Номер провадження 2-др/243/12/25
Номер справи 243/9645/24
11 липня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Агеєвої О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Кобець О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, заяву адвоката Санамян Ольги Олегівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Санамян Ольга Олегівна до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання виплатити недоотриману пенсію,-
Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 червня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Санамян Ольга Олегівна до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання виплатити недоотриману пенсію задоволені: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, виплатити ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 недоотриману за життя пенсію за період з 01 лютого 2018 року по 30 вересня 2022 року у розмірі 167838,42 грн., а також стягнуто витрати по сплаті судового збору у сумі 1678,40 грн.

Представник позивача - адвокат Санамян О.О. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з відповідача на користь позивача витрати по оплаті правової допомоги в сумі 12000 грн. 00 коп., оскільки звертаючись до суду із позовними вимогами, до позовної заяви долучався у вигляді окремого документу орієнтовний розрахунок судових витрат, згідно якому орієнтовна сума витрат становить 13678,40 грн., з яких 12 000,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Аналогічні суми були зазначені і в тексті позовної заяви, однак при розгляді справи дане питання судом не вирішувалося, хоча такі вимоги у позові були заявлені.

В судове засідання сторони по справі не з`явились.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши наявні докази по справі, з`ясувавши фактичні обставини та вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Санамян Ольга Олегівна до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання виплатити недоотриману пенсію, суд дійшов до висновку, що вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3, ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 червня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Санамян Ольга Олегівна до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання виплатити недоотриману пенсію задоволені: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, виплатити ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 недоотриману за життя пенсію за період з 01 лютого 2018 року по 30 вересня 2022 року у розмірі 167838,42 грн., а також стягнуто витрати по сплаті судового збору у сумі 1678,40 грн.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, під час ухвалення судового рішення, судом були розглянуті не всі вимоги позивача, зазначені в позовній заяві, а саме питання щодо відшкодування витрат на оплату юридичної допомоги вирішені не були.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві позивачами було заявлено про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, а також у позові була заявлена сума понесених судових витрат 12000,00 грн..

Відповідно до п.3, ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами першою-третьою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При цьому, ч. 6 ст. 137 ЦПК України покладає обов`язок доведення неспівмірності витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

На підтвердження здійснення витрат на професійну правничу допомогу представником позивачів до суду надано: Договір про надання правової допомоги №01/06/24 від 01.06.2024 року; Акт виконаних робіт до Договору про надання правової допомоги № 01/06/24 від 06.06.2024; Детальний опис робіт (наданих послуг) за Договором про надання правової допомоги №01/06/24від 09.06.2024.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Суд, беручи до уваги, що понесені стороною позивача витрати на правничу домопогу підтверджені належними та допустимими доказами, які були подані суду своєчасно, разом з позовом, заява про ухвалення додаткового рішення також подана у встановлений законом п`ятиденний строк після ухвалення рішення, враховуючи об`єм та складність справи, тривалість розгляду справи в суді, виготовлення запитів, складання позову, написання зав до суду та складання відповіді на відзив, заяви про ухвалення додаткового рішення та виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та розумності їхньої вартості, відсутність клопотання відповідача про зменшення судових витрат, вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 12000 грн..

Таким чином суд вважає, що розмір витрат позивачів на професійну правничу допомогу є обґрунтованим.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що надані докази про понесення позивачем судових витрат на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді в розмірі 12000 грн., є достатніми, допустимими та достовірними.

На підставі наведеного вище суд приходить до висновку про те, що заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі підлягає задоволенню з ухваленням додаткового рішення по справі про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, які пов`язані з розглядом справи у Слов`янському міськрайонному суді Донецької області в розмірі 12000,00 грн..

Керуючись ст. ст.141, 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву адвоката Санамян Ольги Олегівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Санамян Ольга Олегівна до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання виплати задовольнити.

Ухвалити по справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Санамян Ольга Олегівна до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання виплати додаткове рішення, яким:

«Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , витрати на правову допомогу у розмірі 12000,00 грн. (дванадцять тисяч грн. 00 коп).»

Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення складено 11 липня 2025 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Донецької області О.В. Агеєва