Провадження № 6/344/376/25
У Х В А Л А

17 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Атаманюка Б.М.,

секретаря Солонинко С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Футерко Василя Любомировича, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про розстрочення виконання рішення суду по справі 344/18530/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплату аліментів на утримання дітей,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплату аліментів на утримання дітей.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 березня 2025 року позовні вимоги задоволено, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей за період з 01.02.2020 по 30.11.2022 в розмірі 174 192 (сто сімдесят чотири тисячі сто дев`яносто дві) грн.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 26.05.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 березня 2025 року без змін.

Адвокат Футерко Василь Любомирович, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , 04.07.2025 звернувся в суд із заявою про розстрочення виконання рішення суду по справі 344/18530/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплату аліментів на утримання дітей. На обґрунтування заяви посилається на те, що сумарний дохід відповідача за 6 останніх років становив 284 282,60 грн., відтак заявлена до стягнення у справі сума пені ( 174 192,00 грн.) становить 61% від доходу відповідача за цей період. Заявлена сума пені за несплату аліментів нарахована за період з 01.02.2020 по 30.11.2022. Після початку повномасштабного вторгнення російської федерації та до вересня 2024 р. відповідач не мав постійного, сталого місця роботи. Сторонами укладений договір між батьками про сплату аліментів на дітей, укладеного між сторонами та посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу 14 грудня 2018 р. за реєстром № 2422. Відповідно до п. 3 Договору аліменти сплачуються Платником щомісяця у вигляді грошової суми, розмір якої за домовленістю Сторін становить 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок на кожну дитину, але не може бути меншим прожиткового мінімуму встановленого законом на дітей відповідного віку, на момент сплати аліментів. На утриманні відповідача перебуває дитина, яка не досягнула трирічного віку, сумарний дохід відповідача та його дружини (яка тимчасово не працює у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення неї трирічного віку) є неспівмірним із заявленою до стягнення сумою пені (174 192,00 грн.). Сумарний дохід дружини відповідача ОСОБА_3 за січень-вересень 2024 р. становить 8019,15 грн. та переважно складається з державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 860 грн. на місяць, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків. Наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити для нього непомірний тягар і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Разом з тим, на примусовому виконанні державних виконавців перебувають інші виконавчі провадження, в яких ОСОБА_1 є боржником, а саме: 1) виконавче провадження № 76818310 з примусового виконання виконавчого листа № 344/10357/23, виданого 30.09.2024 судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості зі сплати аліментів за період з 01 лютого 2020 р. по 30 листопада 2022 р. на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 174 192,00 грн. У даному ВП винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 29.01.2025 (копія додається, додаток № 3), якою постановлено здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 20% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 191960.2 гривня (UAH), в тому числі виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій; 2) виконавче провадження № 78371005 з примусового виконання судового наказу № 344/9456/25, виданого 29.05.2025 Судом, про стягнення із ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (див. додаток № 4). У даному ВП винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 26.06.2025 (копія додається, додаток № 5), якою постановлено здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 50% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості., що утворилася з 25.05.2025 року за виконавчим провадженням, в тому числі витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій - 346,79 грн. Постановою від 25.04.2024 у ВП № 74854531 (копія додається, додаток № 6) було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 344/16398/23, виданий 18.04.2024 судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 34449,28 грн. Постановою про закінчення виконавчого провадження від 16.06.2025 (копія додається, додаток № 7) дане ВП закінчене у зв`язку з погашенням заборгованості в повному обсязі. Тому вважає, що існують обставини, які ускладнюють виконання рішення, зокрема майновий стан боржника, здійснення стягнення з боржника у вищевказаних виконавчих провадженнях.

На підставі наведеного, просив суд розстрочити виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.03.2025 у справі на 10 місяців, шляхом здійснення стягнення заборгованості рівними частками, не пізніше 30 числа кожного місяця, починаючи з місяця, в якому відповідна ухвала суду про розстрочення виконання набере законної сили.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Подала до суду заяву, в якій щодо задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду заперечила. Зазначає, що якщо сумарно індекс інфляції за весь 2020 рік склав 105,00 %, то за весь 2021 рік сумарно індекс інфляції склав 110,00%, а за весь 2022 рік сумарно індекс інфляції склав аж 126,6%. Тобто, несплата аліментів відповідачем ОСОБА_1 у період часу з 01.02.2020 року по 30.11.2022 року призвела до знецінення суми аліментів на понад 40% (105,00%+110,00%+126,6%). Рішення Івано-Франківського міського суду від 16.04.2024 року у справі №344/10357/23, яке набрало законної сили ще 22.08.2024 року, і на даний час не виконано відповідачем в повному обсязі, а лишень частково. Дана обставина беззаперечно свідчить про те, що гроші, які мали бути сплачені ще в період часу з 01.02.2020 року по 30.11.2022 року, і надалі продовжують знецінюватися. Сумарно індекс інфляції за весь 2023 рік склав 105,1 %, а за весь 2024 рік індекс інфляції склав 112,0%. За січень 2025 рік індекс інфляції склав 101,2%. За лютий 2025 року індекс інфляції склав 100,8%, а за березень 2025 року 101,5%. Зазначені індекси інфляції, свідчать про систематичне знецінення національної валюти України - гривні. Вважає, що відповідач ОСОБА_1 ігнорує інтереси дітей, та з його вини не виконує рішення Івано-Франківського міського суду від 16.04.2024 року у справі №344/10357/23, що є самостійними підставами для відмови в задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення. Просила суд відмовити у задоволенні заяви, розгляд справи здійснювати без її участі.

Відповідач ОСОБА_1 , та його представник в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджено матеріалами справи.

На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду щодо сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі № 916/190/18.

Згідно частини 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Судом встановлено, що Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 березня 2025 року позовні вимоги задоволено, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей за період з 01.02.2020 по 30.11.2022 в розмірі 174 192 (сто сімдесят чотири тисячі сто дев`яносто дві) грн.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 26.05.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 березня 2025 року без змін.

На обґрунтування заяви про розстрочення рішення суду представник відповідача ОСОБА_1 посилається на те, що сумарний дохід відповідача за 6 останніх років становив 284 282,60 грн.

Дослідивши обставини, на які посилається представник відповідача, суд приймає до уваги те, що відстрочення стосується стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей, і з часу прийняття рішення відповідач не вжив заходів щодо зменшення суми боргу за пенею. Також суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні суду про стягнення пені, відповідач пропонував позивачу сплатити всю суму пені на рахунки дітей, що свідчило та продовжує свідчити про його платоспроможність.

Таким чином, суд враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, та з урахуванням балансу інтересів сторін, мети виконання рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора, суд приходить до висновку, що заявником не надано суду належних доказів, які б могли підтвердити обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, що є підставою для відмови у задоволенні заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 81, 247, 353, 435 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви адвоката Футерко Василя Любомировича, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про розстрочення виконання рішення суду по справі 344/18530/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплату аліментів на утримання дітей-відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом 15 днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення (складення) має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Богдан АТАМАНЮК