14 липня 2025 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючої судді Калугіної Г.Б.,
за участю секретаря Сьомченко А.А.,
розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в частині стягнення витрат на правничу допомогу в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Берті» про стягнення боргу за договором позики,
11.06.2025 рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя було задоволено позовну заяву ОСОБА_2 та стягнуто з ПрАТ «Берті» на користь позивача суму заборгованості за договором № 11/02/2022 від 11.02.2022 безвідсоткової поворотної позики у розмірі 206769,17 грн (двісті шість тисяч сімсот шістдесят дев`ять гривень 17 копійок), яка складається з основного боргу 150000,00 грн, інфляційних втрат: 41 867, 80 грн, відсотків за користування чужими грошовими коштами: 14 901, 37 грн, а також витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1654,16 грн, та судовий збір у розмірі 1654,16 грн.
12.06.2025 від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.
13.06.2025 Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя заяву про ухвалення додаткового рішення було залишено без руху.
Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Калугіна Г.Б., з 16.06.2025 по 30.06.2025 перебувала у щорічній основній відпустці.
У судове засідання учасники справи не з`явилися.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, за невідомими причинами, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Представник відповідача ПрАТ «Берті» в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Зі змісту ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Позивачем у позовній заяві та до закінчення судових дебатів не заявлено вимог про розподіл витрат на правову допомогу та стягнення їх з відповідача.
До заяви про ухвалення додаткового рішення долучено докази понесення судових витрат: копію договору про надання правової допомоги від 08.01.2025, укладеного між адвокатом Мельником В.В. та позивачем ОСОБА_1 , копію додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 08.01.2025, копію акту приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 08.01.2025, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1501, виданого Мельник В.В.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 суд зазначив, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року у справі № 346/2744/21.
При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).
Таким чином, необхідною обставиною для ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат є неможливість подання стороною доказів, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, при умові що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
До закінчення судових дебатів стороною позивача не було заявлено клопотання, що докази витрат та їх розмір буде подано до суду відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Також подана заява про ухвалення додаткового судового рішення не обґрунтована поважними причинами неможливості подання доказів про понесені або очікувані витрати на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 133, 137,141, 270 ЦПК України, суд
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Берті» про стягнення боргу за договором позики - відмовити.
Ухвала підлягає оскарженнюв апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя Г.Б. Калугіна