Справа № 522/1267/24-Е
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті

08.07.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.,

за участі секретаря Сивкович О.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Херсон справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про відібрання дітей та повернення їх за попереднім їх місцем проживання, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Петрушко І.С. у січні 2024 року звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з вищезазначеним позовом.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.03.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.03.2024 року відкрито провадження та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2024 року цивільну справу направлено за підсудністю до Херсонського міського суду Херсонської області.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.01.2025 року прийнято праву до провадження та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

08.04.2025 року від представника позивача адвоката Петрушко І.С. надійшла змінена позовна заява у якій остання просить відібрати у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та повернути за місцем проживання матері, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 14 000 грн в рахунок витрат на відшкодування витрат на правничу допомогу.

08.04.2025 року від представника відповідача адвоката Тарановського Д.С. надійшло клопотання про закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки станом на день розгляду справи діти проживають на території Сирійської Арабської Республіки, більше одного року.

11.04.2025 року від представника позивача надійшли письмові заперечення на клопотання представника відповідача про закриття провадження, у якому зазначено, що відповідач ігнорує рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі №607/5535/22 про визначення місця проживання дітей з матір`ю. Крім того, згоду на виїзд дітей до батька позивачем було надано на конкретний строк, який відповідачем також було порушено. Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження своїх доводів у клопотанні про закриття підготовчого, а у позивача, в свою чергу, наявні докази на підтвердження того, що постійне місце проживання дітей в саме в Україні, а отже і спір підсудний саме Українським судам.

Відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.1 ст.200 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. Згідно з п.3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що спір між сторонами до судового розгляду не врегульований, підстав для залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі немає, клопотань про залучення до участі у справі інших відповідачів, третіх осіб до суду не надходило. Підстав для відкладення підготовчого судового засідання немає.

Щодо клопотання представника відповідача про закриття провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Під час визначення юрисдикції цього спору також підлягають застосуванню Гаазькі конвенції 1980 та 1996 років, які регулюють питання міжнародної підсудності таких спорів й визначають, органи якої держави мають юрисдикцію вживати заходів, спрямованих на захист особи та майна дитини.

Відповідно до статті 29 Гаазької конвенції 1980 року ця Конвенція не перешкоджає будь-якій особі, установі або органу, що заявляє про порушення прав піклування або доступу відповідно до положень статей 3 або 21, прямо звернутися до судових або адміністративних органів будь-якої Договірної держави, на підставі положень цієї Конвенції або на іншій підставі.

Варто враховувати, що стаття 29 Гаазької конвенції 1980 року дозволяє подання заяви до компетентних внутрішніх органів у державі, де знаходиться дитина. У випадках, коли суд, який вирішив прийняти рішення щодо заяви про повернення, знаходиться в договірній державі, де дитина не знаходилася, але де вона має своє звичне місце проживання, виникає проблема, як забезпечити виконання подальших рішень про повернення. Саме з цієї причини Гаазька конвенція 1980 року прагне знайти спосіб вирішення міжнародних справ про викрадення дітей шляхом створення можливостей для співпраці між залученими договірними державами.

За правилами Гаазької конвенції 1996 року у випадку викрадення держава, в якій дитина зазвичай проживала безпосередньо перед переміщенням або утримуванням, зберігає юрисдикцію відповідно до статті 5, за умови дотримання певних умов відповідно до статті 7 цієї Конвенції. Стаття 7 Гаазької конвенції 1996 року встановлює форму збереження юрисдикції держави, в якій дитина мала звичайне місце проживання безпосередньо до переміщення чи утримування. Правила статті 6 Гаазької конвенції 1996 року застосовуються у випадках, коли неможливо встановити постійне місце проживання дитини.

Визначення, яке із правил підвідомчості спору підлягає застосуванню, залежить від встановлених фактичних обставин, зокрема, місця постійного проживання дитини, його зміни чи ненабуття такого місця дитиною.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.10.2022 року у справі №607/5535/22 визначено місце проживання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з матір`ю позивачем по справі №522/1267/24-Е ОСОБА_1 . Зазначене рішення залишено без змін Тернопільським апеляційним судом та Верховним судом у складі колегії Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.08.2024 року.

З огляду на зазначене суд не вбачає підстав для закриття провадження з підстав зазначених відповідачем у його клопотанні про закриття провадження, оскільки місце проживання дітей визначено з матір`ю ОСОБА_1 яка має місце проживання в Україні.

Керуючись ст. 196- 200, 247, 255, 258, 259, 260, 261 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача про закриття провадження у справі відмовити.

Закрити підготовче провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про відібрання дітей та повернення їх за місцем проживання матері.

Призначити справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, на 15.07.2025 року об 08:10 в залі судових засідань Херсонського міського суду Херсонської області (м. Херсон, вул. Володимира Примаченка, 6/29, зал. 504), встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі.

У судове засідання викликати сторони по справі.

Повідомити учасників справи про можливість отримання інформації щодо справи на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади України за адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2125.

Ухвала суду може бути оскаржена, в частині закриття провадження, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 08.07.2025 року.

СуддяЯ. В. Шестакова