Єдиний унікальний номер 332/2048/25
Провадження № 2/317/1213/2025

16 липня 2025 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Сакояна Д.І.
секретаря судового засідання Сидоренка І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої допомоги,-
Свої вимоги позивач мотивує тим, що на обліку в Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради (далі Департамент) знаходиться особова справа по призначенню допомог на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 та її доньці ОСОБА_2 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_2 . 05.10.2023 ОСОБА_1 через Єдиний державний веб-портал електронних послуг самостійно облікувала себе та доньку і отримала електронні довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. Місцем проживання у місті Запоріжжі при оформленні довідок ВПО було зазначено: АДРЕСА_2 . Відповідачкою через портал Дія було оформлено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам на себе та доньку у розмірі 5000,00 грн. щомісячно з жовтня 2023 року. Згідно отриманої інформації ОСОБА_1 в`їхала до України 02.10.2023 та виїхала за кордон 09.10.2023 і до 20.03.2024 не в`їжджала до України. Строк перебування відповідачки за кордоном перевищив 30 календарних днів підряд або більше 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги. Таким чином, виникла переплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, яка підлягає поверненню за період з грудня 2023 року по лютий 2024 року. Спеціалістами Департаменту направлялись повідомлення відповідачці про необхідність повернення вказаних коштів переплаченої допомоги, але переплачені кошти відповідачка у добровільному порядку не повернула.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача у судове засідання не з`явився. У заяві від 30.06.2025 представник позивача ОСОБА_3 просила розглянути справу без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилась, відзиву на позов не подала.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що на обліку в Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради перебувала відповідачка ОСОБА_1 зі своєю донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до інформації Державної прикордонної служби України від 28.03.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 02.10.2023 в`їхала до України, а 09.10.2023 виїхала з України (а.с. 17).
Отже, у період з 10.10.2023 по 20.03.2024 відповідачка ОСОБА_1 не перебувала на території України.
Відповідно до рішення Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради від 04.04.2024 ОСОБА_1 припинено з 01.12.2023 виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у зв`язку з тим, що за даними Державної прикордонної служби України отримувач перебував за кордоном більш як 30 календарних днів чи більше як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги (п. 6 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 332 від 20.03.2022) (а.с. 18).
Відомостей про добровільне повернення відповідачкою грошових коштів матеріали справи не містять.
Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначені Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Статтею 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.
Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»).
Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014.
Відповідно до пункту 1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа виїхала на постійне місце проживання за кордон.
Призначення допомоги здійснюється відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 332 від 20.03.2022.
За змістом п. 5 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам допомога призначається внутрішньо переміщеним особам , які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 року з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Мінреінтеграції (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації.
Відповідно до п. 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (в редакції, яка діяла на момент призначення і виплати допомоги) з 1 листопада 2023 року допомога призначається на шість місяців на сім`ю, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця одному з членів сім`ї (далі уповноважена особа) у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей 3000,00 грн.; для інших осіб 2000,00 грн.
Допомога призначається на кожну внутрішньо переміщену особу (далі - отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.
Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення.
Відповідно до п. 6 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) якщо отримувач або уповноважена особа повернувся до покинутого місця проживання, виїхав на тимчасове чи постійне місце проживання за кордон або перебуває за кордоном більш як 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, він зобов`язаний повідомити про такі обставини органу соціального захисту населення/уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради/центру надання адміністративних послуг за місцем перебування на обліку або надіслати заяву з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням кваліфікованого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису).
Нарахування та виплата допомоги отримувачу припиняється починаючи з місяця, що настає за місяцем, в якому стало відомо щодо його повернення до покинутого місця проживання, або з місяця виїзду за кордон на постійне місце проживання, або з місяця, що настає за місяцем, у якому строк перебування за кордоном перевищує 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, або 60 та 90 календарних днів відповідно, в разі прийняття рішення про збільшення зазначеного строку за наявності обґрунтованих причин.
Згідно п. 29 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення.
Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.
Оскільки відповідачка знала про обставини, що можуть вплинути на отримання щомісячної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, а саме про виїзд та проживання за кордоном, не повідомила позивача про ці обставини, це є зловживанням з її боку.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-284 ЦПК України,-
Позов Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої допомоги задовольнити у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.І. Сакоян