09.07.2025 Справа № 469/692/25
№2/469/553/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року селище Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тавлуй В.В.

за участю секретаря судового засідання Рогозевич С.О.,

позивач ОСОБА_1 не з`явився,

представник позивача адвокат Шумілова Н.І. - не з`явилась,

відповідач ОСОБА_2 - не з`явилась,

представник відповідача ОСОБА_3 - не з`явився,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2025 позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 28 травня 2021 року складено відповідний актовий запис за № 575.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на спадкове майно, яке за життя належало померлій на праві власності, а саме на: земельну ділянку з кадастровим номером: :18:000:0491 для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Березанського (після децентралізації Миколаївського) району Миколаївської області.

Спадкодавець за життя не розпорядилася власним майном на випадок смерті, а тому спадкування її майна здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є її син ОСОБА_2 , спадкоємцем п`ятої черги є позивач.

Позивач не звертався до нотаріуса для юридичного оформлення спадщини, оскільки він постійно проживав з бабою та вважав себе таким, що прийняв спадщину, відповідно до частин третьої та четвертої статті 1268 ЦК України.

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Боненко Тетяни Леонідівни щодо оформлення спадщини після смерті рідної баби, ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 , з якою на момент смерті проживали: син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та онук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Однак, у зв`язку з тим, що син померлої ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги спадкоємців, а позивач є спадкоємцем п`ятої черги спадкоємців, свідоцтва про право на спадщину буде отримувати спадкоємець першої черги спадкування ОСОБА_2 .

Таким чином, оскільки позивач, який був неповнолітнім та постійно проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем, має право на отримання у власність своєї частки у спадковому майні, після смерті рідної баби.

Посилаючись на викладене, позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку з кадастровим номером: :18:000:0491 для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Березанського (після децентралізації Миколаївського) району Миколаївської област, після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на

20 червня 2025 року судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Позивач та його представник адвокат Шумілова Н.І. у підготовче засідання не з`явилися. Від представника позивача, адвоката Шумілової Н.І., через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у підготовче засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Ільїн О.В. подав через систему «Електронний суд» клопотання, де з посиланням на ч. 3 ст. 200 та ч. 3 ст. 211 ЦПК України, просив розглянути справу за відсутності відповідача та його представника, та зазначив, що відповідач ОСОБА_2 беззаперечно визнає позовні вимоги та просить задовольнити позов.

За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності сторін відповідно до вимог ч. 1, 4, 5 ст.223 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, дійшов таких висновків і такого рішення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 28 травня 2021 року складено відповідний актовий запис за № 575 (а.с.9 на звороті).

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка з кадастровим номером: :18:000:0491 для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Березанського (після децентралізації Миколаївського) району Миколаївської області (а.с.13-14).

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є її син ОСОБА_2 (а.с.8), спадкоємцем п`ятої черги є позивач.

У квітні 2025 року, позивач звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Боненко Тетяни Леонідівни з питанням оформлення своїх спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті бабусі. 18.04.2025 року за № 70/01-16, нотаріус надала позивачу роз`яснення, за змістом якого зазначається наступне: у зв`язку з тим, що син померлої ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги спадкоємців, а позивач є спадкоємцем п`ятої черги спадкоємців, свідоцтва про право на спадщину буде отримувати спадкоємець першої черги спадкування ОСОБА_2 (а.с.7).

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК Українивідповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, перевіривши додані до позовної заяви документи, на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи з того, що позивач відповідно до ст.1216 ЦК України є спадкоємцем за законом та на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті бабусі ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому до позивача на підставі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України перейшли усі майнові права та обов`язки, що належали ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованогоЗакономУкраїни від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєївласностіінакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбаченихзакономі загальними принципами міжнародногоправа.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах проспадкування" (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленніправанаспадкування.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з пунктом "г" частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають прававласності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Пунктом "а" частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так як позивачу відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому права позивача на спадкове майно на підставі ст.392 ЦК України підлягають захисту у судовому порядку.

Позивач просив не стягувати з відповідача судові витрати. Ураховуючи ухвалення рішення на користь позивача, а також те, що спір виник не внаслідок винних дій або бездіяльності зі сторони відповідача, а також визнання відповідачем позову, суд вважає можливим не стягувати судовий збір та залишити ці витрати за позивачем.

Керуючись ст. ст. 13, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку з кадастровим номером :18:000:0491 для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Березанського (після децентралізації Миколаївського) району Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: