. 170.1 ст. 170 Кодексу, оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставкою 18%, визначеною п. 167.1 ст.167 Кодексу.

Такі доходи також підлягають оподаткуванню військовим збором. Ставка військового збору становить 1,5% об`єкта оподаткування, визначеного пп. 1.2 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (пп. 1.3 п.1 1 підрозділу 10 XX Податкового кодексу України).

Водночас, статтею 281 ПК України передбачено, що від сплати податку звільняються, зокрема, ветерани війни та особи, на яких поширюється дія Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Отже, маючи статус учасника бойових дій, позивач звільнений від сплати податку на дохід, отриманий від оренди належної йому земельної ділянки. Таким чином, орендар зобов`язаний був виплачувати йому орендну плату у розмірі 7000 грн. щорічно.

Однак, протягом вказаного періоду орендна плата була нарахована та виплачена у меншому розмірі, а саме: за 2023 рік - 5647 грн. (недоплачено 1353 грн), за 2023 рік - 5647 грн (недоплачено 1353 грн), за 2024 рік - 5647 грн (недоплачено 1353 грн), загальний розмір заборгованості становить 4059 грн., що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку та бухгалтерською довідкою (а.с.21, 38).

Рішенням Житомирського апеляційного суду від 25.02.2025 року було розірвано договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Житомир-Агро- Інвест» 30.10.2017 року з підстав систематичної несплати відповідачем орендної плати та стягнуто заборгованість за орендною платою.

Формула та порядок обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексації за договорами оренди землі законодавством не передбачені, а тому слід керуватися нормами права, які регулюють подібні відносини.

Відповідно до абзацу 2 ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03липня 1991 року обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком.

Порядок індексації грошових коштів визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Постанови КМУ №1078 від 17 липня 2003 року «Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення», зі змінами).

Встановлення компетентним органом (Кабінетом Міністрів України) механізму перемножування індексів інфляції за певний період для обрахування інфляційних збитків означає, що «вартість грошей з індексом інфляції за попередній період» є визначальною при індексації грошової суми за кожний наступний період. У математиці це називається «послідовність, утворена за певною закономірністю». Розрахунок інфляційних збитків здійснюється з урахуванням саме проіндексованого залишку основного боргу за попередній період у тій же послідовності (шляхом перемножування на індекс інфляції за наступний період та віднімання конкретної суми погашення боргу у новому розрахунковому періоді).

За таких обставин суд погоджується з розрахунком розміру індексованої орендної плати, проведеним представником позивача, який не спростовано представником відповідача.

Інфляційні втрати : За суму 1365 грн. від 31.12.2022 року за 2023: 1365 * 5,1% = 69,62 грн.; 2024: (1365 + 69,62) * 4.5% = 64,56 грн.; 2025 (до квітня): (1365 + 69,62 + 64,56) * 1,2% = 17,99 грн. Разом інфляційні втрати становлять - 152, 17 грн..

За суму 1365 грн. від 31.12.2023 року: 2024: 1365 * 4,5% = 61,43 грн.; 2025 (до квітня): (1365 + 61,43) * 1,2% = 17,12 грн.. Разом інфляційні втрати становлять 78,55 грн..

За суму 1336 грн. від 31.12.2024 року: 2025 (до квітня): 1336 * 1.2% = 16,03 грн. Разом інфляційних втрат 16,03 грн..Загалом інфляційні втрати становлять 246,75 грн. (152,17 + 78,55 + 16,03).

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені суд виходить з такого.

Стаття 549 ЦК України - визначає пеню як вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 611 ЦК України - У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Ставка 0.1% за кожен день прострочення від суми боргу.

Сума від 31.12.2022 року: період прострочення з 01.01.2023 -16.04.2025 = 842 дні, пеня становить 1149,33 грн. (1365 * 0,001 * 842).

Сума від 31.12.2023 року: період прострочення з 01.01.2024 - 16.04.2025 = 477 дні, пеня становить 651,41 грн. (1365 * 0,001 * 477).

Сума від 31.12.2024 року: період прострочення з 01.01.2025 - 16.04.2025 = 112 дні, пеня становить 149,3 грн. (1336 * 0,001 * 112).

Загалом пеня складає 1950,37 грн. (1149,33+ 651,41 + 149,63).

Розрахунок 3% річних на суму заборгованості по орендній платі.

Формула для розрахунку 3% річних: Сума боргу х 3% х Кількість днів прострочення: 365 кількість днів у році.

За суму 1365 грн. (термін сплати - 31.12.2022): період прострочення: 842 днів. 1365 * 3% * 842 / 365 = 94,17 грн..

За суму 1365 грн. (термін сплати - 31.12.2023): період: 477 дні. 1365 * 3% * 477 / 365 = 53,55 грн.

За суму 1336 грн. (термін сплати - 31.12.2024): період: 112 днів. 1336 * 3% * 112 / 365 = 12,31 грн..

Загальна сума 3% річних складає 160,03 грн. ( 94,17 + 53,55 + 12,31).

Зважаючи на вказані розрахунки, з відповідача на користь позивача слід стягнути станом на 21.04.2025 року: заборгованість з орендної плати - 4059 грн., інфляційні втрати - 246,75 грн., пеню - 1950,37 грн., 3% річних - 160,03 грн..

Вирішуючи питання щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ч.1, ч.2 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Суд погоджується з тим, що загальний розмір витрат на правову допомогу в сумі 5000,00 грн. підтверджений належними та допустимими доказами, що також не заперечувалося представником відповідача

Враховуючи надані суду докази, що свідчать про витрати позивачем ОСОБА_1 на правничу допомогу, реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи положення ч.ч.4 та 5 ст.137 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 гривень. Дані витрати підтверджуються доказами і є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача та стягуються з нього на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 80 - 81, 89, 137, 141, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ТОВ "ЖИТОМИР-АГРО-ІНВЕСТ" () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за орендною платою за Договором оренди землі від 30.10.2017 року в сумі 4059,00 грн., 246,75 грн. інфляційних втрат; 1950,37 грн. пені за прострочення сплати орендної плати, 160,03 грн. три відсотки річних від простроченої суми заборгованості,судовий збір в сумі 1211,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн..

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скороченого (вступну та резолютивну частини), зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.1 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомир - Агро - Інвест", , місце розташування: м.Андрушівка, вул. Західна, 100, Бердичівський район, Житомирська область.

Повний текст судового рішення складено 18.07.2025 року.

Суддя:І. А. Чуб