Слобідський районний суд міста Харкова
Провадження № 2/641/544/2025 Справа № 344/9855/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2025 року м.Харків

Слобідський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді - Щепелевої Г.М.,

за участю секретаря судового засідання - Рікунової Є.Е.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 344/9855/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, про визначення місця проживання дитини та зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Івано Франківського міського суду Івано Франківської області з позовом до відповідача, в якому просить встановити місце проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позивачем за адресою її місця реєстрації як внутрішньо- переміщеної особи: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Івано Франківського міського суду Івано Франківської області від 27 травня 2024 року справу передано для розгляду до Комінтернівського районного суду м. Харкова за підсудністю.

05 серпня 2024 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказану справу передано до провадження судді Комінтернівського районного суду міста Харкова Щепелевої Г.М.

Ухвалою суду від 05 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в загальному порядку.

02 жовтня 2024 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, про визначення місця проживання дитини, в якій він просить встановити місце проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовів сторони посилалися на те, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час дитина мешкає разом з матір?ю, але у сторін виник спір щодо визначення місця проживання їх спільної доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16 жовтня 2024 року ухвалою суду зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду та об`єднано з основним позовом.

16.06.2025 представником ОСОБА_3 , адвокатом Данило С.М., до суду подано клопотання про призначення у справі судово-психіатричної експертизи щодо встановлення факту наявності або відсутності у ОСОБА_1 наркотичної залежності, проведення якої доручити експертам Хрківської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров?я України». Представник запропонував перелік питань, які необхідно поставити на вирішення експертів.

В підготовчому судовому засіданні позивач за основним позовом ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 проти призначення судово-психіатричної експертизи заперечували. У випадку, якщо суд дійде до висновку про необхідність призначити експертизу, просили визначити експертну установу, відповідальну за проведення експертизи, за місцем проживання позивачки.

Відповідач за основним позовом ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні клопотання про призначення судово - психіатричної експертизи просили задовольнити. Витрати за проведення експертизи покласти на ОСОБА_3 .

Представники третіх осіб Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та Личаківської районної адміністрація Львівської міської ради в підготовче судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, заслухавши думки учасників справи, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність призначення судово- психіатричної експертизи.

За змістом ч. 1, 2, 3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

В силу ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Висновок експерта є доказом, який складається на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Судом призначається експертиза за відповідною заявою учасників справи для з`ясування обставин, які можуть бути встановлені лише із застосуванням спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Отже, судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом установлено, що між сторонами виник спір щодо того, з ким із батьків слід визначити постійне місце проживання їхньої спільної дитини.

Згідно із абз. 2 ч. 161 ЦПК України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду від 14.05.2020 року у справі № 524/8761/16-ц, при розгляді справ щодо місця проживання дитини до обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Вирішення даного спору судом потребує з`ясування, зокрема, психологічних особливостей сторін, можливості за станом здоров`я виховувати дитину, якщо за рішенням суду місце проживання дитини буде визначене з однією із сторін спору. Встановлення даних обставин буде сприяти суду в можливості урахувати найкращі інтереси для дитини при вирішенні справи.

Встановлення наявності чи відсутності обставин, на які посилається позивач за зустрічним позовом в його обґрунтування (наявність у ОСОБА_1 психічних розладів, вживання нею наркотичних засобів, прояви у її поведінці, що можуть свідчити про наркотичну залежність), мають значення для вирішення справи. На підтвердження та спростування цих обставин сторонами надано суду медичну документацію, зокрема, висновки лікарсько-консультативної комісії; довідки про перебування ОСОБА_1 на лікуванні у медичних установах, про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів; результати лабораторних досліджень тощо.

Також ухвалою суду від 16.10.2024 з КНП Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» та КНП «Міський психоневрологічний диспансер № 3» Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради витребувано медичну документацію щодо ОСОБА_1 .

Водночас сторонами не надано сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань.

Для з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме: наявності чи відсутності у ОСОБА_1 на даний час психічних розладів, що перешкоджають їй брати участь у вихованні дітей, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, відтак наявні підстави, визначені ч. 1 ст. 103 ЦПК України, для призначення судової експертизи.

Представником відповідача запропоновано питання, які слід поставити на вирішення експерта.

Позивач та її представник, заперечуючи щодо поставлених позивачем питань, не запропонували суду своїх питань, роз`яснення яких, на його думку, потребує висновку експерта у даній справі.

Разом з тим, з огляду на зміст позовних вимог, з метою встановлення обставин наявності чи відсутності у ОСОБА_1 на даний час психічних розладів, що перешкоджають їй брати участь у вихованні дітей, керуючись приписами ч.ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України, та враховуючи, що експертиза повинна призначатися для встановлення даних, що входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 103 ЦПК України), а питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта (ч. 1 ст. 103 ЦПК України), суд вважає за необхідне змінити питання, запропоновані позивачем (питання 1.1 та 1.8), та поставити перед судовим експертом питання в редакції, викладеній у резолютивній частині цієї ухвали, що надасть можливість повно та всебічно встановити усі обставини справи.

Окрім того, суд відхиляє інші запропоновані представником відповідача питання, оскільки вони не підлягають вирішенню в межах проведення судово-психіатричної експертизи.

Вирішуючи питання щодо визначення експертної установи, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

Стаття 7 Закону України «Про судову експертизу» передбачає, що виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням судово-психіатричних експертиз.

Сторони не досягли взаємної згоди щодо вибору експертної установи, у зв`язку із чим суд визначає її самостійно та бере до уваги, що позивач ОСОБА_1 фактично проживає разом із малолітньою донькою у місті Івано-Франківськ, де вони зареєстровані як внутрішньо-переміщені особи, прибуття позивачки до міста Харкова для участі у проведенні експертизи може становити для неї суттєві труднощі.

За таких обставин, зважаючи на те, що до статутних повноважень Інституту судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я, затверджених наказом МОЗ України від 01.05.2025 №757, відноситься проведення судово-психіатричних експертиз (https://cmhmda.org.ua/sudovo-ekspertna-diyalnist-instytutu-sudovoyi-psyhiatriyi/filiyi-sudovo-psyhiatrychnyh-ekspertyz/), суд вважає за необхідне проведення судово-психіатричної експертизи доручити Івано-Франківській філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров?я України», за місцем проживання ОСОБА_1 , попередивши експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків за ст. 384, 385 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України та судово-медичними і судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоров`я України у цивільних і господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Згідно із ч. 4 ст. 139 ЦПК України суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.

Витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі суду про призначення судової експертизи.

З огляду на вищевикладене, витрати, які підлягають оплаті за проведення судової експертизи, покладаються судом на ОСОБА_3 , як на особу, яка заявила клопотання про її призначення.

21.05.2025 року судом направлені запити до експертних установ: Івано-Франківської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров?я України» та Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, для з?ясування компетенції та виду експертизи, на підставі постановлених питань у клопотанні про призначення експертизи представником відповідача.

У листі Івано-Франківської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров?я України від 03.06.2025 зазначено, що питання поставлені у запиті не містять жодних психіатричних критеріїв.

Згідно із відповіддю Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України ввід 30.05.2025 у ННЦ ІСЕ відсутні експерти психіатри, і дані експертизи не проводяться.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні - протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав. При цьому, важливим є встановлення оптимального співвідношення активності сторін та активності суду.

Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6 (див., mutatis mutandis, рішення у справі Шенк проти Швейцарії (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 р., серія A № 140, с. 29, п. 46).

У відповідності до частини другої статті 116 ЦПК України серед інших способів забезпечення судом доказів визначено призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів.

З урахуванням викладеного, виходячи із принципу диспозитивності та змагальності судового процесу, суд вважає за можливе призначити по справі судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Івано-Франківської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров?я України».

Суд, враховуючи суть заявлених вимог у первісному та зустрічному позовах, а також те, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у галузі психології, а до компетенції суду не відноситься вирішення питань спеціального психіатричного характеру, та беручи до уваги, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, вважає за необхідне призначити у справі судову психіатричну експертизу.

Пленум Верховного Суду України у пункті 2 своєї Постанови № 8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах»(з наступними змінами) зазначив про неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.

Суд зауважує, питання поставлені представником позивача за зустрічним позовом - адвокатом Данило С.М. у клопотанні не відносяться до компетенції лікарів психіатрів та завданням судово психіатричної експертизи, а тому враховуючи, що експертиза повинна призначатися для встановлення даних, що входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 103 ЦПК України), а питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта (ч. 1 ст. 103 ЦПК України), за таких умов, з метою дотримання завдань цивільного судочинства та ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, враховуючи предмет доказування та позицію сторін у даній справі, завдання судово- психіатричної експертизи, суд вважає, що запропонований представником відповідача за основним позовом адвокатом Данило С.М. перелік питань, які необхідно поставити на вирішення судової психіатричної експертизи слід змінити.

Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

Враховуючи конкретні обставини справи, а також з дотриманням балансу інтересів учасників справи, суд вважає необхідним доручити проведення експертизи експертам Івано Франківської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров?я України»,

Відповідно до ч. 4 ст. 139 ЦПК України суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.4

З огляду на те, що представником позивача за зустрічним позовом заявлено клопотання про призначення судової психіатричної експертизи, то оплату вартості цієї судової експертизи слід покласти саме на відповідача.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

На підставі п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст. 252, 253 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі на час проведення експертизи, зважаючи на строк проведення експертизи та те, що для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи.

Керуючись ст. ст. 103-105, 252, 253, 259, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити у справі судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити судово - психіатричним експертам Івано Франківської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров?я України, (76014, м. Івано Франківськ, вул. Медична, 15).

На вирішення експертизи поставити наступні питання, з яких суду має бути наданий висновок:

- Чи страждає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на будь-який психічний розлад на даний час ?

- Якщо так, то чи може ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за своїм психічним станом брати участь у вихованні дітей ?

В розпорядження експерту надати матеріали цивільної справи № 344/9855/24.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків за ст.ст. 384, 385 КК України.

Зобов`язати ОСОБА_1 прибути до Івано - Франківської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров?я України», для проведення судово- психіатричної експертизи.

Оплату за проведення судово психіатричної експертизи покласти на ОСОБА_3 .

Провадження в справі зупинити до проведення експертизи.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст ухвали складено 18.07.2025.

Суддя -Г. М. Щепелева