Справа № 484/2841/25
Провадження № 2/484/1312/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Маржиної Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ціна позову 14 432 грн., -

ВСТАНОВИВ:

23.05.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (далі ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», позивач) в особі представника Пархомчука С.В. звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 14 432 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 22.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2054157, за умовами якого відповідачу було надано споживчий кредит в сумі 4 400 грн., строком на 30 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,90 % в день. 24.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу № 02-24122001, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за договорами, в тому числі за кредитним договором № 2054157 від 22.06.2021 року. Відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання за вказаним договором, не сплачував платежі, у зв`язку з чим станом на 31.01.2025 року утворилася заборгованість в сумі 14 432 грн., з яких 4 400 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 10 032 грн. прострочена заборгованість за процентами. За таких обставин позивач просить стягнути на його користь з відповідача зазначену суму кредитної заборгованості.

Ухвалою суду від 28.05.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 18.07.2025 року. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу копію позовної заяви з додатками.

30.06.2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що підтверджує підписання вказаного кредитного договору про надання споживчого кредиту в сумі 4 400 грн., які він отримав на свій картковий рахунок терміном з урахуванням автопролонгації до 22.07.2021 року (30 днів) зі сплатою 1,90 % за кожний день користування кредитними коштами. Однак в порушення ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» йому як позичальнику не було повідомлено та роз`яснено про наявність пункту автопролонгації договору, кредитор без його участі нарахував проценти в сумі 10 032 грн., що перевищує суму процентів в межах строку дії кредитного договору, у зв`язку з чим вважає положення про автопролонгацію нікчемними. Заборгованість за відсотками має складати 2 508 грн. (4 400 грн. сума позики х 1,9 % на день х 30 днів). за таких обставин зазначив, що позов він визнає частково в сумі 6 908 грн., з яких 4 400 грн. прострочена заборгованість за кредитом та 2 508 грн. прострочена заборгованість за відсотками. Крім того, просив зменшити витрати на правничу допомогу, посилаючись на те, що розмір заявлених витрат в сумі 10 500 грн. є неспівмірним зі складністю справи, ціною позову та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); до позову не додано акту про отримання правової допомоги та квитанції про оплату послуг адвоката в сумі 10 500 грн. Враховуючи те, що він є особою з інвалідністю внаслідок війни, має статус учасника бойових дій, просив зменшити витрати на правову допомогу до 1 000 грн. та компенсувати позивачу за рахунок держави сплачений судовий збір.

Від представника позивача Пархомчука С.В. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, мотивуючи тим, що 22.06.2021р. ОСОБА_1 , укладаючи кредитний договір № 2054157 з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», погодився на умови визначені цим договором. Відповідно до п.1.4. за цим Договором, Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процента ставка становить 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Клієнта, відповідно до п.4.1 Договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.2 Договору. Відповідно п.4.2. за цим Договором, сторони домовились, що у випадку, якщо у Клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та Клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.4.1.1.-4.1.6 Договору, за цим Договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. Відповідно п.4.2.5. за цим Договором, Загальна кількість атовпролонгацій за цим Договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період, визначений в п.1.3 Договору та періоди пролонгацій). Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав. Таким чином, Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На підтвердження своєї позиції послався на Постанову Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16. Крім того, зазначив, що твердження ОСОБА_1 про те, що розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в даній цивільній справі не доведений, є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Крім того, 16.07.2025 року представник позивача Пархомчук С.В. надіслав до суду заяву про розділ судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, зазначивши, що під час подання позовної заяви Позивач заявив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат які Позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи у розмірі 12 922,40 грн., які складаються з витрат на судовий збір ( 2 422,40 грн) та витрат на професійну правову допомогу, яка орієнтовно становила 10 500,00 грн. Фактичний розмір винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги в рамках розгляду справи № 484/2841/25 в суді першої інстанції становить 10 500,00 грн., що підтверджується Актом про отримання правової допомоги від 14.07.2025 та квитанцією про оплату зазначеної правової допомоги від 14.07.2025. за таких обставин просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу в сумі 10 500 грн.

Будь-яких інших по суті справи заяв, клопотань, доказів сторонами не подано.

Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 22.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2054157, за умовами якого відповідачу було надано споживчий кредит в сумі 4 400 грн., строком на 30 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,90 % в день.

Зазначений договір ОСОБА_1 підписав електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатору.

Відповідач взятих на себе за цим договором зобов`язань належним чином не виконував, грошові кошти та відсотки за їх користування кредитору не повернув, у зв`язку з чим виникла кредитна заборгованість.

Відповідно до договору факторингу № 02-24122001 від 24.12.2021Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 2054157від 22.06.2021 року.

Тобто, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» перейшло право вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за зазначеним кредитним договором в сумі 14 432 грн., що вбачається з витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 02-24122021 від 24.12.2021 року (а.с.21).

Відповідно до наданої позивачем виписки з особового рахунку за період з 22.06.2021 року по 13.01.2025 року кредитна заборгованість в сумі 14 432 грн. складається із 4 400 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту та 10 032 грн. прострочена заборгованість за процентами.

Зазначена сума заборгованості відповідачем не сплачена.

З будь-якими заявами відповідач до позивача не звертався, причин прострочення зобов`язання не пояснював.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Позичальник згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Щодо нарахування відсотків та пролонгації кредитного договору суд зазначає наступне.

22.06.2021р. ОСОБА_1 укладаючи кредитний договір № 2054157 з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» погодився на наступні умови визначені цим договором.

Відповідно п.1.2. за цим Договором, На умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 4 400,00 гривень.

Відповідно до п.1.3. за цим Договором, Строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору.

Відповідно до п.1.4. за цим Договором, Тип процентної ставки фіксована.

1.4.1. Стандартна процента ставка становить 1,90% в день та застосовується:

- у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору;

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Клієнта, відповідно до п.4.1 Договору;

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.2 Договору.

Відповідно п.4.2. за цим Договором, Порядок автопролонгації строку кредиту (далі-автопролонгація). 4.2.1. Сторони домовились, що у випадку, якщо у Клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та Клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.4.1.1.-4.1.6 Договору, за цим Договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту.

Відповідно п.4.2.5. за цим Договором, Загальна кількість атовпролонгацій за цим Договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період, визначений в п.1.3 Договору та періоди пролонгацій). Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Щодо тверджень Відповідача про безпідставність нарахування відсотків поза межами строку дії кредитного договору, суд зазначає, що Постановою Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначено, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника («за користування кредитом»).

У відповідності до умов укладеного Договору нарахування відсотків здійснювалось саме за кожен день користування кредитом, тобто умовами Договору не передбачена відповідальність за неналежне виконання зобов`язання Позичальником згідно статті 625 ЦК України.

Крім того, наданим розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2054157 від 22.06.2021 року станом на 23.12.2021 року підтверджується розмір нарахованих процентів в сумі 10 032 грн. (а.с.61-63).

ОСОБА_1 погодився на умови, визначені Договором щодо його пролонгації та нарахування відсотків у випадку прострочення повернення кредиту, тому твердження Відповідача про незаконність нарахування процентів є необґрунтованим.

Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 2054157 від 22.06.2021 року, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 14 432 грн.

За таких обставин, оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

З наданого відповідачем витягу з рішення експертної команди оцінювання повсякденного функціонування особи № 68/25/1025/В вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю першої (І) групи підгрупи (Б). дата прийняття рішення 03.06.2025 року, № рішення 68/25/1025/Р (а.с.52-53).

За таких обставин позивачу слід компенсувати за рахунок держави сплачений судовій збір в сумі 2 422 грн. 40 к.

Крім того, за змістом ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі № 466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі № 199/3939/18-ц аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Тому суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

На підтвердження вказаних витрат позивачем суду надано договір про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, укладений мж ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» і адвокатом Пархомчуком С.В., додаткову угоду № 1 від 27.12.2024 року до Договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність від 30.12.2024 року, акт про отримання правової допомоги від 14.07.2025 року, рахунок № 14.07.2025-30 від 14.07.2025 року та платіжну інструкцію № 3 9477 від 14.07.2025 року.

Враховуючи вищевикладене, складність справи, ціну позову, тривалість витраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч.3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, в сумі 10 500 грн. слід зменшити до 3 500 грн., а тому зазначену суму слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 274, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ціна позову 14 432 грн., - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», , заборгованість за кредитним договором № 2054157 від 22.06.2021 року в сумі 14 432 (чотирнадцять тисяч чотириста тридцять дві) грн., з яких: 4 400 (чотири тисячі чотириста) грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту та 10 032 (десять тисяч тридцять дві) грн. - прострочена заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», , витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн.

Компенсувати за рахунок держави Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», , сплачений судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторони:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», , місце знаходження: вул. Кирилівська, 82, офіс 7, м. Київ, 04080.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 18 липня 2025 року.

СУДДЯ: