Провадження №2-др/760/59/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

11 липня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Усатової І.А.

за участю секретаря - Омельяненко С.В.

розглянувши заяву представника третьої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малий Олексій Сергійович, про визнання права власності на нерухоме майно, суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 23.01.2025 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малий Олексій Сергійович, про визнання права власності на нерухоме майно задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 11 350, 00 грн.

До суду надійшла заява представника третьої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.

Посилається на те, що судом не було вирішено питання щодо стягнення витрат на правову (правничу) допомогу на користь ОСОБА_1 , оскільки ним не було надано всіх доказів щодо розміру витрат на правову допомогу. Водночас, представник ОСОБА_1 у судових засіданнях наголошував на тому, що протягом п`яти днів з дати винесення рішення відповідні докази будуть надані про це також зазначено в першій заяві по суті спору, у зв`язку з цим подаємо дану заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу.

Зазначено, що за умовами договору про надання послуг з правової (правничої) допомоги від 01.04.2019 вартість послуг за надання правової (правничої) допомоги ОСОБА_1 в суді першої інстанції становить 25 000,00 грн. Дану вартість послуг з правової (правничої) допомоги сторони узгодили шляхом підписання протоколу узгодження договірної ціни від 01.04.2019 до договору.

Вказано, що ОСОБА_1 фактично поніс витрати на правову (правничу) допомогу в сумі 25 000,00 грн., що повністю відповідає попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат.

У зв`язку з вищевикладеним, просить задовольнити заяву та винести додаткове рішення.

07.02.2025 до суду від представника позивача позивача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, де зазначено, що судом було вирішено питання про судові витрати. Також зазначено, що судові витрати. Пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи. Як вбачається з тексту резолютивної частини рішення Солом?янського районного суду м. Києва від 23.01.2025 позов ОСОБА_3 задоволено. Натомість, всупереч вимогам ст. 141 ЦПК України третя особа просить суд стягнути з ОСОБА_3 (позов якого було задоволено) на користь ОСОБА_1 витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 25 000, 00 грн. Відтак вимога про стягнення з ОСОБА_3 витрати на правову (правничу) допомогу третьої особи в розмірі 25 000, 00 грн. є незаконною.

У зв`язку з вищевикладеним просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду питання про відшкодування судових витрат.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною в постанові від 5 вересня 2022 року № 1519/2-5034/11 (№ 61-175сво21) порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено.

У разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).

З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Відтак, суд зазначає датою ухвалення рішення дату складання повного його тексту, не зважаючи на те, що вона відмінна від дати судового засідання, на яку було призначено розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 23.01.2025 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малий Олексій Сергійович, про визнання права власності на нерухоме майно задоволено. Визнано за ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 11 350, 00 грн.

До закінчення судових дебатів представник третьої особи ОСОБА_1 - Шпортило Я.І. заявив про намір подання доказів понесених судових витрат третьою особою на правничу допомогу.

01.04.2019 між Адвокатським бюро «Ярослава Шпортило» в особі керуючого Шпортила Я.І. та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з правової (правничої) допомоги Адвокатським бюро.

Згідно протоколу узгодження договірної ціни від 01.04.2019, ціна послуг з правової (правничої) допомоги за договором про надання послуг з правової (правничої) допомоги Адвокатським бюро від 01.04.2019 становить: представництво інтересів клієнта у суді першої інстанції, що включає, але не обмежується, проведенням аналізу наданих клієнтом документів та матеріалів; підготовкою, подачею позову; підготовкою та подачею документів по суті спору та з процесуальних питань, необхідних для належного захисту інтересів клієнта у відповідній справі - 25 000, 00 грн.

Відповідно опису послуг, що надаються Адвокатським бюро, були надані наступні послуги: проведення аналізу, наданих ОСОБА_1 документів та матеріалів, що стосуються позовної заяви ОСОБА_3 про визнання особи добросовісним набувачем, визнання права власності на нерухоме майно у справі №760/14055/21; підготовка правової позиції щодо захисту інтересів клієнта в межах заявлених позовних вимог ОСОБА_3 про визнання особи добросовісним набувачем, визнання прав власності на нерухоме майно; збір доказів для забезпечення формування правової позиції у справі №760/14055/21; складання заяв по суті справи (пояснення щодо позовної заяви, та інші, що передбачені ЦПК України); формування пакету документів з додатками в необхідній кількості копій, що становлять заяви по суті справи №760/14055/21 та направлення заяв по суті справи іншим учасникам справи та подання їх суду; складання заяв з процесуальних питань, попередній розрахунок судових витрат, опис послуг, тощо; формування пакету документів з додатками в необхідній кількості копій, що становлять заяви з процесуальних питань, направлення їх іншим учасникам справи №760/14055/21 та подання їх суду; участь у судових засідання у суді першої інстанції (за необхідності); надання пояснень, доводів та заперечень по суті справи; ознайомлення з матеріалами справи (за необхідністю); отримання копії ухвал, рішення суду (за необхідності).

Відповідно до акта приймання-передачі послуг №28 від 24.01.2025, Адвокатське бюро надало, а клієнт прийняв послуги з надання правової допомоги, загальна вартість послуг становить 25 000, 00 грн.

Відповідно до рахунку-фактури №СФ-0000001 від 24.01.2025 послуги з правової (правничої) допомоги згідно п.1 протоколу узгодження договірної ціни до договору від 01.04.2019, акт № 28 від 24.01.2025 становить 25 000, 00 грн.

Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки # 1.87416103.1 від 27.01.2025 ОСОБА_1 сплатив за послуги про надання правничої допомоги на рахунок АБ «Ярослава Шпортило» 25 000, 00 грн.

Відповідно до ч. 12 ст. 141 ЦПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України розподіл судових витрат зазначається у резолютивній частині рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в т.ч. належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Розмір таких витрат має бути співмірним з складністю справи, складністю та обсягом наданих послуг, затраченим адвокатом часом на надання таких послуг, а також ціною позову.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Положення частин першої та другої статті 141 ЦПК України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя N R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява №66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До розрахунку судових витрат долучено акт приймання-передачі послуг, що надає суду можливість перевірити складність та терміновість виконаної роботи (послуги), її обсягу, часу, який необхідно витратити адвокату для виконання доручення клієнта.

З огляду на те, що представник третьої особи довів обґрунтовані підстави для стягнення компенсації витрат на правничу допомогу, суд вважає, що наявні підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, керуючись критеріями, що визначені частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

У даному випадку суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, згідно з якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Отже, дослідивши надані докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, встановивши фактичний обсяг наданих адвокатом послуг, з урахуванням заперечень представника позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь третьої особи витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в розмірі 15 000, 00 грн, що відповідатиме критеріям реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, які покладаються на позивача, оскільки його позов задоволено, а третя особа заперечувала заявлені позовні вимоги.

В іншій частині у задоволенні заяви слід відмовити.

Вимоги ч. 1 ст. 134 ЦПК України не поширюються на третіх осіб, оскільки вони не є стороною цивільного процесу.

Неподання доказів фактичного понесення судових витрат не є підставою для відмови у їх відшкодуванні, якщо підтверджено наявність обов`язку їх сплатити (постанова ВС від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000, 00 грн.

В іншій частині заяви відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.А. Усатова