Дата документу 09.07.2025
Справа № 334/3543/25
Провадження № 2/334/2307/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЕТАЛОН» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу),

встановив:

представник позивача Щукіна І.М. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача сплачене страхове відшкодування в сумі 11 289,72 гривень.

Позов обґрунтовує тим, що 11.03.2024 між ПРАТ «СК «ЕТАЛОН» та ОСОБА_1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме транспортного засобу ЗАЗ-DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 , (ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в сумі 160 000 гривень, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 320 000 гривень, франшиза 0,00 грн. Строк дії полісу з 12.03.2024 по 11.03.2025). 18 червня 2024 року о 17.40 годині у м. Запоріжжі, Вознесенівський район, вул. Перемоги, буд. 87 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів ЗАЗ-DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, та MITSUBISHI COLT, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2024 року у справі № 335/7594/24 встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не переконався у безпеці, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб MITSUBISHI COLT, державний номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив вимоги пунктів 10.1, 13.1 ПДР України, після чого залишив місце пригоди, чим порушив пункт 2.10 ПДР України. Вказаною постановою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, ст. 124 КУпАП. 26.07.2024 до позивача звернулась власниця транспортного засобу MITSUBISHI COLT, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , з заявою на виплату страхового відшкодування. Позивач визнав вказану дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та враховуючи умови страхування здійснив на користь потерпілої особи виплату страхового відшкодування в сумі 11 289,72 гривень. Відповідач самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, за що був притягнутий до відповідальності, передбаченої статтею 122-4 КУпАП. Позивач набув право регресної вимоги до відповідача у сумі 11 289,72 гривень як з особи, відповідальної за заподіяний збиток. Позивачем 21.02.2025 надіслано на адресу відповідача вимогу про відшкодування шкоди в порядку регресу на суму 11 289,72 гривень, яка була проігнорована.

Представник відповідача адвокат Воропаєв В.В. подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. Зазначив, що відповідач копію позовної заяви з додатками не отримував, позивач не направляв. Дійсно 11.03.2024 між сторонами було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 18.06.2024 сталося ДТП і на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя відповідача визнано винним у скоєнні ДТП, а також винним в тому що він самостійно залишив (зник) з місця пригоди (ДТП). Рішення набрало законної сили 25 липня 2024 року. Страхова виплата постраждалій стороні здійснена позивачем у 2024 році. До суду позивач звернувся 01.05.2024.На дату визнання відповідача винним у скоєнні ДТП а також залишенні місця ДТП діяли норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» який вступив в силу 01.01.2005, а втратив чинність 01.01.2025. Статтею 38 вказаного закону передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов якщо страховик після дорожньо-транспортної пригоди залишив місце пригоди. Контрукція частини першої статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який набрав законної сили 01.05.2025 не передбачає зворотню вимогу (регрес) страхової компанії до особи, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність у цій страховій компанії. Оскільки відповідач уклав договір страхування цивільно-правової відповідальності з позивачем, тому з урахуванням частини першої статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який набрав законної сили 01.05.2025 позивач має право регресу лише з третьої особи. Станом на день подання позовної заяви, цивільно-правова відповідальність передбачена статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» який вступив в силу 01.01.2005, а втратив чинність 01.01.2025 була скасована законодавцем. До позовної заяви не додано доказу, що саме відповідач є власником транспортного засобу.

Представник позивача подала відповідь на відзив, в якому зазначила, що категорично не погоджується зі змістом відзиву. Твердження представника відповідача про те, що копію позовної заяви з додатками відповідач не отримував та позивач їх не направляв не є дійсним, оскільки до позовної заяви долучені докази надсилання їй відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання у паперовій формі листом з описом вкладення у відповідності до вимог абзацу 2 частини сьомої статті 43 ЦПК України. Лист повернутий позивачу 20.05.2025. Позивач виконав всі вимоги ЦПК України щодо надіслання позовної заяви з додатками відповідачу. Посилаючись на Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який втратив чинність 01.01.2025, представник відповідача визнає, що позивач має повне право на звернення з регресним позовом до відповідача, як до водія забезпеченого транспортного засобу, який після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. З 01.01.2025 вступив в силу Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до якого страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду (особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду), якщо така особа після дорожньо-транспортної пригоди за її участю самовільно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди. Представник відповідача помилково зазначає, що конструкція частини першої статті 37 вказаного закону не передбачає зворотню вимогу (регрес) страхової компанії до особи, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність у цій страховій компанії і позивач має право регресу лише з третьої особи. Висновок представника відповідача абсолютно не підтверджується нормами чинного законодавства. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2024 у справі № 335/7594/24 доведено, що відповідач використовував забезпечений транспортний засіб ЗАЗ- DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 , у момент ДТП. Жодне положення вказаного закону не містить виключення, що страховик не має право зворотної (регресної) вимоги до особи, яка зареєструвала цивільно-правову відповідальність, оскільки особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована це будь-яка особа, яка використовує забезпечений транспортний засіб (у тому числі і страхувальник).Оскільки поліс № СА/1843677 було укладено 11.03.2024, то на нього продовжують діяти умови, що були чинними на день укладання такого полісу, а саме норми Закону № 1961-IV, зокрема абзац в) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону № 1961- IV. На страховий випадок (ДТП, що мало місце 18 червня 2024 року) дія положень Закону № 3720-IX не поширюється. Позивач, який виплатив страхове відшкодування потерпілій особі має право подати регресний позов до відповідача (страхувальника і водія забезпеченого транспортного засобу), який 18.07.2024 спричинив дорожньо-транспортну пригоду і самовільно залишив місце такої пригоди. В обґрунтування твердження представника відповідача щодо не доведення факту того, що відповідач є власником транспортного засобу ЗАЗ-DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 , зазначає на частині першій статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2024 у справі № 335/7594/24 доведено, що відповідач є особою, яка завдала шкоди припаркованому транспортному засобу MITSUBISHI COLT, державний номерний знак НОМЕР_2 , за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП. Оскільки вказаною постановою відповідача не було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 126 КУпАП, можна зробити висновок, що відповідач мав законні права на користування транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 , у момент ДТП.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 09.05.2025 відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала про відкриття провадження у справі була направлена позивачу в його електронний кабінет та отримана ним 09.05.2025 о 14.04 годині. Отже відповідно до пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України позивач є належним чином повідомленим про розгляд справи. Також ухвала про відкриття провадження у справі надсилалась відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання. Рекомендований лист вручений відповідачу 15.05.2025. Таким чином відповідно до пункту 3 частини шостої статті 272 ЦПК України відповідач є належним чином повідомленим про розгляд справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з полісом обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів СА/1843677 в ПРАТ «СК «ЕТАЛОН» забезпечено транспортний засіб ЗАЗ-DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 , страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, складає 320 000 гривень, розмір франшизи 0 гривень.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 27.01.2023 власником транспортного засобу MITSUBISHI COLT, державний номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_2

18.06.2024 о 17.40 годині у м. Запоріжжі, Вознесенівський район, вул. Перемоги, буд. 87, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не переконався у безпеці, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб MITSUBISHI COLT, державний номерний знак НОМЕР_2 , власник ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих не має. Чим порушив вимоги пунктів 10.1 та 13.1 ПДР України, після чого залишив місце пригоди, чим порушив пункт 2.10 ПДР України.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2024 у справі № 335/7594/24 визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4 та 124 КУпАП, та накладено на нього штраф в сумі 3 400 гривень.

19.06.2024 потерпілою ОСОБА_2 була подана ПРАТ «СК «ЕТАЛОН» заява про настання дорожньо-транспортної пригоди за полісом ОСЦПВВНТЗ та план-схема ДТП, в якій зазначено про особу винуватця та потерпілу особу дорожньо-транспортної пригоди, попередня вартість ремонту транспортного засобу 16 000 гривень.

26.07.2024 ОСОБА_2 звернулася до ПРАТ «СК «ЕТАЛОН» із заявою на виплату страхового відшкодування, яка була зареєстрована 31.07.2024.

Відповідно до страхового акту № 2121/01/50/1 від 15.11.2024, ремонтної калькуляції № 2121/01/50 від 22.07.2024 власнику транспортного засобу MITSUBISHI COLT, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 здійснено розрахунок суми страхового відшкодування 11 289,72 гривень.

15.11.2024 на розрахунковий рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_2 , сплачене страхове відшкодування в сумі 11 289,72 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 17011 від 15.11.2024.

На адресу відповідача надіслана досудова вимога на суму 11 289,72 гривень, що підтверджується вимогою про відшкодування шкоди в порядку регресу від 20.02.2025 № 2520, фіскальним чеком та трекінгом доставки поштового відправлення.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до статті 3 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV), в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі, що визначено у статті 4 Закону № 1961-IV.

Відповідно до статті 6 Закону 1961-IV страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтями 28, 29 Закону № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до підпункту 38.1.1. Закону № 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Суд встановив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 18.06.2024 о 17.40 годині, відповідач ОСОБА_1 спричинив ОСОБА_2 матеріальні збитки у виді пошкодження транспортного засобу MITSUBISHI COLT, державний номерний знак НОМЕР_2 та витрат, які остання мусила зробити для відновлювального ремонту транспортного засобу.

Відповідач ОСОБА_1 залишив місце ДТП, до якої був причетний, що відповідно до підпункту 38.1.1. Закону № 1961-IV є підставою для виникнення у позивача право подати регресний позов.

Вартість збитків, завданих ОСОБА_2 , складає 11 289,72 гривень, що підтверджується та страховим актом № 2121/01/50/1 від 15.11.2024 та ремонтною калькуляцією № 2121/01/50 від 22.07.2024.

Страхове відшкодування в сумі 11 289,72 гривень було сплачене ПРАТ «СК «ЕТАЛОН» ОСОБА_2 15.11.2024.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача 11 289,72 гривень.

Суддя відхиляє аргументи представника відповідача адвоката Воропаєва В.В. з посиланням на норми Закону України від 21.05.2024 № 3720-IX «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який набрав чинності 20.06.2024 та введений у дію 01.01.2025, у зв`язку із тим, що спірні правовідносини виникли до введення його в дію, а отже до спірних правовідносини підлягають застосуванню норми Закону № 1961-IV.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно з частиною першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволений повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в сумі 2 422,40 гривні.

Керуючись статтями 10 - 13, 76 - 81, 89, 141, 263 - 265, 268, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЕТАЛОН» сплачене страхове відшкодування в сумі 11 289 (одинадцять тисяч двісті вісімдесят дев`ять) гривень 72 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЕТАЛОН» судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Реквізити учасників справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЕТАЛОН», місцезнаходження: вул. Гарматна, буд. 8, прим. 6, м. Київ, ,

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя М.В. Фетісов