РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 червня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Швед Н.В.

справа № 569/25160/24

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення сервітуту ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення сервітуту та просить стягнути з відповідача судові витрати за розгляд справи в суді.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є власником квартири АДРЕСА_1 з 2018 року. З того часу зареєстрований та постійно проживає в даній квартирі.

Під час проживання в будинку АДРЕСА_2 на земельній ділянці, яка прилягає до будинку почали проводитись будівельні роботи, а саме, проводились роботи з ліквідації метелевих конструкцій, незавершеного будівництва та дерева, які перебували на земельній ділянці біля будинку АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :01:041:0086, як пізніше стало відомо право власності на дану земельну ділянку набула ОСОБА_2 .

На запит до Управління державного архітектурно-будівельного контролю, чи зверталась ОСОБА_2 за дозволом на виконання вище вказаних будівельних робіт та встановлення вже на частой час огородження отримана відповідь, що такий дозвіл не надавався.

В результаті незаконних робіт був встановлений паркан на відстані 1,5 метра від стіни будинку.

З моменту встановлення паркану на земельній ділянці біля будинку АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:041:0086, що належить ОСОБА_2 вона не використовується, на ній ростуть бур`яни та молоді дерева, а також зі сторони відповідача чиняться перешкоди в доступі до житла шляхом встановлення дерев`яних та металевих огороджень.

В листопаді 2021 року прохід до будинку АДРЕСА_2 , з АДРЕСА_2 був перекритий бетонними блоками, що унеможливлює прохід на АДРЕСА_2 , а виходити з будинку приходиться через вулицю Замкову, причому в підвальному приміщенні будинку, біля якого необхідно проходити ведуться ремонтні роботиі, дана обставина разом із встановленими воротами, які замикаються за бажанням їх власника, перешкоджає нормальному доступу до житла чим порушуються мої права.

Дані обставини спонукали його звернутись в ГУ Держгеокадастру у Рівненській області та отримати технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_2 .

Після ознайомлення з технічною документацією із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку та проведеними дослідженнями спеціалістами в сфері земельно-технічної та будівельно-технічної діяльності встановлено, що межа земельної ділянки з кадастровим номером :01:041:0086 на проміжку в плані від літери В до А точки від т.9 до т.1 в північносхідному напрямку протяжністю 17.05 м проходить не по землях житлової та громадської забудови (проїзду) по суходолу, як вказано в тех.документації, а по стіні будинку АДРЕСА_3 , чим позбавляє доступу до квартири АДРЕСА_1 , через єдиний можливий вхід та ганок, який перебуває на території земельної ділянки відповідача.

Зі слів спеціаліста, бетонні блоки, які встановив відповідач нібито на земельній ділянці, яка йому належить, перебувають на землях комунальної власності м.Рівне.

Дані обставини спонукали його звернутись до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 та Рівненської міської ради про усунення перешкод в користуванні житлом.

В зв`язку з добровільним усуненням перешкод в користуванні житлом та демонтажем встановлених фундаментних блоків, за заявою позивача, ухвалою Рівненського міського суду у справі №569/4770/23 від 4 квітня 2024 року позовні вимоги залишені без розгляду.

Однак перешкоди в користуванні житлом не припинились.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

В зв`язку з введенням воєнного стану, виникають небезпеки військового характеру, про що повідомляє мешканців міста Рівного сигнал «Повітряна тривога», внаслідок чого необхідно негайно покинути житлове приміщення і переміститись в укриття, яким слугує підземні переходи торгового центру «Театральний».

Вище вказані обставини перешкоджають мені, як людині з обмеженими можливостями, належним чином користуватись житлом та ставить під загрозу моє життя та здоров`я.

Крім того, оскільки будинок побудований в кінці XIX століття і квартира, що мені належить розташована на другому поверсі будинку АДРЕСА_2 , стіни квартири утеплені пінопластом та покрівля над нею потребують відповідного догляду та проведення поточного ремонту.

За даних обставин позивач звернувся з заявою до ППФ «Експерт-Рівне» про проведення судових земельно-технічних експертиз.

Відповідно до висновку експерта №230113/1_ЮШ судової будівельно-технічної експертизи від 17.01.2023 р., «Доступ до квартири АДРЕСА_1 , здійснюється в єдиний спосіб зі сторони східного дворового фасаду будинку через існуючий вхід на ганок, що на дату проведення обстеження знаходиться в межах суміжної земельної ділянки.

Відповідно до висновку експерта №230112/1¬_ЮШ судової земельно-технічної експертизи складеного 11.12.2023 року, експерт пропонує наступний варіант встановлення земельного сервітуту на право проходу та обслуговування об`єктів нерухомого майна по земельній ділянці, що розташована біля будинку АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:041:0086, яка належить ОСОБА_2 з метою доступу, обслуговування майна, а саме до квартири АДРЕСА_4 (додаток 2 графічної частини).

Ділянка земельного сервітуту складається з однієї земельної ділянки площею 17 кв.м. , що позначена штриховкою червоного кольору з геометричними розмірами по периметрувід північно західного кута ділянки кадастровий номер :01:041:0086 за годинниковою стрілкою: 1,5 м по межі ділянки; 5,37 м, 1.09 м, 3,77 м, 2,59 м по лінії/межі встановлення земельного сервітуту; 9,18 м по межі ділянки.

За даних обставин, встановлення сервітуту для проходу до квартири по земельній ділянці відповідача та для встановлення риштування при проведенні поточних ремонтів, жодним чином не буде порушувати прав відповідача, оскільки з моменту набуття права власності на земельну ділянку, вона не використовується за цільовим призначенням і є занедбаною.

Звернення до відповідача з пропозицією по оформленню сервітуту на право проходу та обслуговування нерухомого майна по земельній ділянці, що розташована біля будинку АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:041:0086, яка належить ОСОБА_2 від 9.09.2024 року залишена без відповіді.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що на даний момент сторони не досягли згоди щодо користування земельної ділянки, яка перебуває у власності ОСОБА_2 , а це в свою чергу перешкоджає позивачеві вільно користуватися та розпоряджатися власною квартирою, тому вважає за необхідне встановити безоплатний довічний сервітут на право проходу та обслуговування об`єктів нерухомого майна , частиною земельної ділянки ОСОБА_2 , кадастровий номер :01:041:0086, площею 17 кв.м, що позначена штриховкою червоного кольору з геометричними розмірами по периметру від північного західного кута ділянки за годинниковою стрілкою: 1,5 м по межі ділянки; 5,37 м, 1.09 м, 3,77 м, 2,59 м по лінії/межі встановлення земельного сервітуту; 9,18 м по межі ділянки, відповідно до додатка №2 графічної частини висновку експерта №230112/1_ЮШ судової земельно-технічної експертизи складеного 11.12.2023 року.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області 10.01.2025 року провадження у справі відкрито та призначено справу в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області 08.04.2025 року справу призначено до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомляла та не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8ст.178ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Беручи до уваги, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставіст. 280 ЦПК Українипровести заочний розгляд справи та згідно зі ч. 2ст.247ЦПК України не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 з 2018 року. , що підтверджується копією Договору купівлі-продажу від 20 лютого 2018 року та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №114653820 від 20.02.2018 сформованого Приватним нотаріусом Самсонюк О.А., Рівненським міським нотаріальним округом, Рівненської області.

Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади Рівненської територіальної громади №2024/010133265 від 23.08.2024 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 з 02.05.2018 року.

Відповідно до копії Договору купівлі-продажу серія та номер: 525 від 28 серпня 2019 року посвідченим приватним нотаріусом Олинець АМ. Рівненського міського нотаріального округу, відповідач ОСОБА_2 придбала у Товариства з обмеженою відповідальністю «АСПЕКТ БІЛДІНГ ГРУП» земельну ділянку кадастровий номер::01:041:0086, площею (га):0.0194, цільове призначення - для будівництва та обслуговування павільйону громадського харчування, розташованою за адресою: АДРЕСА_6 , земельна ділянка розташована біля будинку АДРЕСА_2 та відповідно до копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №408748716 від 18.12.2014 року, кадастровий номер земельної ділянки: :01:041:0086, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 за адресою: АДРЕСА_6 , земельна ділянка розташована біля будинку АДРЕСА_2 , власник: ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-022 від 23.12.2022 року земельна ділянка кадастровий номер: :01:041:0086 місце розташування: АДРЕСА_2 , цільове призначення: землі житлової та громадської забудови, вид цільового призначення земельної ділянки:1.11.3, форма власності: приватна, площа земельної ділянки, гектарів: 0.0194. Відомості про державну реєстрацію земельної ділянки : Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 04.07.2011;ПП «Зембудпроект», ОСОБА_3 , орган який зареєстрував земельну ділянку: Управління Держземагенства у м. Рівному,07.10.2011. Відповідно копії Відомостей про право власності/право постійного користування згідно з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно: Право власності: ОСОБА_2 документом, який є підставою для виникнення права: договір купівлі-продажу приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Олинець А.М. 28.08.2019 525. Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.212 №1051, не зареєстровані.

Відповідно до ухвали Рівненського міського суду у справі №569/4770/23 від 4 квітня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про усуненя перешкод у користуванні житлом за заявою ОСОБА_1 в якій просив залишити позов без розгляду в зв`язку з добровільним усуненням перешкод в користуванні житлом та демонтажем встановлених фундаментних блоків залишено без розгляду.

Однак перешкоди в користуванні житлом не припинились.

Відповідно до висновку експерта №230113/1_ЮШ судової будівельно-технічної експертизи від 17.01.2023 р., «Доступ до квартири АДРЕСА_1 , здійснюється в єдиний спосіб зі сторони східного дворового фасаду будинку через існуючий вхід на ганок, що на дату проведення обстеження знаходиться в межах суміжної земельної ділянки.

Відповідно до висновку експерта №230112/1¬_ЮШ судової земельно-технічної експертизи складеного 11.12.2023 року, експерт пропонує наступний варіант встановлення земельного сервітуту на право проходу та обслуговування об`єктів нерухомого майна по земельній ділянці, що розташована біля будинку АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:041:0086, яка належить ОСОБА_2 з метою доступу, обслуговування майна, а саме до квартири АДРЕСА_4 (додаток 2 графічної частини).

Ділянка земельного сервітуту складається з однієї земельної ділянки площею 17 кв.м. , що позначена штриховкою червоного кольору з геометричними розмірами по периметру від північно західного кута ділянки кадастровий номер :01:041:0086 за годинниковою стрілкою: 1,5 м по межі ділянки; 5,37 м, 1.09 м, 3,77 м, 2,59 м по лінії/межі встановлення земельного сервітуту; 9,18 м по межі ділянки.

Відповідно звернення до відповідача з пропозицією по оформленню сервітуту на право проходу та обслуговування нерухомого майна по земельній ділянці, що розташована біля будинку АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:041:0086, яка належить ОСОБА_2 від 9.09.2024 року залишена без відповіді.

За правилами статей 12,81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже,стаття 15ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Згідно доч.1 ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Разом з тим, відповідно дост.41 Конституції Україникожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своє власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно зіст. 317 Цивільного кодексу Українивласникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За положеннямист.319 ЦК Українивласник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 з 2018 року. Земельна ділянка, площею 0.0194 га (кадастровий номер::01:041:0086), для будівництва та обслуговування павільйону громадського харчування,яка належить відповідачу ОСОБА_2 , позивач позбавлений можливості проходу та обслуговування об`єктів нерухомого майна, порушені права власника квартири, що належить позивачеві. Таким чином, порушуються права позивача щодо доступу до житлової будівлі Відповідно до статті 401ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Статтею 402ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Договір про встановлення земельного сервітуту підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Відповідно до положень частин першої-третьої статті 403ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором,законом, заповітом або рішенням суду.

Право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту (частина перша, друга статті 404 ЦК України).

Особливості та порядок встановлення земельного сервітуту визначено ЗК України.

Стаття 98ЗК України визначає право земельного сервітуту як право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею.

Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Статтею 100 ЗК Українипередбачено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Договір про встановлення земельного сервітуту підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Враховуючи зазначене, сервітут в першу чергу це право користування чужою земельною ділянкою, що полягає, зокрема, у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Тобто предметом земельного сервітуту є користування чужою земельною ділянкою.

Отже, підставою встановлення сервітуту є відсутність у особи, у тому числі і в користувача земельною ділянкою, можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужою земельною ділянкою - земельного сервітуту.

При його визначенні варто вказати конкретні параметри земельної ділянки (її частини), відносно якої встановлюється сервітут (кадастровий номер, місце розташування, площа, цільове призначення та інше). Такі відомості зазначаються в договорі сервітуту відповідно до правовстановлюючих документів власника/користувача такої земельної ділянки та відомостей Державного земельного кадастру.

Суд звертає увагу на те, що із усталеної практики суду касаційної інстанції у подібних правовідносинах слідує, що сервітут може бути встановлений на підставі рішення суду лише у випадку, якщо власник земельної ділянки відмовляється укласти угоду про встановлення земельного сервітуту або сторони не можуть дійти згоди про його умови. У такому випадку позивачем має бути доведено факт вжиття ним заходів вирішення спору у досудовому порядку (постанова КГС у складі Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 920/1121/17 ).

Таким чином, звертаючись до суду з вказаним позовом позивач надав суду докази того, що він звертався до відповідача з пропозицією встановлення земельного сервітуту, однак останній відповіді не надав.

Отже, позивачем в даному випадку надано суду достатні доказів на підтвердження того, що нормальне використання своєї власності неможливо без обмеження сервітутом чужої земельної ділянки, при цьому позивачем доведено, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити яким-небудь іншим способом.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 22-2постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначеністаттею 99 ЗК Україниі цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Вивчивши матеріали справи, беручи до уваги наведені норми закону, та те, що в інший спосіб задовольнити потреби позивача немає можливості, суд приходить до висновку про необхідність встановлення безоплатного довічного сервітуту на право проходу та обслуговування об`єктів нерухомого майна, частиною земельної ділянки належній ОСОБА_2 , кадастровий номер :01:041:0086, площею 17 кв.м. , що позначена штриховкою червоного кольору з геометричними розмірами по периметру від північно західного кута ділянки за годинниковою стрілкою: 1,5 м по межі ділянки; 5,37 м, 1.09 м, 3,77 м, 2,59 м по лінії/межі встановлення земельного сервітуту; 9,18 м по межі ділянки, відповідно до додатка №2 графічної частини висновку експерта №230112/1-_ЮШ судової земельно-технічної експертизи складеного 11.12.2023 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, п.3 Розділ ХII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення сервітуту - задовольнити повністю.

Встановити безоплатний довічний сервітут на право проходу та обслуговування об`єктів нерухомого майна, частиною земельної ділянки належній ОСОБА_2 , кадастровий номер :01:041:0086, площею 17 кв.м., що позначена штриховкою червоного кольору з геометричними розмірами по периметру від північно західного кута ділянки за годинниковою стрілкою: 1,5 м по межі ділянки; 5,37 м, 1,09м, 3,77 м, 2,59 м по лінії/межі встановлення земельного сервітуту; 9,18 м по межі ділянки, відповідно до додатка № 2 графічної частини висновку експерта № 230112/1_ЮШ судової земельно-технічної експертизи складеного 11.12.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суд апротягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_2

Суддя -