ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5782/25 Справа № 201/3059/25 Суддя у 1-й інстанції - Чудопалова С. В. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря Кругман А. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2025 року (головуючий суддя Чудопалова С. В.) у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом заборони на відчуження майна до подачі позовної заяви,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2025 року матеріали заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред`явлення позову було передано Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська за підсудністю, відповідно до вимог ст. 31 ЦПК України, за місцем знаходженням нерухомого майна.

Як вбачається зі змісту заяви, заявником планується подання до суду позову про визнання електронних торгів, що відбулись 15.07.2024 року недійсними та застосуванням наслідків недійсності правочину, оскільки не погоджується з оцінкою зазначеної квартири, вважає її такою що не відповідає дійсним обставинам, здійснена дистанційно без її огляду, тому, з метою захисту його прав та інтересів виникла необхідність у забезпеченні позову.

У заяві про забезпечення позову заявник просив суд до подачі позовної заяви вжити наступні заходи забезпечення позову, шляхом встановлення заборони будь-яким органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно наступного майна: 1/4 частки житлової трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, ВМК № 877645 реєстр-1670, 19.05.2010, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д. Реєстраційний номер майна: 30131219, а також заборонити організаторам (операторам, електронним майданчикам), відкритих торгів (аукціонів, голландського аукціону), адміністраторам електронної торгової системи ProZorro.Продажі, державному підприємстві «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ» (ідентифікаційний код юридичної особи 42068925), державному підприємстві «СЕТАМ» (ідентифікаційнийкод юридичної особи: 39958500), а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам вчиняти будь-які дії, направлені на повторну організацію та/або проведення електронних торгів (аукціону), щодо продажу об`єктів нерухомого майна, а саме: 1/4 частки житлової трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , що належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, ВМК №877645 реєстр-1670, 19.05.2010, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д., реєстраційний номер майна: 30131219.

Вважає, що невжиття таких заходів істотно ускладнить виконання рішення суду, у зв`язку з тим, що поведінка відповідача, свідчить про те, що остання може ухилятись і від інших зобов`язань, а саме від виконання рішення суду, можливо зумовити відчуження майна, що належить заявнику або вчинення будь-яких інших дій з метою унеможливлення фактичного виконання судового рішення. Крім того зазначив, що обраний ним спосіб забезпечення є співмірним, у зв`язку з чим просив вжити заходи забезпечення позову з метою недопущення незаконного відчуження майна, яке можливо бути передано заявнику в наслідок погашення боргу на сьогодні у випадку не застосування заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду. Тому забезпечення майбутнього позову шляхом встановлення заборони на відчуження вищезазначеного майна за вищезазначених обставин справи буде належним, ефективним способом забезпечення позову.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2025 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено. Заборонено будь-яким органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно наступного майна: 1/4 частки житлової трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, ВМК №877645 реєстр-1670, 19.05.2010,посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д.,реєстраційний номер майна: 30131219, а також заборонити організаторам (операторам, електронним майданчикам), відкритих торгів (аукціонів, голландського аукціону), адміністраторам електронної торгової системи ProZorro. Продажі, державному підприємстві «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ» (ідентифікаційний код юридичної особи 42068925), державному підприємстві «СЕТАМ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 39958500), а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам вчиняти будь-які дії, направлені на повторну організацію та/або проведення електронних торгів (аукціону), щодо продажу об`єктів нерухомого майна, а саме: 1/4 частки житлової трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 реєстраційний номер майна: 30131219.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Зазначає, що заявниця в клопотанні про скасування заходів забезпечення повідомила суд, що в той же день, коли була постановлена ухвала про забезпечення позову в цій справі, 25 березня 2025 року Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі: головуючого судді Покопцевої Д.О., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державного підприємства «СЕТАМ», ухвалив прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державного підприємства «СЕТАМ». Таким чином, на день подання клопотання про скасування заходів забезпечення, а також і на сьогодні існує відкрите провадження в іншому суді в іншій справі №201/3190/25, провадження 2/201/2450/2025 за аналогічним позовом між тими ж сторонами і з тих же підстав, про які заявлено в цій справі в обґрунтування заяви про забезпечення позову.

Тому відкриття провадження в цій справі за окремо поданим позовом очевидно неможливе, оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Більш того, подання заяви про забезпечення позову, яка не зважаючи на її недоліки в порушення статті 151 ЦПК України була задоволена судом в цій справі, з одночасним поданням в інший суд окремого аналогічного позову, до якого так само додана ідентична заява про забезпечення позову, слід визнати зловживанням процесуальними правами. При цьому до цього позивач 14.03.2025 подав ще один аналогічний позов до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, але після розподілу на суддю Куць О.О. в той же день відкликав позов справа №201/3163/25, і суддя ухвалила повернути позов ухвалою від 17.03.2025. Однак зловживання продовжились, і за наявності згаданого вище відкритого провадження в іншій справі Жовтневого районного суду №201/3190/25, провадження 2/201/2450/2025 позивачем 07.04.2025 був поданий ще один ідентичний позов вже в цю справу, але з пропуском 10-денного строку.

Тобто в даному випадку позивачем одночасно із заявою про забезпечення позову, задоволеною в цій справі, подано декілька ідентичних позовів, і про забезпечення аналогічних вимог вже вжиті забезпечувальні заходи в цій справі. При цьому з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями подана заява про забезпечення до подання позову, а також два позови, один з яких відкликаний, тому що був розподілений на ту ж саму суддю Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Куць О.О., яка направила до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська заяву в цій справі, а за другим позовом відкрите провадження, про яке згадано вище. Тобто наявне в цій справі забезпечення не має на даний момент жодних підстав, тому що майбутній позов, забезпечений в цій справі, не може бути поданий протягом 10 днів з дотриманням процесуальних норм, оскільки він ідентичний до позову, за яким вже наявне відкрите провадження.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду рішення суду першої інстанції.

Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що свідчить довідка про доставку повісток до їх електронного кабінету (а.с.231 зворот).

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до звернення з позовною заявою, де зазначив, що має намір звернутися із позовною заявою про визнання електронних торгів,проведених щодо належної йому на праві власності квартири недійсними.

Згідно інформації з Реєстру нерухомості від 12.03.2025 року ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 .

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що заявник має намір звернутися до суду з позовом про визнання електронних торгів недійсними та застосуванням наслідків недійсності правочину, фактично спір між сторонами в досудовому порядку не вирішено, спір стосується нерухомого майна, крім того є велика вірогідність того, що у разі не вжиття заходів забезпечення позову останнє може призвести до негативних наслідків для заявника ОСОБА_2 , тому існує реальна загроза утруднення або неможливість виконання рішення суду, в зв`язку з чим невжиття заходів забезпечення може в подальшому істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся, крім того слід зазначити, що вказаним не порушуються інтереси інших осіб, а тому не можуть бути взяті до уваги можливі їх заперечення щодо зазначеного, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, однак позовна заява до суду ще не подана та по суті позовних вимог своїх пояснень сторони ще не давали, матеріали справи ще не досліджувалися. Таким чином на даний час, єдиним способом захисту законних прав та інтересів заявника є вжиття заходів забезпечення позову.

Такий висновок відповідає встановленим обставинам та нормам процесуального права.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся чи має намір звернутися до суду.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції, на переконання апеляційного суду, дотримався вимог ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України та положень постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Встановлено, що предметом майбутнього позову між сторонами є визнання електронних торгів недійсними та застосуванням наслідків недійсності правочину, що відбувся 15.07.2024 року, відносно нерухомого майна: 1/4 частки житлової трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 ..

Із заяви про забезпечення позову вбачається, що між сторонами виник спір з приводу зазначеного нерухомого майна, наявні реальні загрози невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі визнання правочину недійсним та застосування наслідків правочину.

З огляду на наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у разі не вжиття заходів забезпечення позову останнє може призвести до негативних наслідків для заявника ОСОБА_2 та в подальшому істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що наявне в цій справі забезпечення не має на даний момент жодних підстав, тому що майбутній позов, забезпечений в цій справі, не може бути поданий протягом 10 днів з дотриманням процесуальних норм, оскільки він ідентичний до позову, за яким вже наявне відкрите провадження, не заслуговують на увагу, оскільки при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову на день ухвалення заяви про забезпечення позову і не встановлює обставини справи та наявність чи відсутність підстав для відкриття провадження за поданим впослідуючому позовом.

Так, після ухвалення рішення у справі заява про забезпечення позову скасовується. Це відбувається автоматично, якщо рішення суду задовольняє позов повністю, або якщо суд відмовляє у задоволенні позову, або залишає його без розгляду чи закриває провадження у справі. У цих випадках суд вказує про скасування заходів забезпечення позову у відповідному судовому рішення.

Крім того, положеннями ч.9 ст.158 ЦПК України визначено, що у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Крім того, забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаного висновку суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача. Таке тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Викладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка міститься в постанові від 14 лютого 2022 року в справі №367/3628/21.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що заходи забезпечення позову є необхідними, достатніми та співмірними із заявленими позовними вимогами.

Посилання на те, що позивач не може звернутися із даним позовом,оскільки уже існує спір з того ж предмету і між тими ж сторонами не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки при вирішенні питанні щодо забезпечення позову до звернення з позовною заявою суд не встановлює наявність чи відсутність інших спорів, а вирішує питання лише відносно поданої заяви.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм процесуального права при його постановленні не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи і спростовуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а судове рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала не підлягає скасуванню, як така, що постановлена з додержанням вимог закону.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 липня 2025 року.

Судді: