УХВАЛА

14 липня 2025 року

м. Київ

справа № 484/6910/24

провадження № 61-7713ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Крата В. І.

розглянув касаційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» - Тищенка Федора Олександровича на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області

від 14 лютого 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду

від 05 травня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» про стягнення орендної плати, розірвання договору оренди земельних ділянок та

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати договори оренди землі та стягнути з відповідача 22 266,88 грн, з яких 15 177,28 грн пені та 7 089,60 грн індексації.

Вказувала, що 01 січня 2014 року уклала з Приватним сільськогосподарським підприємством ім. Т. Г. Шевченка (далі - ПСП ім. Т. Г. Шевченка) договір оренди земельних ділянок з кадастровими номерами: :07:000:0178, 0:01:000:0513, :07:000:0082, :01:000:1260, що знаходяться в межах території Синюхино-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Додатковою угодою до договору оренди від 01 січня 2018 року новим орендарем спірних земельних ділянок терміном до 30 листопада 2026 року стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» (далі - ТОВ «Південь Агро Інвест»).

За пунктами 4.1, 4.4, 4.5, 4.7 додаткової угоди орендна плата вноситься у грошовій формі у розмірі 12,37 % нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що складає 17899,47 грн, 3020,35 грн, 1408,05 грн, 46,00 грн за кожну земельну ділянку відповідно до 01 вересня поточного року, обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Також 01 березня 2018 року між нею та ТОВ «Південь Агро Інвест» був укладений договір оренди земельних ділянок з кадастровими номерами: :07:000:0450, :01:000:0353, :06:000:0432, :01:000:1100 строком на 8 років, тобто до 31 грудня 2026 року.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.4, 4.7 орендна плата вноситься у грошовій формі у розмірі 12,37 % нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що складає

18 839,02 грн, 2 950,21 грн, 536,58 грн, 48,08 грн за кожну земельну ділянку, обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Зазначає, що відповідач не виконує умови договорів, за 2022, 2023, 2024 роки виплачував орендну плату з порушенням строків та без урахування індексу інфляції.

14 лютого 2025 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області позов задоволено.

Розірвано договір оренди землі № б/н від 01 січня 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Південь Агро Інвест» (ПСП ім. Т. Г. Шевченко) щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :07:000:0178, :01:000:0513, :07:000:0082, :01:000:1260, зареєстрований в Державному реєстрі прав за номерами: 8366945, 8367294, 8366783, 8366006 від 12 січня 2015 року.

Розірвано договір оренди землі № б/н від 15 березня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Південь Агро Інвест» щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :07:000:0450, :01:000:0353, :06:000:0432, :01:000:1100, зареєстрований в Державному реєстрі прав за номерами: 27886083, 27886598 від 05 вересня 2018 року та 27349036, 27349004 від 24 липня 2018 року.

Стягнуто з ТОВ «Південь Агро Інвест» на користь ОСОБА_1 22 266,88 грн, з яких 15 177,28 грн пені та 7 089,60 грн індексації.

05 травня 2025 року постановою Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу ТОВ «Південь Агро Інвест» залишено без задоволення.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 лютого 2025 року залишено без змін.

11 червня 2025 року (зареєстровано в Верховному Суді 24 червня 2025 року) представник ТОВ «Південь Агро Інвест» - Тищенко Ф. О. через систему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 лютого

2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 05 травня

2025 року, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Необхідно відмовити в відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення в справі незначної складності з ціною позову, що не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023).

Частина третя статті 389 ЦПК України визначає випадки, за яких рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанова суду апеляційної інстанції не підлягають касаційному оскарженню, а саме не підлягають касаційному оскарженню: 1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом; 2) судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);

4) справи про розірвання шлюбу;

5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Додатково у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України конкретизовано випадки, за яких касаційне провадження має бути відкрите попри те, що справу визнано малозначною.

Такими випадками, зокрема, є наявність у касаційній скарзі питання права, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики (підпункт «а»); особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи (підпункт «б»); значний суспільний інтерес або винятковість її значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу (підпункт «в»); віднесення судом першої інстанції справи до категорії малозначних помилково (підпункт «г»).

Згідно із частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

У справі предметом позову є вимоги про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди земельних ділянок.

Заборгованість з орендної плати, яку просить стягнути позивачка складає 22 266,88 грн, що не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (90 840,00 грн).

Водночас у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла ціна позову визначається сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки (пункт 8 частини першої

статті 176 ЦПК України).

Встановлено, що орендна плата в розмірі 12,37 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок з кадастровими номерами: :07:000:0178, 0:01:000:0513, :07:000:0082, :01:000:1260 становить 22373,87 грн в рік.

Орендна плата в розмірі 12,37 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок з кадастровими номерами: :07:000:0450, :01:000:0353, :06:000:0432, :01:000:1100 становить 22 373,89 грн в рік.

Договір оренди земельних ділянок від 01 січня 2014 року, з додатковою угодою до нього від 01 січня 2018 року, укладений між сторонами терміном до

30 листопада 2026 року, договір оренди земельних ділянок від 01 березня

2018 року укладений між сторонами строком на 8 років до 31 грудня 2026 року.

Отже, розмір орендної плати, що залишився до кінця дії договорів оренди (з дня звернення з касаційною скаргою) складає 18 і 19 місяців відповідно та становить 68 986,13 грн, що не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (90 840,00 грн).

У касаційній скарзі не зазначено, що розгляд справи в касаційному суді має виняткове значення для ТОВ «Південь Агро Інвест».

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) в справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

У касаційній скарзі не зазначено, що розгляд справи в касаційному суді має виняткове значення для заявника.

Верховний Суд враховує предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, судову практику в такій категорії справ та вважає, що справа є незначної складності та не відноситься до переліку справ, передбаченого частиною четвертою статті 274 ЦПК України, та відсутні підстави, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд зауважує, що зазначення підстав касаційного оскарження є лише вимогою до форми та змісту касаційної скарги відповідно до цивільного процесуального закону, проте не є безумовною підставою для відкриття провадження у справі на рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням статусу Верховного Суду, в деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, так як розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення «розгляду заради розгляду».

Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Такий висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37). Застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).

Заявник подав касаційну скаргу на судові рішення в справі незначної складності з ціною позову, що не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої

статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» - Тищенка Федора Олександровича на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 лютого 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 05 травня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди земельних ділянок.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Судді: О. М. Ситнік

І. Ю. Гулейков

В. І. Крат