справа № 207/2402/25
провадження № 2-н/208/2870/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Кам`янського Подкопаєва І.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, судових витрат зі сплати судового збору, -

ВСТАНОВИЛА:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за період 01.12.2019 по 31.01.2025 у сумі 26 773,43 грн, судових витрат зі сплати судового збору у сумі 242,24 грн.

Відповідно до частини другої статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд вважає, що слід відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини першої статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо: 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до частини першої статті 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 07.07.2020 року у справі № 910/10647/18, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

У постанові від 16.02.2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України (правила виключної підсудності).

Житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17.

Так, предметом заяви у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг з постачання електричної енергії споживачам квартири АДРЕСА_1 .

Відтак, для визначення територіальної юрисдикції застосовуються правила виключної підсудності (частина перша статті 30 ЦПК України), заява подається до суду за місцем знаходження нерухомого майна.

Квартира АДРЕСА_1 розташована у Південному районі міста Кам`янське, відтак заява належить до територіальної підсудності Південного районного суду міста Кам`янського.

Загальні вимоги щодо форми та змісту заяви про видачу судового наказу визначені у статті 163 ЦПК України.

Відповідно до частин першої другої статті 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

В порушення вищезазначених вимог заява про видачу судового наказу не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у боржника Мудрицького Я.В.

Абзацом 4 частини восьмої статті 14 ЦПК України визначено, що якщо цим Кодексом встановлено вимогу зазначення у змісті процесуального документа відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, особа, яка подає до суду відповідний процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення відповідних відомостей.

Так, представник заявника подав заяву з використанням підсистеми «Електронний суд», відтак його звільнено від обов`язку зазначати відомості про наявність саме у нього електронного кабінету. Одночасно з цим, представник заявника зобов`язаний зазначити у заяві відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у інших учасників справи, нормами чинного цивільного процесуального законодавства представник заявника від такого обов`язку не звільнений.

Суд зауважує, що інформація про наявність або відсутність електронного кабінету у інших учасників справи є загальнодоступною за критерієм пошуку - реєстраційний номер облікової картки платника податків учасника справи (для фізичних осіб) та код ЄДРПОУ (для юридичних осіб).

Представник заявника є користувачем підсистеми «Електронний суд», їй відомі реєстраційні номери облікової картки платника податків/код ЄДРПОУ інших учасників справи (такі дані зазначені представником в тексті заяви), отже жодних перешкод в отриманні зазначеної інформації та її відображенні в тексті заяви представник не мав.

Відповідно до частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу (частина друга статті 165 ЦПК України).

За встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що подана заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам статті 163 ЦПК України, оскільки не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у інших учасників справи (боржника), а також подана з порушенням правил підсудності (подана не за місцем знаходження нерухомого майна), що є підставами для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 163 - 167 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А :

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, судових витрат зі сплати судового збору - відмовити.

Роз`яснити ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою до суду після усунення її недоліків.

Роз`яснити, що ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Роз`яснити ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», що у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Копію ухвали суду надіслати заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://zv.dp.court.gov.ua/sud0415/

Ухвала суду знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя І. А. Подкопаєва