Справа № 643/8703/17
Провадження № 2/643/1760/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - Поліщук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Костенюк А.В.,

представника позивача та третьої особи Замніус М.В.,

представника відповідача адвоката Шафоростова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Харківська міська рада про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова,-

В С Т А Н О В И В:

10.07.2017 представник Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради Романенко Т.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Харківська міська рада, в якому просить визнати укладеним між ними договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, датою укладання якого вважати день набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Департаментом ДАБІ у Харківській області від 07.04.2016 № ХК 45 ОСОБА_1 є замовником закінченого будівництвом об`єкта, а саме реконструкції нежитлової будівлі літ. «А-2» під багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . На дату прийняття в експлуатацію закінченого будівництва зазначеного об`єкта відповідач не виконав покладеного на нього законодавством обов`язку щодо укладання договору про пайову участь і не звернувся до позивача із заявою з приводу укладання такого договору. Залучення замовників здійснюється на підставі договорів про пайову участь, які укладаються з Департаментом економіки та комунального майна. Типовий договір затверджено цим Порядком. Обов?язок звернутися до органу місцевого самоврядування з заявою про укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури відповідного населеного пункту покладено саме на замовника такого будівництва. Водночас, ухилення замовника від укладення договору пайової участі до прийняття об?єкту нерухомого майна до експлуатації, є порушенням зобов?язань та вимог, які прямо передбачені Законом України «Про регулювання містобудування діяльністю» (далі Закон N? 3038-VI). Визначений Законом N? 3038-VI та Порядком пайової участі обов?язок відповідач не виконав та не звернувся до Департаменту економіки та комунального майна для укладення відповідного договору про пайову участь. Розділом 5 Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова урегульоване питання залучення замовників до пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова у разі ухилення від укладання договору. На виконання положень розділу 5 Порядку листом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради листом від 16.01.2017 N? 15/0/114-17 проінформовано відповідача про необхідність звернення до виконавчих органів Харківської міської ради для укладення договору про пайову участі у розвитку інфраструктури м. Харкова. Листом управління соціально-економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна від 10.03.2017 N? 166/0/114-17 направлено до відповідача для розгляду та підписання два оригінали договору про пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова. Відповідач листом від 11.04.2017 N? B-1-17/0/113-17 звернувся щодо перегляду запропонованого договору і несення змін, посилаючись на те, що згідно з декларацією про готовність об?єкта до експлуатації було переобладнано лише декілька кімнат в цілому будинку, на яке затрачено суму у відповідності до доданого ним зведеного кошторису з пояснювальною запискою. Листом від 19.04.2017 від В-1-17/0/113-17-266/0/114-17 замовника повідомлено по необхідність надати пакет документів, передбачений п. 2.6. Порядку. Необхідні документів та відповіді від замовника не надійшли. На підставі ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011 року № 804, позивач просить суд визнати укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова між ОСОБА_1 та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради у запропонованій йому у досудовому порядку редакції. Днем укладання договору вважати день набрання рішенням суду законної сили.

Не погодившись із вимогами позовної заяви представником відповідача адвокатом Шафоростовим В.О. подано відзив на позов, в якому прохає відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на те, що на день введення позивачем об`єкта в експлуатацію у 2016 році пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту була встановлена статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Разом з тим, з 01.01.2020 набули чинності норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019 року № 132-IX, якими статтю 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» було виключено. Отже, з 01.01.2020 року у замовників будівництва відсутній обов`язок укладати з органом місцевого самоврядування відповідний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, а тому визнання судом договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладеним та встановлення цивільних прав та обов`язків сторін договору на майбутнє на підставі норми Закону, яка була скасована, є неможливим. Відтак якщо на час здачі новозбудованого об`єкта до експлуатації або ухвалення судового рішення було скасовано норму статті закону, яка зобов`язувала укласти договір про участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, то суд не має підстав для задоволення позову обраним позивачем способом, а саме зобов`язати укласти договір або визнати договір укладеним. Станом на час розгляду справи відсутнє положення закону, яке б зобов`язувало відповідача укласти з позивачем договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, суд не наділений повноваженнями визнати укладеним такий договір, обов`язковість якого для відповідача законом не передбачена.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 12.07.2017 вищевказану позовну заяву повернуто позивачу на підставі п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України для подання її до належного суду.

20.09.2017 ухвалою Апеляційного суду Харківської області задоволено апеляційну скаргу Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ухвалу судді Московського районного суду м. Харкова від 12.07.2017 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для розгляду зі стадії вирішення питань, передбачених ст.ст.121,122 ЦПК України.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 29.09.2017 відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Харківська міська рада про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, справу призначено до судового розгляду.

Розпорядженням керівника апарату суду № 01-08/427 від 02.10.2019 «Щодо призначення повторного автоматичного розподілу судових справ», в обґрунтування призначення проведення автоматичного розподілу справи: рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 30.08.2019 № 2294/1ДП/15-19, наказ Московського районного суду м. Харкова № 02-03/99 від 02.09.2019 «Про відсторонення від здійснення правосуддя судді Московського районного суду м. Харкова Ференчук О.В.». В результаті повторного автоматичного розподілу, справа № 643/8703/17 надійшла у провадження судді Сугачової О.О.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова Сугачовою О.О. від 03.10.2019 прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Харківська міська рада про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, справу постановлено розглядати у спрощеному позовному провадженні.

12.11.2019 ухвалою суду замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, призначено підготовче засідання.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Бугрія В.М.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 24.04.2023 цивільну справу прийнято до провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 10.11.2023 цивільну справу за позовом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Харківська міська рада про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова передано на розгляд до Московського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14.03.2024 цивільну справу № 643/8703/17 повернуто до Октябрського районного суду м. Полтави для виконання вимог ч. 5-11 ст. 272, ч. 3 ст. 31 ЦПК України.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22.10.2024 справу передано за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2025 визначено головуючого суддю Поліщук Т.В.

Ухвалою суду від 08.01.2025 прийнято справу до провадження, призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

21.04.2025 ухвалою суду відмовлено у прийнятті заяви представника позивача Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради Замніус М.В. про зміну предмета позову.

17.06.2025 ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито, та справу призначено до судового розгляду.

Представника позивача та третьої особи Харківської міської ради Замніус М.В. прохала позовні вимоги задовольнити повністю з підстав викладених у позовній заяві.

Представника відповідача адвокат Шафоростов В.О. прохав відмовити у задоволені позову, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Стаття 15 ЦК України гарантує захист своїх цивільних прав в разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст. ст. 627, 630 ЦК України передбачено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

Судом встановлено, що відповідач є замовником закінченого будівництвом об`єкта, а саме реконструкції нежитлової будівлі літ. «А-2» під багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Декларація про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності зареєстрована Департаментом ДАБІ у Харківській області від 07.04.2016 № ХК 45 (т. 1 а.с. 88-90).

На дату прийняття в експлуатацію закінченого будівництва зазначеного об`єкта відповідач не виконав покладеного на нього законодавством обов`язку щодо укладання договору про пайову участь і не звернувся до позивача із заявою з приводу укладання такого договору.

Відповідно до листа від 16.01.2017 за вих. N? 15/0/114-17 Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради звернувся до ОСОБА_1 з листом повідомленням про необхідність укладення договору про пайову участь у розвитку інфрастуктури м. Харкові, звернення до виконавчих органів Харківської міської ради для укладення договору про пайову участі у розвитку інфраструктури м. Харкова (т. 1 а.с. 85-87).

Листом управління соціально-економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна від 10.03.2017 N? 166/0/114-17 направлено до відповідача для розгляду та підписання два оригінали договору про пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова (т. 1 а.с.81-82).

Відповідно до листа від 11.04.2017 № B-1-17/0/113-17 ОСОБА_1 звернувся до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради щодо перегляду запропонованого договору і внесення змін, посилаючись на те, що згідно з декларацією про готовність об?єкта до експлуатації було переобладнано лише декілька кімнат в цілому будинку, на яке затрачено суму у відповідності до доданого ним зведеного кошторису з пояснювальною запискою (т. 1 а.с.60).

Листом від 19.04.2017 від В-1-17/0/113-17-266/0/114-17 замовника повідомлено по необхідність надати пакет документів, передбачений п. 2.6. Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011 № 804 (т.1 а.с.59).

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені Законом № 3038-VI.

За ст. 1 Закону № 3038-VI замовником будівництва визначається фізична або юридична особа, яка має намір забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Відповідно до ч.ч.1, 2 та 9 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції Закону, яка діяла станом до 01.01.2020 року, порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Разом з тим, п.п.3 п.13 розділу І Закону України від «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», статтю 40 виключено у Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно п.п.2 п.1 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» пункти 10-13 розділу I цього Закону, набирають чинності з 1 січня 2020 року.

Таким чином, з 1 січня 2020 року та на час розгляду справи судом статтю 40 у Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності» виключено.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Таким чином з 01.01.2020 акт цивільного законодавства, а саме ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка регулювала цивільні відносини між сторонами та зобов`язувала замовника взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту та укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, втратила чинність, а нового акту цивільного законодавства, який би регулював ці відносини, не існує.

Отже, обов`язок відповідача взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту та укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту на час розгляду справи судом відсутній.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 в справі № 643/21744/19 (провадження № 14-175цс21) вказала, що якщо на час здачі новозбудованого об`єкта до експлуатації або ухвалення судового рішення було скасовано норму статті закону, яка зобов`язувала укласти договір про участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, то суд не має підстав для задоволення позову обраним позивачем способом, а саме зобов`язати укласти договір або визнати договір укладеним.

У постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30 липня 2020 року у справі № 909/1143/19, від 30 вересня 2020 року у справі № 904/4442/19, від 04 лютого 2021 року у справі № 904/2468/19 та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 201/14195/18 суди розглянули спори про визнання укладеним договору про пайову участь замовника будівництва у створенні та розвитку інфраструктури населеного пункту при чинності на час виникнення спірних правовідносин та на момент звернення позивача до суду норми статті 40 Закону № 3038-VI, яка зобов`язувала замовника будівництва укласти вказаний договір, однак за відсутності вказаної норми на час розгляду справи. Водночас у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 922/267/20 та від 23 березня 2021 року у справі № 904/454/18 суди розглянули вказані вище спори при втраті чинності норми статті 40 Закону № 3038-VI ще на час звернення позивача до суду, однак вона також була чинною на час виникнення спірних правовідносин.

Оскільки станом на час розгляду справи відсутнє положення закону, яке б зобов`язувало відповідача укласти з позивачем договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, суд не наділений повноваженнями визнати укладеним такий договір, обов`язковість якого для відповідача законом не передбачена.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень та норми чинного законодавства України в сукупності із правовими висновками Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова між ОСОБА_1 та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради в певній редакції з днем укладання договору - днем набрання рішенням суду законної сили, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Харківська міська рада про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 16.07.2025.

Позивач: Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради, 02.07.1974 року народження, уродженець м. Харків, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Харківська міська рада, адреса: м. Харків, майдан Конституції, буд. 7, .

Суддя Т.В.Поліщук