Справа № 573/1123/25
Номер провадження 2/573/351/25
15 липня 2025 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Терещенко О. І.,
з участю секретаря судового засідання Федорченко Г.В.,
розглянув заочно у спрощеному позовному провадженні в місті Білопіллі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
18 червня 2024 року до Білопільського районного суду Сумської області через систему «Електронний суд» надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 17 лютого 2022 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" укладено Договір факторингу №01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" право вимоги до боржників, указаних у реєстрі боржників, у тому числі до ОСОБА_1 11 серпня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №202201 про надання фінансового кредиту, за яким він отримав кредит у сумі 2000 грн строком на 21 день зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% від суми кредиту за кожен день користування або 730% річних та який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), надісланого на номер мобільного телефону. Підписуючи договір, останній підтвердив, що ознайомився з усіма умовами, погодився з ними і зобов`язався їх дотримуватися. Посилаючись на викладене, а також на те, що ОСОБА_1 порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, позивач прсоить стягнути з нього загальну заборгованість у сумі 9560 грн, із них: 2000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 7560 грн прострочена заборгованість за процентами, а також понесені судові витрати та витрати на правничу допомогу.
Ухвалою судді від 23 червня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження і справа призначена до судового розгляду.
У судове засідання позивач не з`явився, представник ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» Пархомчук С.В. подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання останній відсутній, інформації щодо своєї адреси суду не надав, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка вручена йому належним чином (а. с. 35).
Враховуючи, що належним чином сповіщений відповідач у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позов не подав, а також, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.
Повно, об`єктивно та всебічно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 11 серпня 2021 року ОСОБА_1 отримав кошти на умовах фінансового кредиту від ТОВ «ЗАЙМЕР» у розмірі 2000 грн строком на 21 день зі сплатою відсотків за користування кредитом: 730% річних ввід суми кредиту в розрахунку 2% за добу. Кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Датою укладення договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта. Повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною договору (а.с. 12-14).
Відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до договору про надання коштів на умовах фінансового кредиту №202201від 11 серпня 2018 року, платежі здійснюються одноразово, строк, на який надано кредит, становить 21 день, сума кредиту становить 2000 грн, сума нарахованих процентів 840 грн, комісія за надання кредиту - 300 грн.
28 жовтня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» і ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено Договір факторингу №01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» передало за плату, а ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» прийняло належні первісному кредиторові права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а. с.15-19).
14 квітня 2025 року позивач звертався до відповідача із вимогою про виконання зобов`язань за кредитним договором, а саме: сплати заборгованості за кредитом у сумі 2000 грн та комісією і відсотками у сумі 440 грн (а. с. 7 зв.).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №01-17/02/2022 від 17 лютого 2022 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 за договором про надання коштів на умовах фінансового кредиту №202201 від 11 серпня 2021 року в розмірі 9560 грн, із них: 2000 грн заборгованість за кредитом, 7560 грн - проценти (а. с. 8 зв.).
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит укладається у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію". Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.
Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін.
Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Частиною 2 статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Проте, відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Тобто, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Отже, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за Договором факторингу №01-17/02/2022 від 17 лютого 2022 року набуло право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 за договором №202201 від 11 серпня 2021 року у розмірі 9560 грн.
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідач не сплачує заборгованість за кредитним договором ні первісному кредитору, ні новому кредитору. Враховуючи викладене, з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за договором про надання коштів на умовах фінансового кредиту №202201 від 11 серпня 2021 року у розмірі 9560 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн понесених та документально підтверджених судових витрат.
Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Також, діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.
У даному випадку позивач підтверджує понесення ним витрат на професійну правничу допомогу такими доказами, а саме: договором про надання правничої допомоги від 29 грудня 2023 року, додатковою угодою №1 від 27 грудня 2024 року до договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року (а. с. 9-13).
Однак, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Відтак, з врахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу розмірі 2000 грн.
Отже, з огляду на положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 4422 грн 40 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат, які складаються з 2422 грн 40 коп. судового збору та 2000 грн витрат на правничу допомогу.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за договором про надання коштів на умовах фінансового кредиту № 202201 від 11 серпня 2021 року в сумі 9560 (дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят) гривень та судові витрати у сумі 4422 (чотири тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Білопільського районного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Суддя