Справа № 177/1834/25
Провадження № 2-н/177/202/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2025 м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А. розглянувши заяву Лозуватського житлово-комунального підприємства про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за отримані житлово-комунальні послуги з управління побутовими відходами, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника Лозуватського ЖКП Смик Д.Ю. звернувся 14.07.2025 до суду з указаною заявою, та просив видати судовий наказ, яким стягнути з боржника ОСОБА_1 на користь Лозуватського ЖКП заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги з управління побутовими відходами за період з 03.12.2021 по 30.06.2025, надану за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 1210,00 грн, інфляційні втрати в розмірі 71,92 грн, 3% річних у розмірі 16,06 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 302,80 грн.

Дослідивши матеріали заяви, суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг; телекомунікаційних послуг; послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Частиною 5 статті 165 ЦПК України встановлено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання вимоги ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом в порядку ч. 7 ст. 165 отримано з Єдиного державного демографічного реєстру відомості про зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 №14, суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви, перевіряється, чи не пропущений заявником строк позовної давності, наявність спору про право є підставою для відмови у видачі судового наказу за заявою про видачу судового наказу, якщо з доданих документів вбачається пропуск позовної давності; така вимога може бути розглянута тільки у позовному провадженні.

Зі змісту заяви слідує, що представник Лозуватської ЖКП просить стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, які надані за період з 03.12.2021 по 30.06.2025.

Досліджуючи розрахунок суми заборгованості судом встановлено, що він містить відомості про механізм здійснення нарахувань за адресою: АДРЕСА_1 за період з червня 2021 року по липень 2025 року.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

За змістом ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином з моменту виникнення у заявника права вимоги до ОСОБА_1 пройшов строк, який перевищує позовну давність.

При вирішенні заяв поданих в порядку наказного провадження про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, суд лише перевіряє чи з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою. Тобто досліджує питання безспірності заборгованості. Обставини продовження строку позовної давності не мають правового значення при вирішенні заяви про видачу судового наказу.

Таким чином, відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України заявнику слід відмовити у видачі судового наказу, оскільки з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

На підставі ст. 166 ЦПК України заявнику роз`яснюється, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини 1 статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник в цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 160-164, п. 5 ч. 1 ст.165, ст.ст. 166-168, 353-354 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Лозуватського житлово-комунального підприємства з вимогою про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за отримані житлово-комунальні послуги з управління побутовими відходами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання та підписання суддею.

Суддя: