печерський районний суд міста києва
пр. № 2-1769/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді :Григоренко І.В.,

при секретарі: Андрієнко І.І.,

розглянувши питання головуючого судді Григоренко І.В. про самовідвід від розгляду цивільну справи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2024 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України (далі - відповідач, ДКСУ) про відшкодування моральної шкоди та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2024 року провадження у цивільній справі зупинено до перегляду ухвали від 13.08.2024 року в порядку апеляційного провадження.

Постановою Київського апеляційного суду від 30.04.2025 року, ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13.08.2024 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.07.2025 року провадження у цивільній справі поновлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 30.04.2025 року, ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13.08.2024 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

11.07.20025 року від Київського апеляційного суду повернулись на адресу Печерського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи, які були передані головуючому судді 17.07.2025 року.

Перевіривши матеріали цивільної справи, головуючий суддя вважає за необхідне заявити самовідвід, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України», від 28 жовтня 1998 року «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

У відповідності до пункту 46 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гаусшильдта (Hauschildt Case)», номер 11/1987/134/188, зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (серед інших прецедентів, рішення у справі «Де Каббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium) від 26 жовтня 1984 року).

Так, протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.08.2024 року відмовлено у прийняті нової редакції позовної заяви ОСОБА_1 , оскільки чинним Цивільним процесуальним кодексом передбачено можливість змінити предмету або підстав позову шляхом подання заяви, а подання нового позову в межах відкритого провадження у цивільній справі чинним законодавством не передбачено.

Разом з тим постановою Київського апеляційного суду від 30.04.2025 року протокольну ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13.08.2025 року скасовано та справу передано для продовження розгляду.

Зважаючи на те, що головуючий суддя висловив свою позицію щодо процедури подання заяви про зміну предмету або підстав позову, відповідно до вимог закону, з метою уникнення сумнівів в неупередженості головуючого судді, з урахуванням обставин справи та процесуальної поведінки позивача, який неодноразово висловлював сумніви щодо компетентності головуючого судді, заявляв з цього приводу відвід, головуючий суддя вважає за необхідне заявити самовідвід від розгляду даної цивільної справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Оскільки, підстави для самовідводу у головуючого судді виникли після повернення матеріалів цивільної справи з Київського апеляційного суду, відтак вважає за можливе заявити самовідвід на даній стадії судового процесу.

Як зазначено у ч. ч. 2, 9, 11 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 33, 36, 39, 40, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна через Державну казначейську службу України про відшкодування моральної шкоди.

Цивільну справу № 757/24963/22-ц (провадження № 2-1769/25) передати для повторного авторозподілу в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Григоренко