Провадження № 2/205/1683/25
У Х В А Л А

17 липня 2025 року місто Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Дорошенко Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Гузь Є.В.,

представника позивача адвоката Іванової Т.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Петренка Ю.Ф.

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі цивільної справи за позовом адвоката Іванової Таїси Михайлівни в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Другий правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Новокодацького районного суду міста Дніпра знаходиться вищевказана цивільна справа.

17.06.2025 року представником відповідача Петренком Ю.Ф. подано до суду заяву про зупинення провадження у справі на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України до завершення всіх процесуальних дій по заяві відділу ДВС до суду про роз`яснення помісячного звільнення від сплати аліментів. В обґрунтування заяви представник зазначив, що 09.05.2025 року він звернувся із заявою про перерахунок заборгованості до Новокодацького ВДВС м.Дніпро і 11.06.2025 року отримав відповідь про те, що наразі готується звернення до суду про «роз`яснення помісячного звільнення від сплати аліментів», що означає неможливість отримання станом на сьогодення остаточно, юридично підтвердженого розрахунку заборгованості по аліментах на підставі рішення від 27.06.2022 року та додаткових рішень до нього.

Представник позивача адвокат Іванова Т.М. в судовому засіданні вирішення даного питання залишила на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали подану заяву, просили задовольнити.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Положеннями частини першої статті 251 ЦПК України передбачено ряд підстав для зупинення провадження, який є вичерпним.

Так, зокрема, пунктом 6 частини першої вищевказаної норми права передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року викладено висновок про те, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

В абзаці четвертому пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України 2004 року (стаття 251 чинного ЦПК України) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 6 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Як свідчать матеріали справи предметом її розгляду є стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у виконавчому провадженні № 74403292 відкритого на підставі виконавчих листів №205/7554/15-ц виданого 22.02.2016 року та №205/8195/21 виданого 12.12.2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із доданих до заяви матеріалів вбачається, що за повідомленням Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса) від 11.06.2025 року №208860, відділом готується заява до суду першої інстанції про роз`яснення заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2022 року, додаткового рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2024 року, додаткового рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.10.2024 року ухвалених за результатом розгляду цивільної справи 205/8195/21, в частині роз`яснення помісячного звільнення від сплати аліментів.

Станом на 17.07.2025 року згідно відкритих відомостей із сайту «Судова влада України» жодної заяви про роз`яснення рішень у справі 205/8195/21 до Новокодацького районного суду міста Дніпра не надходило. Сам по собі намір звернутися за роз`ясненням рішення не є підставою для зупинення провадження у даній справі.

Суд враховує, що позивач та відповідач відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, в тому числі праві подавати докази, якими обґрунтовуються їхні вимоги та заперечення.

Відповідно ч.ч. 1-5 ст. 81 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Виходячи зі змісту ст.84 ЦПК України суд може витребувати докази за клопотанням учасника справи, у разі неможливості самостійно надати докази.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів наявності у провадженні суду іншої справи, без вирішення якої, наявна об`єктивна неможливість розгляду цієї справи. Водночас відповідач не позбавлений права подавати докази на підтвердження своїх заперечень, зокрема щодо визначення суми заборгованості по аліментах та пені. Таким чином підстави для зупинення провадження в даній справі відсутні.

Слід також зазначити, що необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що свідчить про порушення положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ у справах «Смірнова проти України» та «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

Оскільки зупинення провадження справи буде суперечити принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування справи, й перешкоджає подальшому провадженню у справі, а відповідачем не доведено обставин, що зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 251, 260, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Г.В.Дорошенко

.