Справа № 161/7986/25
Провадження № 4-с/161/73/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Романюк М.М.

представника скаржника ОСОБА_1

державного виконавця Самчука О.П.

представника боржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Самчука Олександра Петровича щодо винесення повідомлення про повернення документа стягувачу без прийняття до виконання,-

в с т а н о в и в :

07 липня 2025 року представник заявника ОСОБА_3 адвокат Кінах Яна Валеріївна звернулася в суд із скаргою, поданою через систему «електронний суд» на дії головного державного виконавця Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Самчука Олександра Петровича щодо винесення повідомлення про повернення документа стягувачу без прийняття до виконання.

Вимоги за скаргою обгрунтовує тим, що в провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння. Ухвалою суду від 03 червня 2025 року заяву представника позивача ОСОБА_3 адвоката Кінах Яни Валеріївни про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено частково, заборонено ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 та будь-яким іншим особам вести будівельні роботи на земельній ділянці площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:001:2050, що розташована за адресою: с. Лище, Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області, яка виділена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Копію ухвали скеровано у Луцький відділ Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (адреса місцезнаходження: 43021, Волинська область, м. Луцьк, вул. Винниченка, 27-А) для забезпечення виконання ухвали та вжиття заходів, передбачених даною ухвалою. З метою виконання судового рішення, представником позивача подано до Луцького відділу Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про відкриття виконавчого провадження на підставі ухвали суду про забезпечення позову. Однак, 27 червня 2025 року засобами поштового зв`язку було отримано повідомлення головного державного виконавця Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Самчука Олександра Петровича про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Вважає, що повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання є протиправним, прийнятим з порушенням норм матеріального права, оскільки підстав для повернення на підставі п.10 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» не було.

Ухвалою судді від 08 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 адвокат Немченко Л.А.скаргу підтримала та просила задовольнити.

Головний державний виконавець Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Самчук О.П. заперечував щодо задоволення скарги, вказуючи, що ним правомірно повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, оскільки боржник проживає в місті Луцьку, а норми ч.3 ст. 24 Закону України « Про виконавче провадження» не застосовуються в даному випадку, оскільки виконавчий документ не зобов`язує боржника вчинити певні дії, а навпаки утриматись від їх вчинення»

Представник боржника ОСОБА_4 - адвокат Василюк І.М. заперечував щодо задоволення скарги, вказуючи на правомірність дій державного виконавця.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що скарга є підставною та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Стаття 2 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 1 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закону №1404-VІІІ).

Відповідно до ч 1 та п. 2 ч. 2 ст. 18 ЗУ Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч.1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Водночас, частиною третьою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Розділ VIII Закону України «Про виконавче провадження» визначає порядок виконання рішень немайнового характеру.

Стаття 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначає порядок виконання рішень, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення. За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Тобто, судове рішення, яке зобов`язує боржника утриматись від вчинення певних дій містить вимоги зобов`язального характеру для боржника та вказане рішення виконується в примусовому порядку державним виконавцем, виконання рішення зобов`язального характеру досягається лише в результаті вчинення певних прописаних у виконавчому документі дій зобов`язаної особи, а порядок виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення врегульовано статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. 3 ст. 451 ЦПК України).

Статтею 5 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що в провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння. Ухвалою суду від 03 червня 2025 року заяву представника позивача ОСОБА_3 адвоката Кінах Яни Валеріївни про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено частково, заборонено ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 та будь-яким іншим особам вести будівельні роботи на земельній ділянці площею 0,2500 (нуль цілих двадцять п`ять сотих) га, кадастровий номер :01:001:2050, що розташована за адресою: с. Лище, Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області, яка виділена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Копію ухвали скеровано у Луцький відділ Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (адреса місцезнаходження: 43021, Волинська область, м. Луцьк, вул. Винниченка, 27-А) для забезпечення виконання ухвали та вжиття заходів, передбачених даною ухвалою.

24 червня 2025 року головним державним виконавцем Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Самчуком Олександром Петровичем винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 10 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки особа, які заборонено вести будівельні роботи проживає за адресою, яка непідвідомча Луцькому відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Також встановлено, що резолютивна частина ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області про забезпечення позову в цивільній справі №161/7986/25 від 03 червня 2025 року містить рішення зобов`язального характеру, зокрема щодо зобов`язання боржника та інших осіб утриматись від вчинення дій, а саме вести будівельні роботи на земельній ділянці, що розташована за адресою: с. Лище, Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області.

Відтак, місцем вчинення таких дій є с. Лище Луцького району Волинської області, а тому виконання такої ухвали у відповідності до вимог ч.3 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» може здійснюватись виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Відтак, суд вважає доведеними доводи скаржника, що в порушення вказаних положень законодавства державним виконавцем безпідставно повернуто виконавчий документ ухвалу суду про забезпечення позову від 03 червня 20205 року без прийняття до виконання.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ч. 3 ст. 451 ЦПК України).

З врахуванням викладеного, скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити, визнати неправомірними дії головного державного виконавця Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Самчука Олександра Петровича щодо винесення 24 червня 2025 року повідомлення про повернення документа стягувачу без прийняття до виконання, повідомлення про повернення виконавчого документу ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2025 року в справі № 161/7986/25 стягувачу без прийняття до виконання від 24 червня 2025 року скасувати, а також зобов`язати головного державного виконавця Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Самчука Олександра Петровича або іншу уповноважену особу Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийняти до виконання ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2025 року про забезпечення позову в цивільній справі № 161/7986/25.

Керуючись ст.ст. 260, 450, 451 ЦПК України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Самчука Олександра Петровича щодо винесення повідомлення про повернення документа стягувачу без прийняття до виконання задовольнити .

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Самчука Олександра Петровича щодо винесення 24 червня 2025 року повідомлення про повернення документа стягувачу без прийняття до виконання.

Повідомлення головного державного виконавця Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Самчука Олександра Петровича про повернення виконавчого документу ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2025 року в справі № 161/7986/25 стягувачу без прийняття до виконання від 24 червня 2025 року - скасувати.

Зобов`язати головного державного виконавця Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Самчука Олександра Петровича або іншу уповноважену особу Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийняти до виконання ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2025 року про забезпечення позову в цивільній справі № 161/7986/25.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складання повного тексту ухвали 09 липня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Філюк Т.М.