печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Київ

Суддя Печерського районного суду м. Києва Гуртова Т. І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, Правобережного київського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про спростування інформації, про встановлення факту ненадання правничої допомоги та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Печерського районного суду м. Києва надійшли матеріали вказаної вище позовної заяви.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали суддя дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити певні положення, зокрема повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як убачається з ч. 8 ст. 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно зі ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

Частиною 1 статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» визначено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Як роз`яснив Конституційний Суд України у Рішенні від 14 грудня 1999 року № 10-рп/99 (справа №1-6/99) положення частини першої статті 10 Конституції України, за яким «державною мовою в Україні є українська мова», треба розуміти так, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01.11.2018 року (справа № 638/17598/17, провадження № 61-26527 св 18) визнав правомірним залишення без руху позовної заяви у зв`язку із невідповідністю вимогам щодо її змісту, в тому числі і викладенням позовної заяви російською мовою.

Суд звертає увагу, що позивач ОСОБА_1 є громадянином України, який має паспорт громадянина України, а тому у позивача наявний обов`язок викладення позовної заяви українською мовою.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, вона містить наступні недоліки:

- складена частково українською та російською мовами;

- не містить РНОКПП позивача або номер і серію паспорта громадянина України;

- не вказано зміст позовних вимог щодо кожного відповідача із викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; із зазначення доказів на обґрунтування вказаних обставин, одночасно із посиланням на спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

- не зазначені відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; а також відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- не зазначений обґрунтований розрахунок матеріальної шкоди у вигляді завданих збитків та завданої моральної шкоди;

- не вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- не зазначено підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- позовна заява містить посилання на звільнення позивача від сплати судового збору через наявність інвалідності відповідної групи, а до позовної заяви не додано належних документів на підтвердження вказаних обставин.

Також, матеріали справи не містять належним чином засвідчених додатків, у зв`язку із чим, суддя дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги передбачені ч. 4 ст. 95, ч. 5 ст. 177 ЦПК України.

Водночас до позовної заяви позивачем не додано копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

При цьому, позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення моральної шкоди.

Постановою пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п. 3).

Аналогічна правова позиція визначена і у ст. 23 Цивільного кодексу України.

При цьому п. 4 Постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. У разі недотримання позивачем зазначених вимог суд вправі залишити позовну заяву без руху.

Також у роз`ясненнях, наданих постановою пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995, вказано, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, окрім вказівки на те, у чому полягає ця шкода та якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві (п. 4).

Заява має містити відомості про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням та докази, що підтверджують позов, отже до заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог. Зокрема, докази причино-наслідкового зв`язку між станом здоров`я позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідачів, наприклад, докази витрат на лікування.

Проте, позивачем не зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань він виходив та якими доказами це підтверджується.

Крім цього, при визначенні розміру завданої моральної шкоди позивач послався на загальні норми законодавства, якими визначено компенсацію за моральні страждання, проте обґрунтування розміру компенсації моральної шкоди, завданої саме позивачеві та внаслідок протиправних дій саме відповідачів, у позовній заяві не зазначено.

Відтак, позивачу необхідно надати докази заподіяння такої шкоди та надати розрахунки, які було покладено в обґрунтування сум завданої моральної шкоди.

При цьому, у разі здійснення відповідачем грошової оцінки заподіяної моральної шкоди, за вказану вимогу необхідно сплатити судовий збір, оскільки моральна шкода, що визначена у грошовому еквіваленті є шкодою майнового характеру (позиція Верховного Суду у справі № 761/11472/15-ц, постанова від 28.11.2018).

Відповідно до вимог підпункту 5 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди ставка судового збору становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем завлено вимогу про стягнення моральної шкоди в сумі 200 000 грн, за подання якої необхідно сплатити судовий збір у сумі 3028 грн.

Також позивачем завлено вимогу про стягнення шкоди на загальну суму 613 376 грн (213 376 + 400 000 = 613 376), тому позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 6133,76 грн.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 1211.20 грн.

Отже, позивачу необхідно надати документи на підтвердження його звільнення від сплати судового збору або сплати судовий збір за 8 немайнових позовних вимог про спростування інформації, про встановлення факту ненадання правничої допомоги у загальному розмірі 9 689,60грн (1211,20 грн * 10 = 9 689,60 грн).

Враховуючи наведене, позивачу необхідно виправити вказані недоліки позовної заяви.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги містять елементи клопотання, зокрема, позивач просить витребувати документи, а також звільнити його від сплати судового збору.

При цьому, вимоги до будь-якої заяви, клопотання також визначені ст. 183 ЦПК України.

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (ч. 4 ст. 183 ЦПК України).

Оскільки позивачем не дотримано вимог щодо форми та змісту клопотання про витребування документів та виклик свідків, суд позбавлений можливості розглянути зазначені вимоги по суті та прийняти відповідні рішення.

За таких обставин, позивачу необхідно уточнити зміст позовних вимог та, за необхідності, надати клопотання про витребування документів, оформлені відповідно до вимог ст. 183 ЦПК України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про необхідність усунення вказаних недоліків та надання позивачу строку для їх усунення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 14, 175, 177, 185, 353-355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, Правобережного київського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про спростування інформації, про встановлення факту ненадання правничої допомоги та відшкодування завданих збитків, моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не виконання вимог ухвали суду в частині усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя Тетяна ГУРТОВА