УХВАЛА

15 липня 2025 року

м. Київ

справа № 446/314/18

провадження № 61-8573ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на постанову Львівського апеляційного суду від 20 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа Жовтанецька сільська рада, про скасування права власності на земельні ділянки, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа - Жовтанецька сільська рада, про скасування права власності на земельні ділянки.

ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 26 вересня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсними: наказ № 7430/16-16 від 11 серпня 2016 року, виданий Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області, яким надано дозвіл ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Ременівської сільської ради Кам`янка-Бузького району орієнтовною площею 2,00 га; наказ № 8915/28-15 від 16 вересня 2015 року, виданий Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області, яким надано дозвіл ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сльськогосподарського призначення на території Ременівської сільської ради Кам`янка-Бузького району орієнтовною площею 2,00 га; наказ № 11443/28-15 від 07 грудня 2015 року, виданий Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області, яким надано дозвіл ОСОБА_5 на розробку проекту землеустрою шодо відведення земельної ділянки орієнтовною плошею 2,00 га на території Ременівської сільської ради Кам`янка-Бузького району у власність для ведення особистого селянського господарства. Визнано недійсними: наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 15 вересня 2017 року № 13-5789/16-17-СГ про затвердження проекту землеустрою ОСОБА_4 та надання йому у власність земельної ділянки площею 2,00 га, кадастровий номер :04:000:0115; наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 08 лютого 2016 року № 960/16-16 про затвердження проектів землеустрою про затвердження проекту землеустрою ОСОБА_3 та надання йому у власність земельної ділянки площею 2,00 га, кадастровий номер :04:000:0107; наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 24.03.2020 №13-4075/16-20-СГ про затвердження проекту землеустрою ОСОБА_5 та надання йому у власність земельної ділянки площею 1,1940 га, кадастровий номер :04:000:0121. Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 2,0000 та кадастровий номер :04:000:0115 для ведення особистого сільського господарства проведену 26.09.2017 Кам`янка-Бузькою районною державною адміністрацією номер запису 22589392. Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,0000 га кадастровий номер :04:000:0107 для ведення особистого сільського господарства проведену 12.02.2016. Кам`янка-Бузьким районним управлінням юстиції номер запису 13475072. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 20 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 26 вересня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 .

05 липня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , шляхом формування документа у системі «Електронний суд» повторно звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 20 червня 2025 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Представник заявника у касаційній скарзі посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу для відкриття касаційного провадження, при цьому не зазначає щодо якої саме норми права відсутній висновок Верховного Суду.

Верховний Суд звертає увагу, що посилаючись на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу для відкриття касаційного провадження, заявник повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок виклав апеляційний суд з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає незгода з ним.

Однак, представник заявника не вказує, які саме норми матеріального права неправильно застосовані судом апеляційної інстанції, щодо яких необхідно сформувати єдину правозастосовну практику.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди із позицією суду апеляційної інстанції у цій справі з посиланням при цьому на обставини, яким суди надавали оцінку, й по суті зводяться лише до їх переоцінки. Такі доводи не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Узагальнюючи наведене, оскільки заявником не виконано вимог ЦПК України при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження, тому, відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, касаційна скарга підлягає поверненню.

Верховний Суд зауважує, що суд касаційної інстанції здійснює перегляд постановлених судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень у виключних випадках, кожен з яких окремо передбачений процесуальним законом. Стадія касаційного перегляду не є обов`язковою стадією для усіх видів судових проваджень, а перегляд рішень у касаційному порядку відбувається виключно з підстав, що вичерпним чином визначені законом. При цьому, Верховний Суд є судом права, тобто такою судовою інстанцією, яка не здійснює перегляд постановлених та оскаржених рішень повністю, а лише у питанні правильності застосування судами норм права.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на постанову Львівського апеляційного суду від 20 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа Жовтанецька сільська рада, про скасування права власності на земельні ділянки, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков