Єдиний унікальний номер305/1761/25
Провадження по справі 2/305/609/25
РІШЕННЯ

Іменем України

08.07.2025 м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Ластовичака В.Ю., за участі секретаря судового засідання Біроваш О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

До суду 30.05.2025 надійшов у електронній формі позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому представник зазначає, що 28.08.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 636597, відповідно до умов Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти (позику), а Позичальник приймає на себе обов?язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити Позикодавцю проценти від Суми позики та всі інші платежі, пов?язані з виконанням цього Договору. Сума позики становить 10 000 грн. Товариство свої зобов?язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами договору позики. 02.12.2022 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу № 85-МЛ, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права вимоги до боржника. Станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» становить 36 500 грн, з них 10 000 грн - заборгованість за сумою позики, 25 500 грн - заборгованість за процентами, яка не сплачена, 1 000 грн - прострочена заборгованість за комісією.

Тому, покликаючись на статті 512, 514, 516, 525, 598, 599, 610, 615, 625, 1050 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 36 500 гривень, а також судові витрати, у загальному розмірі 9 422,40 грн, що складаються і сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 гривень та витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.

Ухвалою від 30.05.2025 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 08.07.2025.

Представник позивача Усенко М.І. в судове засідання не з`явився, у матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі.

Відповідачка ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлялася належним чином, у судове засідання не з`явилася, натомість через канцелярію суду подала заяву, у якій позовні вимоги у частині стягнення заборгованості визнала та просила зменшити розмір витрат на правничу допомогу, яку просив стягнути позивач, а також розстрочити сплату заборгованості, оскільки у зв`язку із необхідністю лікування не має можливості одноразово погасити борг, не заперечувала проти розгляду справи без її участі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України через неявку в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини.

Між ТОВ «Мілоан» та відповідачем 28.08.2022 укладено договір про споживчий кредит за № 6365597 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписала Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора S71743 від 28.08.2022, отриманого на номер телефону НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою б/н від 14.10.2024.

Пунктом 7.1. Договору визначено, що він набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Укладаючи Кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії, визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (Копія довідки про ідентифікацію додається). З огляду на викладене, встановлено, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем не був би укладений.

Згідно з договором, позика надається Позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої Позичальником для цієї цілі в Особистому кабінеті на веб-Сайті Товариства, протягом 3 робочих днів з дати підписання Договору.

На підтвердження виконання свої зобов`язань перед відповідачем, позивачем надано платіжне доручення № 81434803 від 28.08.2022, згідно з яким на кредитний рахунок НОМЕР_2 перераховано 10 000 гривень.

Пунктом 1.3. Договору передбачено, що кредит надається строком на 105 днів, з 28.08.2022 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період згідно з п. 1.3.1. складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 12.09.2022 (рекомендована дата платежу). Поточний період, встановлений у п. 1.3.2. кредитного договору, складає 90 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 11.12.2022 (дата остаточного погашення заборгованості).

Відповідно до п. 1.5.1 договору, встановлено комісію за надання кредиту в розмірі 1 000 гривень (10 відсотків від суми кредиту), а відповідно до п.п. 1.5.2, 1.5.3 - проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 1% від фактичного залишку кредиту за день, протягом поточного періоду - 3% на день.

За змістом положень ст. 652 ЦК України договір є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

У порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач не виконала свої зобов?язання - не вносила платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв?язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором.

Згідно наданої виписки рахунку за кредитним договором № 6365597 від 28.08.2022, станом на 20.05.2025 загальна заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором складає 36 500 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 10 000 гривень, простроченої заборгованості за комісіями - 1 000 гривень, простроченої заборгованість за відсотками - 25 500 гривень.

Враховуючи наведене, позивачем належним чином доведено факт отримання кредитних коштів відповідачем, зокрема, попереднє підписання кредитного договору та ознайомлення з його умовами, в результаті чого боржник взяв на себе зобов`язання повернення кредиту, які він не виконав в повному обсязі, тобто не здійснював часткові та своєчасні погашення.

Таким чином, відповідачем не виконано умови укладено кредитного договору та не повернуто позивачеві отримані кредитні кошти, а також не сплачено проценти за користування ними та комісію, чим порушено права позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду.

02.12.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 85-МЛ. Згідно з Договором та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК«Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Міолан», включно і до ОСОБА_1 за договором № 6365597 від 28.08.2022, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до Договору № 85-МЛ від 02.12.2022 та актом приймання-передачі.

На умовах, встановлених цим Договором та у відповідності до глави 73 ЦК України, Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна договору) за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами (Портфель Заборгованості).

Відповідно до п. 6.2.3. Договору права вимоги переходять до новго кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на кристь Кредитора у повному обсязі в сумі вказаній в п. 7.1 цього Договору. після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості.

П. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Як визначено ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається, відповідач будь-які докази до суду не надав, у поданій суду письмовій заяві фактично визнав позов.

Тому справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами чого суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

При вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суд враховує матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи - тяжке її захворювання, скрутний матеріальний стан.

Беручи до уваги виклики, що постали перед суспільством внаслідок повномасштабного вторгнення російської федерації, що призвело до значного погіршення матеріального становища більшості громадян, у тому числі й відповідача, вирішив розстрочити виконання судового рішення за клопотанням відповідача, суд вважає, що розстрочка виконання рішення стане стимулом для добровільного виконання боржником своїх зобов`язань та забезпечить задоволення вимог кредитора, що відповідає завданню цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими міркуваннями.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

За таких обставин, наявні підстави для розстрочення виконання рішення суду на десять місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача необхідно стягнути в повному обсязі сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; і поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Тому, при вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу (правову) допомогу, а також її позицію з приводу даного питання, суд враховує, що вказані у детальному описі наданих послуг виконані роботи (усна консультація клієнта, ознайомлення з матеріалами кредитної справи, погодження правової позиції клієнта, складання позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта) зводиться до єдиного визначення - формування правової позиції позивача.

Також, суд бере до уваги відносну нескладність справи, наявність сталої судової практики та вважає доведеними витрати на правничу допомогу частково, а саме у розмірі 3 000 гривень із заявлених 7 000 гривень.

Керуючись статтями 137, 141, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про споживчий кредит № 6365597 від 28.08.2022 у розмірі 36 500 (тридцять шість тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судові витрати у загальному розмірі 5 422 (п`ять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, що складаються із сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення суду на строк 10 місяців шляхом сплати загальної суми заборгованості 36 500 гривень однаковими частинами упродовж 10 місяців, тобто по 3 650 гривень щомісяця до 10 числа, починаючи з наступного місяця після набрання рішенням законної сили.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач - ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал», місцезнаходження: 79018, м. Львів вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, .

Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті, чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду або через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Суддя Віктор ЛАСТОВИЧАК