Справа № 587/1938/25
Провадження № 2-о/591/142/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми, суддя Косар А. І.

розглянула матеріали заяви

Заявник: ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 , Україна

представник:адвокат Руденко Артем Олександрович РНОКПП: НОМЕР_2 ; Ордер на надання правничої допомоги Серія ВМ № 1064145 від 27.03.2025, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія СМ №000584 від 03.04.2019; адреса для листування: АДРЕСА_2 , Україна

Заінтересована особа: Миропільська сільська рада Сумського району Сумської області

, місцезнаходження юридичної особи: вул. Сумська, буд. 23, с. Миропілля Сумського району Сумської області, 42410, Україна

про встановлення факту, що має юридичне значення

та установила:

У квітні 2025 року заявник через представника в системі «Електронний суд» звернувся до Сумського районного суду Сумської області в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, якою просить суд:

1.Встановити факт, що має юридичне значення6факт набуття у власність ОСОБА_1 квартири номер один у двоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до договору купівлі продажу від 29.02.1992.

2.Визнати, що зазначений договір підтверджує право власності саме на квартиру номер один, а не на частку в житловому будинку.

3.Визнати, що зазначений договір підтверджує право власності на квартиру номер один як на самостійний об`єкт нерухомого майна.

4.

21 квітня 2025 року Ухвалою Сумський районний суд Сумської області цивільну справу № 587/1938/25 за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Руденка Артема Олександровича, заінтересована особа: Миропільська сільська рада Сумського району Сумської області, про встановлення факту, що має юридичне значення направив за підсудністю до Краснопільського районного суду Сумської області.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 14.05.2025 справу єдиний унікальний номер № 587/1938/25 передано для розгляду головуючому судді Косар Алевтині Іванівні.

Разом з цим, Вища рада правосуддя рішенням від 22 травня 2025 року №1105/0/15-23 передала територіальну підсудність судових справ Краснопільського районного суду Сумської області Зарічному районному суду міста Суми.

Крім того, рішенням від 1 липня 2025 року №1384/0/15-23 Вища рада правосуддя відрядила суддю Краснопільського районного суду Сумської області Косар Алевтнину Іванівну до Зарічного районного суду міста Суми для здійснення правосуддя строком на один рік з 14 липня 2025 року.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 17.07.2025 Зарічного районного суду м. Суми судову справу єдиний унікальний номер № 587/1938/25 передано для розгляду головуючому судді Косар Алевтині Іванівні.

Згідно зі статтею 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року закріплено «право на суд» разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (від 21 лютого 1975 року, заява № 4451/70, § 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність цих прав (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Станєв проти Болгарії» від 17 січня 2012 року, заява № 36760/06, § 230).

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Згідно зі статтею 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Ознайомившись з цією заявою, суддя доходить висновку, що заява не може бути прийнята загальним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття провадження з огляду на наступне.

Відповідно до частини дев`ятої статті 10 та частини третьої статті 294 Цивільного процесуального кодексу України /далі по тексту також «ЦПК»/ встановлено, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Тому, до заяв окремого провадження застосовуються загальні положення щодо позовних заяв.

Відповідно до частини першої статті 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року cправа № 560/17953/21 (п.104) визначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Заявник просить суд серед іншого встановити юридичний факт, проте не зазачена мета його встановлення.

Також заявлені вимоги:

1.Визнати, що зазначений договір підтверджує право власності саме на квартиру номер один, а не на частку в житловому будинку.

2.Визнати, що зазначений договір підтверджує право власності на квартиру номер один як на самостійний об`єкт нерухомого майна.

Суд зазначає, що за ці вимоги не сплачений судовий збір (загального позовного провадження чи окремого провадження).

У порядку загального позовного провадження одночасно з позовною вимогою може бути розглянута вимога про встановлення юридичного факту, але у порядку окремого провадження розгляд вимоги у порядку загального позовного провадження не допустимо.

Згідно з частиною одинадцятою статті 187 ЦПК суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вищевикладене, викладені у заяві обставини є неповними, та підлягають уточненню, заяву слід залишити без руху відповідно до частини першої статті 185 ЦПК та надати заявнику строк для усунення цих недоліківшляхом приведення заяви у відповідність до вимог цивільного процесуального законодавства України, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання ухвали в зазначений судом строк заява буде вважатися неподаною і буде повернута заявнику.

За правилами статті 353 ЦПК, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню окремо від рішення не підлягає.

Керуючись ст.185, 294, 353 Цивільного процесуального кодексу України,

Постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Миропільська сільська рада Сумського району Сумської області, про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Запропонувати заявнику усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали шляхом приведення заяви у відповідність до вимог цивільного процесуального кодексу України.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя А. І. Косар