Справа № 297/2470/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 липня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кожух О.А., Джуги С.Д.

з участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2024 року, ухвалене суддею Фейір О.О., в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності

встановив:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Позов обґрунтований тим, що наказом т.в.о. директора Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» Агій В.О. №215-к від 15 липня 2022 року його притягнуто до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку з порушенням ним головним економістом відділу економіки та планування Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» трудової дисципліни, що проявилося у відсутності на роботі без відома роботодавця у період часу з 08:09 год. по 08:22 год. та з 13:09 год. по 14:40 год. 13.07.2022.

Вважає даний наказ незаконним, таким, що виданий з порушенням чинного законодавства і таким, що підлягає скасуванню. На його думку, оспорюваний наказ прийнятий не уповноваженою собою, поза межами повноважень тимчасово виконуючого обов`язки директора В. Агія, з порушенням діючого законодавства України.

Так, згідно Статуту Державного підприємства «Берегівське лісове господарство», тимчасово виконуючий обов`язки директора Агій В.О. не був наділений правом призначати на посади та звільняти з посад працівників підприємства, не наділений правом приймати рішення про притягнення до матеріальної та/або дисциплінарної відповідальності працівників підприємства. Такими правами наділений тільки директор підприємства.

Разом з тим, оспорюваний наказ, яким йому оголошено догану, порушує діюче законодавство України та його права, оскільки вважає, що трудової дисципліни він не порушував. Так, 13.07.2022 він прийшов на роботу о 07:50 год. та приступив до роботи, яку закінчив о 17:10 год. Під час обідньої перерви з 12:00 год. по 13:08 год. працював за своїм робочим місці на комп`ютері.

Вважає, що з 08:09 год. до 08:22 год., коли виїжджав разом з колегами на каву, то зазначені 13 хвилин його відсутності на роботі були ним відпрацьовані в обідню перерву з 12:00 год. по 13:08 год. на своєму робочому місці за комп`ютером. На його думку, в оспорюваному наказі відповідач не зазначив якого розміру шкоду було заподіяно ним в період з 08:09 год. до 08:22 год. (за 13 хвилин) відсутності на роботі і кому, не зазначив яке порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків відбулось згідно трудового договору, не зазначив в чому полягала його вина та не зазначив і не встановив причинно-наслідковий зв`язок між його діями (бездіяльністю) та порушенням або неналежним виконанням покладених на нього трудових обов`язків, що свідчить про незаконність оспорюваного наказу.

Разом з тим вважає, що зазначена відповідачем в оспорюваному наказі його відсутність на роботі без відома роботодавця 13.07.2022 з 13:09 год. по 14:40 год. відповідно до діючого законодавства не є порушенням трудової дисципліни, оскільки у вказаний час з 13:09 год. по 14:40 год. діставався з роботи до Берегівського районного суду, що в м. Берегове та був присутній в судовому засіданні в якості стягувача по справі №297/377/18. А тому, вважає, що присутність його в судовому засіданні є поважною причиною відсутності з 13:09 год. 14:40 год. на роботі. При цьому, надавати письмові пояснення на підставі листа Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» №218 від 15.07.2022 «Про надання пояснень» не відмовлявся.

Вважає, що оспорюваний наказ винесений із порушенням вимог ст.ст. 147, 149 КЗпП України, оскільки порушення трудової дисципліни він не допускав та в його діях відсутній дисциплінарний проступок, і в самому ж наказі не зафіксовано факту порушення ним трудової дисципліни, у зв`язку з чим, вказаний наказ підлягає скасуванню як незаконний. А тому, просив визнати незаконним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» В. Агія "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" №215-к від 15.07.2022.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2022 року заяву ДП «Берегівське лісове господарство» задоволено. Закрито провадження у цій справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 31 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2022 року без змін.

Постановою Верховного Суду від 03 травня 2023 року ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2022 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 31 січня 2023 року скасовано та справу передано на розгляд суду першої інстанції.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 листопада 2023 року, замінено первісного неналежного відповідача Державне підприємство "Берегівське лісове господарство" на належного відповідача - Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Берегівське лісове господарство" ДП "Ліси України".

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 , не погоджуючись із вказаним рішенням суду, подав апеляційну скаргу. Зазначає, що суд першої інстанції не з`ясував усіх обставин справи, не перевірив їх та не надав належної оцінки доказам у справі, внаслідок чого ухвалив незаконне та необґрунтоване судове рішення.

Вказує, що судом не було врахованого того, що згідно Статуту Державного підприємства «Берегівське лісове господарство», тимчасово виконуючий обов`язки директора Агій В.О. не був наділений правом приймати рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників підприємства, оскільки, такими правами наділений тільки директор підприємства.

Вважає, що Правила внутрішнього трудового розпорядку Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» та Колективного договору підприємства не встановлено обов`язку працівника підприємства повідомляти чи попереджати роботодавця про відсутність на роботі. Крім того, в посадовій інструкції головного спеціаліста відділу економіки та планування Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» також не передбачено такого обов`язку. Посилання відповідача на те, що відсутність позивача на роботі через участь в судовому засіданні підтверджує лише поважність причини відсутності позивача на робочому місці. При цьому зауважує про упереджене ставлення з боку відповідача щодо нього.

Всупереч вимогам ст. 149 КЗпП України, відповідач порушив процедуру застосування дисциплінарного стягнення, оскільки він не відмовлявся від надання письмових пояснень, а відповідач не зажадав від нього письмових пояснень для з`ясування обставин, а відразу виніс оспорюваний наказ.

Оскільки відповідачем не доведено порушення ним трудової дисципліни і в його діях відсутній дисциплінарний проступок та відсутня вина, а тому вважає оспорюваний наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Так, на підставі наказу №706-к від 21.12.2021 та згідно проведеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державної реєстрації змін до відомостей про керівника ДП «Берегівське лісове господарство», з 22.12.2021 всі юридично значимі дії від імені державного підприємства «Берегівське лісове господарство», вчиняв тимчасово виконуючий обов`язки директора Агій В.О., без довіреності та будь-яких обмежень. Законність наказу №706-к від 21.12.2021 «Про тимчасове покладання обов`язків директора державного підприємства «Берегівське лісове господарство» на ОСОБА_2 » не є предметом розгляду у вказаній справі, окремо Позивачем не оскаржувався, що свідчить про його чинність та безспірність.

Отже твердження позивача про те, що тимчасово виконуючий обов`язки директора державного підприємства «Берегівське лісове господарство» ОСОБА_2 не уповноважений на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки не був наділений правом прийняття Позивача на роботу, не відповідають обставинам справи.

27.01.2022 на загальних зборах трудового колективу державного підприємства «Берегівське лісове господарство» схвалено Колективний договір державного підприємства «Берегівське лісове господарство» на 2022-2025 роки, про що складено протокол №1 зборів Первинної профспілкової організації державного підприємства «Берегівське лісове господарство» від 27.01.2022.

Додатком №14 до Колективного договору державного підприємства «Берегівське лісове господарство» на 2022-2025 роки є Правила внутрішнього трудового розпорядку державного підприємства «Берегівське лісове господарство».

Щодо доводів апелянта про поважність причини його відсутності на робочому місці.

Згідно протоколу судового засідання від 13.07.2022 по справі №297/377/18, в якому брав участь Позивач як заявник, судове засідання з розгляду справи за заявою позивача про виправлення описки у виконавчому листі розпочато о 13:33 год. та закінчено оголошенням ухвали о 13:55 год.

Згідно акту про відсутність на робочому місці від 13.07.2022 позивач був відсутній на робочому місці з 13:09 год. по 14:40 год.

Крім того, за текстом оспорюваного наказу від 15.07.2022 №215-к, порушення позивачем правил внутрішнього трудового розпорядку проявилося у відсутності позивача на роботі 13.07.2022 без відома роботодавця, а не у відсутності позивача на роботі 13.07.2022 без поважних причин.

Як вірно встановлено судом першої інстанції 15.07.2022 т.в.о. директора ДП «Берегівський лісгосп» Агій В.О. листом №218 «Про надання пояснень» запропонував позивачу надати пояснення щодо факту відсутності його на робочому місці за адресою АДРЕСА_1 без повідомлення роботодавця 13.07.2022 в період часу з 08:09 год. по 08:22 год. та з 13:09 год. по 14:40 год. 15.07.2022 позивач відмовився від ознайомлення та отримання листа від 15.07.2022 №218 «Про надання пояснень», про що складено акт від 15.07.2022.

Вказане свідчить про виконання роботодавцем діючих нормативних приписів щодо порядку притягнення найманого працівника до дисциплінарної відповідальності, оскільки роботодавець зажадав письмові пояснення працівника.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Про час та місце розгляду справи апелянт повідомлений через додаток «Viber» 07.02.2025 про що свідчить наявне в матеріалах справи підтвердження про доставлення повідомлення (том 2 а.с. 234). Крім того, ОСОБА_1 було відомо про призначення розгляду справи на 01.07.2025, оскільки, саме призначення справи, на його думку, на тривалий час, було доводом заяви про відвід колегії суддів. Отже, апелянт був обізнаний про час та місце розгляду справи.

Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка апелянта, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, доводи відзиву на скаргу, вважає що така не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно приписів ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на посаді головного економіста відділу економіки та планування Державного підприємства «Берегівське лісове господарство».

Наказом Т.в.о. директора Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» В. Агія №215-к від 15 липня 2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», у зв`язку з порушенням трудової дисципліни головним економістом відділу економіки та планування Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» ОСОБА_1 , що проявилося у відсутності на роботі без відома роботодавця 13.07.2022 у період часу з 08:09 год. по 08:22 год., а також у період з 13:09 год. по 14:40 год., що є порушенням пункту 5.1 розділу 5 «Робочий час і час відпочинку. Порядок їх використання Правил внутрішнього трудового розпорядку Державного підприємства «Берегівське лісове господарство», оголошено догану головному економісту відділу економіки та планування Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» ОСОБА_1 (Т. 1 а.с. 14).

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності стало порушення ним трудової дисципліни, що проявилося у відсутності його на роботі без відома роботодавця.

При цьому, позивач ОСОБА_1 стверджує, що вказаний наказ винесений з порушенням трудового законодавства, на його думку, відсутність його на роботі у зазначений в наказі час не є порушенням ним трудової дисципліни, а тому застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді догани є незаконним та таким, що порушує його права.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що допустимих, достовірних та достатніх доказів, що дають підстави в своїй сукупності дійти висновку про незаконність накладеного дисциплінарного стягнення не уповноваженою особою у вигляді догани, матеріали справи не містять.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Відповідно до вимог частини другої статті 140 КЗпП України, роботодавець щодо окремих несумлінних працівників вправі застосувати в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Згідно зі ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявлення проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст.147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, попередня робота працівника, тощо.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Отже, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення останнім трудової дисципліни. При цьому, закон вимагає, щоб факт такого порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Крім цього, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушення ним свої трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин.

Керівник установи або уповноважений ним орган має право застосувати дисциплінарну відповідальність за вчинення працівником проступку, тобто не просто за виявлення факту порушення трудової дисципліни, а за наявності вини особи, яка порушила трудові обов`язки, характеру порушення трудової дисципліни, шкідливих наслідків виявленого правопорушення, встановлення причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 57 КЗпП України, час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності з законодавством.

Приписами ст. 140 КЗпП України встановлено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.

Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням роботодавця і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил (ч. 1 ст. 142 КЗпП України).

Так, 27.01.2022 на зборах трудового колективу Державного підприємства «Берегівське лісове господарство», на яких був присутній і позивач ОСОБА_1 , який до того ж приймав активну участь під час проведення таких, було схвалено Колективний договір Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» на 2022-2025 роки, про що складено протокол №1 зборів Первинної профспілкової організації державного підприємства «Берегівське лісове господарство» від 27.01.2022 (Т. 1 а.с. 41-42).

Додатком №14 до Колективного договору Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» на 2022-2025 роки є Правила внутрішнього трудового розпорядку Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» (далі Правила) (а.с. 44-51).

Відповідно до п. 3.2 вказаних Правил, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, дотримуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця.

Розділ 5 вказаних Правил визначає робочий час і час відпочинку, та порядок їх використання.

Так, п. 5.1 Правил встановлено п`ятиденний робочий тиждень з вихідними днями в суботу і неділю з розпорядком: початок роботи о 08:00 год., обідня перерва з 12:00 по 13:00 год., закінчення роботи о 17:00 год. (з понеділка по п`ятницю).

До працівників, що порушують трудову дисципліну або не виконують свої обов`язки, які випливають із нормативно-правових актів у сфері праці, угод, колективного і трудового договору, може бути застосовано тільки одне з таких заходів стягнення, як догана та звільнення (п. 8.1. Правил).

Згідно п. 8.2 Правил, притягнення до дисциплінарної відповідальності можливе за наявності вини працівника.

До застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від працівника письмових пояснень (п. 8.4 Правил).

Як встановлено судом, актом від 13 липня 2022 року, зафіксовано відсутність на робочому місці з 08:09 год. по 08:22 год. 13 липня 2022 року за адресою: с. Яноші, вул. Головна, 50а, головного економіста відділу планування та економіки ОСОБА_1 (Т. 1 а.с. 53).

В цей же день, зафіксовано відсутність ОСОБА_1 на робочому місці і в період часу з 13:09 год. по 14:40 год., що стверджується актом про відсутність на робочому місці від 13.07.2022 (Т. 1 а.с. 52).

При цьому, листом Т.в.о. директора ДП «Берегівський лісгосп» №218 від 15.07.2022 ОСОБА_1 було запропоновано надати пояснення на ім`я керівника ДП «Берегівський лісгосп» щодо факту його відсутності на робочому місці за адресою: АДРЕСА_1 без повідомлення роботодавця з 08:09 год. по 08.22 год. та з 13:09 год. по 14:40 год. 13.07.2022 (Т. 1 а.с. 54).

ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення та отримання вищевказаного листа, що стверджується копією Акту про відмову від ознайомлення та отримання ОСОБА_1 листа від 15.07.2022 «Про надання пояснень». При цьому, текст вказаного листа керівником ДП «Берегівський лісгосп» Агієм В. у присутності останнього та зазначених в акті осіб було зачитано, а примірник такого залишено на робочому столі ОСОБА_1 , за яким в той момент останній і знаходився (Т. 1 а.с. 55).

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 не заперечив, що був відсутній на робочому місці в період з 08:09 год. по 08.22 год. 13.07.2022, так як разом зі своїми колегами відлучався на каву, при цьому т.в.о. директора Агія В. чи інших посадових осіб про таке не попереджав.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечив, що був відсутній на робочому місці і в період з 13:09 год. по 14:40 год. 13.07.2022, так-як перебував у судовому засіданні Берегівського районного суду, яке при цьому закінчилось о 13:55 год. шляхом проголошення ухвали, але не попереджав т.в.о. директора Агій В. про таке відлучення з роботи.

Тобто, відлучення ОСОБА_1 з місця роботи 13.07.2022 в робочий час відбулось без попередження та (або) дозволу безпосереднього керівника - т.в.о. директора Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» ОСОБА_2 чи іншої посадової особи, яка наділена правом приймати певні рішення з приводу відлучення працівника з робочого місця.

Поважними визнаються такі причини, які виключають вину працівника. До поважних причин відсутності на робочому місці слід відносити такі обставини, як: стихійні лиха, хвороба працівника або членів його сім`ї, нерегулярна робота транспорту, участь працівника в порятунку людей або майна, відмова від незаконного переведення та невихід у зв`язку з цим на нову роботу.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 березня 2020 року у справі № 459/2618/17 (провадження №61-47902св18; у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 листопада 2021 року у справі №235/5659/20 (провадження № 61-10432св21) та №569/21790/21 (провадження №61-5633св24) від 26 червня 2024 року.

Отже, відсутність працівника на роботі без поважних причин, та без попередження та (або) дозволу безпосереднього керівника є грубим порушенням трудової дисципліни, і як наслідок, тягне за собою дисциплінарну відповідальність та накладення дисциплінарного стягнення з дотриманням правил, передбачених ст. 147-149 КЗпП України.

Оскільки ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці без поважних причин та не попередив про свою відсутність т.в.о. директора Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» Агій В. або іншу посадову особу, яка наділена правом приймати певні рішення з приводу відлучення працівника з робочого місця, тому суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про законність винесеного щодо нього наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни.

Є безпідставними також доводи позивача про те, що у т.в.о. директора Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» ОСОБА_2 були відсутні повноваження на застосування такого дисциплінарного стягнення.

Так, згідно ст.147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Як встановлено з матеріалів справи, наказом Голови Державного агентства лісових ресурсів України Болоховця Ю. №706-к від 21.12.2021 р. «Про тимчасове покладання обов`язків директора Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» на ОСОБА_2 », тимчасове виконання обов`язків директора Державного підприємства «Берегівське лісове господарство», покладено на начальника відділу лісового і мисливського господарства Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» з 22 грудня 2021 на період до призначення керівника в установленому законом порядку (Т.1 а.с. 39).

Вказаний наказ не містить жодних застережень про обмеження прав ОСОБА_2 на вчинення від імені підприємства будь-яких юридичних дій, як то прийняття або звільнення працівників, чи притягнення їх до дисциплінарної відповідальності.

Разом з тим, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №42 від 30.12.2021, Агій В.О., директор, 22.12.2021 (тимчасове виконання обов`язків директора) керівник, був наділений правом вчиняти юридичні дії від імені Державного підприємства «Берегівське лісове господарство», без будь-яких обмежень щодо повноважень на вчинення юридичних дій від імені підприємства без довіреності (а.с. 40).

За вказаних обставин т.в.о. директора Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» Агій В.О. мав усі юридичні повноваження на притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 .

Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду першої інстанції по їх оцінці. Проте, судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну правову оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь в справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Зважуючи на викладене та керуючись нормами статей 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2024 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 08 липня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: