Справа № 367/2295/21
Провадження №2/367/548/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

28 травня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

судді Карабаза Н.Ф.,

за участю секретаря Андрійченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Виконавчий комітет Коцюбинської селищної ради, Автокооператив «Супутник» про визнання незаконним та скасування рішення щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_3 , Виконавчий комітет Коцюбинської селищної ради, Автокооператив «Супутник» про визнання незаконним та скасування рішення щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно. Позов мотивує тим, що він є рідним сином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . До складу його сім`ї входили наступні особи, які померли протягом 2009 -2017 рр.: його брат - ОСОБА_7 , батько - ОСОБА_6 та мати ОСОБА_5 . ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у шлюбі з ОСОБА_8 , від якого вони мають двоє дітей: ОСОБА_4 ,1982 р.н., ОСОБА_9 , 1985 р.н. З 1987 р. його брат, ОСОБА_1 повернувся жити до батьків та постійно мешкав з ними за адресою: АДРЕСА_1 . Колишня дружина разом з їх спільними доньками проживала окремо, за адресою: АДРЕСА_2 . Спільної власності із своєю дружиною ОСОБА_10 не мав, жодних заповітів не робив, а всі необхідні витрати після його смерті на поховання були зроблені виключно за рахунок батьків. Батько ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , залишив заповіт на 1/3 частину зазначеної квартири на ім`я своєї онуки, ОСОБА_9 . Крім того, ОСОБА_6 був членом автокооперативу «Супутник», в період з 08.04.1978 р. по 26.01.2017 p., що підтверджується довідкою від 05.08.2020 р., який було створено згідно рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради депутатів трудящих № 26 від 22 січня 1973 p., за адресою: АДРЕСА_3 . Його батько, ОСОБА_6 , як член зазначеного автокооперативу був власником нерухомого майна, зокрема гаражу АДРЕСА_4 . Вказане нерухоме майно належало до кола спадкового майна після смерті батька і успадковане ОСОБА_5 та ним, як спадкоємцями за законом першої черги, які постійно проживали зі спадкодавцем. Однак зареєструвати право власності на належне йому за законом спадкове майно, а саме гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , він позбавлений можливості внаслідок протиправних дій зі сторони відповідача. Було виявлено, що у продовж 2010 року ОСОБА_4 , незаконно отримано, без відповідних правових підстав Свідоцтво про право власності та зареєстровано на своє ім`я право власності на гараж № НОМЕР_1 ГК «Супутник», який успадковано ним і його матір`ю після смерті батька ОСОБА_6 . З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 212597425 від 16.06.2020 р. вбачається, що власником гаражу за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрована ОСОБА_4 . З даної довідки також вбачається, що право власності на даний гараж виникло на підставі Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 15.12.2010 p., видане на підставі рішення виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради №195 від 26.10.2010 р. Згідно відповіді Комунального підприємства Київської обласної ради «Зберігач» №20 від 11.03.2020 p., (копія додається) повідомлено, що право власності на спірний гараж за ОСОБА_5 не зареєстроване і станом на 31.12.2012 p., воно зареєстровано за іншою фізичною особою. За таких обставин, Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_2 від 15.12.2010 р. видане на підставі рішення виконавчого комітету Коцюбинської селищною ради № 195 від 26.10.2010 р., та проведену на підставі даного Свідоцтва державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на зазначений гараж вважає незаконними, оскільки ОСОБА_4 ніколи не була членом авто кооперативу «Супутник», не приймала ніякої участі в ньому, не сплачувала жодних внесків та не є спадкоємцем на спірне нерухоме майно, а отже є обґрунтовані підстави вважати, що дана державна реєстрація проведена на підставі недійсних відомостей, що призвело до позбавлення його, як спадкоємця першої черги за законом, можливості зареєструвати спадкове майно. Просить суд визнати незаконним та скасувати Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_2 від 15.12.2010 р., та рішення виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради № 195 від 26.10.2010 р., та скасувати проведену державну реєстрацію за № 32377135 від 15.12.2010 р. права власності ОСОБА_4 на гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, автокооператив «Супутник» по вул. Пономарьова, 6/4.

Відповідач по справі ОСОБА_11 через канцелярію суду подала відзив на позовну заяву про визнання незаконним та скасування рішення щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно. В якому зазначає, що заявлені позовні вимоги не визнає, оскільки, вважає їх абсолютно безпідставними, необґрунтованими та надуманими. Позов позивач обґрунтовує тим, що його батько, ОСОБА_6 , був членом автокооперативу «Супутник» починаючи з 08.04.1978 року та ніби то до 26.01.2017 року, та відповідно був власником нерухомого майна - гаражу АДРЕСА_4 . При цьому зазначає, що після смерті батька, даний гараж увійшов до складу спадкового майна, яке він, ОСОБА_1 , успадкував разом зі своєю матір`ю, ОСОБА_5 . Зазначає, що вона незаконно отримала Свідоцтво про право власності на гараж № НОМЕР_1 в автокооперативі «Супутник, оскільки не була членом даного автокооперативу та не є спадкоємцем даного нерухомого майна. Подана позивачем довідка автокооперативу «Супутник» з явним виправленням у даті, що є недопустимим та спотворює реальну інформацію про період перебування ОСОБА_6 членом автокооперативу «Супутник». В дійсності її дідусь, ОСОБА_6 , був членом автокооперативу «Супутник» починаючи з 08.04.1978 року по 26.01.2008 року.16.01.2008 року ОСОБА_6 звернувся до голови автокооперативу «Супутник» із заявою про виключення його із членів автокооперативу, а закріплений за ним бокс (гараж) № НОМЕР_1 просив оформити на його сина (її батька) ОСОБА_7 . 16.01.2008 року до автокооперативу була подана заява і її батьком, ОСОБА_7 , про включення його до членів даного кооперативу. Рішенням правління автокооперативу «Супутник» від 26.01.2008 року додані заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були задоволені. Таким чином, починаючи з 26.01.2008 року членом автокооперативу «Супутник» і власником гаражу № НОМЕР_1 став її батько - ОСОБА_7 . В подальшому її батько вирішив подарувати їй бокс (гараж) № НОМЕР_1 , для чого 10.08.2009 року подав заяву голові правління автокооперативу «Супутник» з проханням вивести його із членів даного кооперативу та прийняти в члени її, його дочку, ОСОБА_4 . Вона, також звернулася до голови правління із заявою про включення її до членів автокооперативу «Супутник». Рішенням правління автокооперативу «Супутник» від 14.10.2009 року подані ними заяви були задоволені. Таким чином, вона згідно рішення правління автокооперативу і затвердженого рішенням загальних зборів членів автокооперативу від 14.08.2009 року, стала членом автокооперативу «Супутник» та власником гаражного боксу № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 . 26 жовтня 2010 року виконавчим комітетом Коцюбинської селищної ради було прийняте рішення за № 195 про оформлення права власності на гараж № НОМЕР_1 загальною площею 24,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 за членом даного кооперативу ОСОБА_4 . 15.12.2010 року на підставі даного рішення було видане на її ім`я Свідоцтво про право власності на гараж НОМЕР_1 , автокооператив «Супутник», преса ГК: вул. Пономарьова 6/4 в смт. Коцюбинське Київської області. Просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити. Додатково зазначив, що відповідач не є спадкоємицею майна після смерті його батьків, шахрайськими діями його батьки були позбавлені права власності на спірний гараж. Подані відповідачем заяви сфальсифіковані. Гаражний кооператив введений в оману. Просив скасувати рішення виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради, та скасувати проведену державну реєстрацію.

Відповідач під час розгляду справи заперечувала щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі. Додатково зазначила, що вона є власником спірного майна вже 16 років. Спірний гараж не входив в спадщину ОСОБА_6 . Просить звернути увагу суду на те, що довідка подана позивачем містить виправлення, крім того, інформації, що ОСОБА_6 на час смерті був власником спірного гаража авто кооператив «Супутник» не надав. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа - ОСОБА_3 ,в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Третя особа - Виконавчий комітет Коцюбинської селищної ради в судове засідання не забезпечив явку свого представника, через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи у відсутності представника селищної ради.

Третя особа - Автокооператив «Супутник» в судове засідання не забезпечив явку свого представника, через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи у відсутності представника кооперативу. Крім того в заяві зазначено, що Автокооператив «Супутник», як третя особа у справі, заперечує проти заявленого позову та не погоджується з доводами позивача, заявленими у позові. Членами автокооперативу «Супутник», що знаходиться за адресою: смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, 6/4 (гаражний бокс № НОМЕР_1 ) являлися: ОСОБА_6 в період з 08.04.1978 року по 26.01.2008 рік; ОСОБА_7 в період з 26.01.2008 року по 14.10.2009 року; починаючи з 14.10.2009 року та о теперішній час членом даного автокооперативу є ОСОБА_12 на підставі рішення правління автокооперативу, затвердженого рішенням загальних зборів членів автокооперативу від 14.10.2009 року. ОСОБА_4 , будучи членом автокооперативу «Супутник» набула права власності на гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 212597425 від 16.06.2020 гараж, за адресою: АДРЕСА_4 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 15.12.2010, видане на підставі рішення виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради № 195 від 26.10.2010р.

Зі свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

З свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті селище Коцюбинське, про що в Книзі реєстрації смертей 28.01.2010р. зроблено відповідний актовий запис № 09.

Зі свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце смерті с. Підгірці, Обухівський р-н, Київська обл., про що в Книзі реєстрації смертей 24.01.2010р. зроблено відповідний актовий запис № 12.

Зі свідоцтва про смерть (повторно) серія НОМЕР_6 від 14 листопада 2017 року, вбачається, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце смерті селище Коцюбинське, про що в Книзі реєстрації смертей 25.08.2009р. зроблено відповідний актовий запис № 70.

Позивач обґрунтовує свої вимоги, тим, що оскільки, його батько ОСОБА_6 був членом авто кооперативу «Супутник» в період з 08.04.1978 року по 26.01.2017 року він є власником нерухомого майна, зокрема гаражу АДРЕСА_4 . Вказаний гараж входив до кола спадкового майна після смерті батька, що було успадковано його матір`ю, ОСОБА_5 та ним.

При цьому жодних належних доказів, про те, що гараж АДРЕСА_4 перебував у власності ОСОБА_6 суду не надано.

Суд не бере до уваги як належний доказ, подану позивачем копію справки від VIII 2020 голови правління автокооперативу «Супутник» Столяр А.С. в якій зазначено, що ОСОБА_6 , 1922 року народження був членом кооперативу «Супутник» який знаходиться в селищі Коцюбинське вул. Пономарьова 6/4 Київської області з 8.IV.1978р. по 26.I.(однак рік вказано не розбірливо) № 31.

Крім того, в заперечення факту, що ОСОБА_6 був членом кооперативу «Супутник» який знаходиться в селищі Коцюбинське вул. Пономарьова 6/4 Київської області на час своєї смерті, відповідачем подано копію тієї ж довідки від VIII 2020 голови правління автокооперативу «Супутник» ОСОБА_13 однак з відміткою « у зв`язку з наявними виправленнями у даті, вчинення без відома та дозволу авто кооперативу, вважати правильною наступну дату з 8.IV.1978р. по 26.I.2008р.

Подана копія заяви ОСОБА_6 від 16.01.2008р. голові авто кооперативу ОСОБА_14 про виключення його із членів автокооперативу «Супутник» та оформлення, закріплений за ним бокс № НОМЕР_1 , на його сина ОСОБА_7 не містить підпису заявника. Однак містить резолюцію «прохання задоволено протокол правління № 1 від 26.01.08».

З поданої копії заяви ОСОБА_7 , від 16.01.2008 р. вбачається, що в зв`язку з тим , що на нього переоформлений бокс № 31 його батьком ОСОБА_6 він просить включити його в члени кооперативу «Супутник». Заява містить резолюцію «прохання задоволено протокол правління № 1 від 26.І.08 та підпис голови а/к «Супутник».

Згідно копії протоколу № 1від 26.І.08р. правління а/к «Супутник» вбачається, що присутні: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 члени правління, ОСОБА_20 електрик правління. В повістці дня два питання, з яких друге - розбір заяв. Голова правління оголосив що надійшло дві заяви від ОСОБА_6 про виключення його із членів авто кооперативу, так як він передає належний йому бокс № 31 своєму сину ОСОБА_7 та друга - від ОСОБА_7 про прийняття його в члени а/к «Супутник» і закріпленні за ним боксу № НОМЕР_1 . Було прийнято рішення два прохання задовільнити. Протокол містить підписи голови правління ОСОБА_21 та секретаря правління Л.Сич.

Відповідачем по справі подано до суду копії заяв про виведення із членів автокооперативу «Супутник» ОСОБА_7 від 10.08.2009р. та заяви ОСОБА_4 про прийняття її в члени вказаного кооперативу, в зв`язку з тим, що отримала в подарунок від батька бокс № 31. На поданих заявах стоять резолюції голови кооперативу про те, що прохання задоволено протокол правління № 1 від 26.І.08.

Згідно копії протоколу № 4 (чотири) засідання правління а/к «Супутник» від 14.10.09р., складеного в присутності членів правління ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_16 по третьому питанню повістки дня, а саме: розбір заяв. Було голосуванням (одноголосно) прийнято рішення про виключення із членів кооператив ОСОБА_7 (з причин вказаних в заяві) та прийнятті в члени кооперативу ОСОБА_4 , та закріпленні за нею боксу № 31. Протокол містить підписи голови правління ОСОБА_21 та секретаря правління Л.Сич.

Згідно довідки голови правління ОСОБА_13 , виданій ОСОБА_4 ( ОСОБА_24 ) члену а/кооперативу «Супутник», який знаходиться в АДРЕСА_3 про те, що власниками боксу № 31 були з 8.ІV.1978 р. по 26.І.2008р. ОСОБА_6 , з 26.І.2008 р. по 14.Х.2009 р. ОСОБА_7 , з 14.Х.2009 року по даний час ОСОБА_4 ( ОСОБА_24 ).

Зі свідоцтва про народження серія НОМЕР_7 вбачається, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .

Зі свідоцтва про шлюб від 22.12.2012 року серія НОМЕР_8 вбачається, що ОСОБА_25 22 грудня 2012 року уклав шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини ОСОБА_26 .

Згідно копії рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради депутатів трудящих від 22 січня 1973 року № 26 вирішено організувати кооператив власників легкових автомобілів в смт. Коцюбинському. Присвоїти назву кооперативу «Спутник».

Діяльність гаражно-будівельного кооперативу регулюється чинним законодавством (Законом України «Про кооперацію») та статутом кооперативу. Кооператив вважається створеним з моменту реєстрації його статуту. Останній приймається загальними зборами громадян засновників ГБК. Гаражі, споруджені ГБК, належать кооперативу за правом колективної власності.

Згідно рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради депутатів трудящих від 28.03.1977 вирішено відвести автокооперативу «Супутник» з земель міськземфонду земельну ділянку площею 0,5га в селищі Коцюбинського під будівництво підземних авто гаражів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону «Про кооперацію в СРСР» в редакції, яка діяла станом на 1978 р., кооператив, є організацією громадян СРСР, які добровільно об`єднались на основі членства для спільного провадження господарської та іншої діяльності на базі належного йому на праві власності, орендованого або наданого в безплатне користування майна, самостійності, самоврядування і самофінансування, а також матеріальної заінтересованості членів кооперативу і найбільш повного поєднання їх інтересів з інтересами колективу і суспільства.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону «Про кооперацію в СРСР», членом кооперативу може бути кожний громадян, який досяг 16-го віку, якщо інше не передбачено законом Союзу РСР і союзних республік, виявив бажання і здатний брати участь у здійсненні цілей і завдань кооперативу.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 Закону «Про кооперацію в СРСР», загальні збори, як найвищий орган управління кооперативу вирішують питання про прийняття у члени кооперативу, виключають з нього, а також питання, пов`язані з виходом з кооперативу.

Вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу (ст. 11 Закону в редакції України «Про кооперацію»).

Частиною 2 ст.15 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що до компетенції загальних зборів членів кооперативу належить затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства.

Член гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пай, набуває права власності на гараж і може розпоряджатися ним на свій розсуд продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, вчиняти стосовно нього угоди, не заборонені законом. Оформлення права власності на гараж проводиться з видачею відповідного свідоцтва місцевими органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування. Свідоцтво про право власності на гараж реєструється у бюро технічної інвентаризації. Діяльність гаражно-будівельного кооперативу контролюється місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Кооператив, з моменту реєстрації статуту, набуває права юридичної особи та користується печаткою і штампом з зазначенням свого найменування.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів" від 28 червня 1991 року № 5 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року № 15) гаражно-будівельні кооперативи мають своїм завданням спорудження і наступну експлуатацію призначених для задоволення потреб своїх членів гаражів і стоянок для автомобілів та мотоциклів.

Згідно з ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Позивачем не надано суду належних доказів, про те, що його батько ОСОБА_6 , до моменту смерті, ІНФОРМАЦІЯ_4 був членом автокооперативу «Супутник» та мав у власності спірний гараж, не надано доказів і того що спірний гараж входив в коло спадкового майна, після смерті ОСОБА_6 .

Суд звертає увагу, що на час вирішення справи прийняті рішення правління авто кооперативу «Супутник» 26.01.2008 року про виключення ОСОБА_6 з членів автокооперативу «Супутник» та рішення від 14.10.2009 року про включення ОСОБА_4 26.01.2009 про прийняття в члени автокооперативу «Супутник» та закріплення за нею боксу № НОМЕР_1 , - є неоспорені та дійсними.

Судом встановлено, що з 14.10.2009 року членом автокооперативу «Супутник» прийнято ОСОБА_4 , по її заяві.

Згідно поданої довідки голови автокооперативу «Супутник» ОСОБА_27 . ОСОБА_4 є членом авто кооперативу «Супутник», згідно рішення правління авто кооперативу і затвердженого рішенням загальних зборів членів кооперативу від 14.10.2009 року. Є власником гаражного боксу № 31, за адресою: АДРЕСА_3 внески сплачені в повному обсязі.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Вичерпний перелік підстав для відмови в державній реєстрації, зокрема, права власності визначений у частині першій статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Повноваження державного реєстратора щодо перевірки поданих для проведення державної реєстрації документів обмежені встановленням відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами.

Державний реєстратор не може вважатися таким, що порушує права третіх осіб, якщо правомірно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і вносить запис про таку реєстрацію на підставі чинного та не скасованого рішення відповідного суб`єкта, який здійснює публічно-владні управлінські функції. З огляду на вказане державний реєстратор і орган державної реєстрації не можуть бути належними відповідачами за позовними вимогами про скасування рішення про державну реєстрацію прав чи скасування запису про проведену державну реєстрацію прав, якщо такі вимоги є похідними від вимоги про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого державна реєстрація була проведена. З цього можна прийти до висновку, що в одній позовній заяві про визнання недійсним правовстановлюючого документу, наприклад договору купівлі-продажу, не можна заявляти вимогу про визнання недійсною державної реєстрації та заявляти вимоги до державного реєстратора. В такому випадку, для державної реєстрації скасування відповідного права до державного реєстратора подається судове рішення про визнання недійсним договору, рішення або іншого документа, що був підставою для її реєстрації.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто, як убачається з вказаної норми, лише державна реєстрація права власності на нерухоме майно є офіційним визнанням права власності.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» обставини, щодо яких помилялася сторона правочину (ст. 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем не надано суду жодного належного доказу, яким підтверджувався б факт, підробленої заяви ОСОБА_4 щодо вступу в члени автокооперативу «Супутник», чи скасування прийнятих рішень правління автокооперативу «Супутник» щодо виключення ОСОБА_6 26.01.2008 року з членів автокооперативу «Супутник». Подані позивачем докази лише підтверджують факт, що його батько з 08.04.1978 року був членом автокооперативу «Супутник» та мав в користуванні гараж № НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 . Про факт, що спірне майно, входило до кола спадкового майна після смерті батька і було успадковане ним та його матір`ю позивач зазначає лише у позовній заяві, при цьому не додає жодного належного доказу на їх підтвердження, лише неякісну ксерокопію про членство його батька в автокооперативі «Супутник».

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, та не доведеність позивачем жодним доказом підстав за яких оформлення права власності на спірний гараж рішенням виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Київської області від 26 жовтня 2010 року № 195 та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.10.2010 року можуть бути визнані недійсними, також недоведеності позивачем жодним належним доказом протиправних дій відповідача беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження, тому суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивача, згідно ст. 141 ЦПК України, не підлягають відшкодуванню.

На підставі ст. 203, 215 ЦК України, ст. 5, 12, 14 Закону «Про кооперацію в СРСР», ст. 15 Закону України «Про власність», ст. 10, 12, 19-1 Закону України «Про кооперацію», ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно», керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 247, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Виконавчий комітет Коцюбинської селищної ради, Автокооператив «Супутник» про визнання незаконним та скасування рішення щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня складання даного повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Н.Ф. Карабаза