УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року селище Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Лобановської С.М.,

за участю секретаря судового засідання Шевченко О.О.,

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антосік Ірини Олегівни,

в с т а н о в и в:

До Близнюківського районного суду Харківської області 23.06.2025 надійшла скарга ОСОБА_1 на дії/бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антосік І.О., в якій ОСОБА_1 просить скасувати повідомлення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антосік І.О. про повернення виконавчого листа № 611/210/25, виданого 02.06.2025 Близнюківським районним судом Харківської області.

В обґрунтування скарги зазначає, що рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 29 квітня 2025 року у справі № 611/210/25, яке набрало законної сили 30 травня поточного року, стягнуто з Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області на його користь моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Повідомленням старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антосік І.О. від 20.06.2025 року повернуто виконавчий лист № 611/210/25, виданий 02.06.2025 Близнюківським районним судом Харківської області, із посиланням на п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5.

Заявник вважає вищевказане повідомлення старшого державного виконавця протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з зазначеною скаргою.

Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 26.06.2025 скаргу прийнято до провадження, призначено до розгляду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, просив розглядати скаргу за його відсутності.

Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антосік І.О. про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 23.06.2025, в судове засідання не з`явилася причини неявки не повідомила.

Представник боржника Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 23.06.2025, в судове засідання не з`явився причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника та державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 13 ЦПК України регламентує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Право на звернення із скаргою до суду передбачено ст. 447 ЦПК України. Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частиною першою ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців закріплено пункту 9 частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 29.04.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3000,00 гривень. в іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 64-70).

02.06.2025 Близнюківським районним судом Харківської області видано виконавчий лист по цивільній справі № 611/210/25 про стягнення з Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області на користь ОСОБА_1 коштів відповідно до рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 29.04.2025.

20.06.2025 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антосік І.О., керуючись п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. (а.с. 89).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Пункт 10 частини 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п. 4 розділу I «Інструкції з організації примусового виконання рішень» Відділу примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими: боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, окружні прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; сума зобов`язання становить від двадцяти п`яти до п`ятдесяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Тобто Ізюмське управління Державної казначейської служби України у Харківській області є органом, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та примусове виконання судового рішення у даній цивільній справі, оскільки боржником є Барвінківська міська рада Ізюмського району Харківської області.

Суд зазначає, що повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у порядку п.10 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», жодним чином не впливає і не порушує права стягувача як сторони у виконавчому провадженні.

Саме по собі повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у порядку п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», жодним чином не впливає на права стягувача, оскільки у разі повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання до уповноваженого органу та належним чином оформивши заяву про примусове виконання рішення, виконавче провадження повинно буде розпочате.

Так стягувач, або його представник можуть повторно пред`явити виконавчий документ до виконання до Ізюмського управління Державної казначейської служби України у Харківській області (64300, Україна, Харківська область, м. Ізюм, вул. Соборна, буд., 44) належним чином оформивши заяву про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на те, що під час розгляду скарги встановлено, що оскаржуване рішення державним виконавцем прийняте відповідно до закону, в межах її повноважень, відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, дотримуючись принципів верховенства права, законності, справедливості, об`єктивності, судом не встановлено порушення прав стягувача, а тому у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Крім того, суд звертає увагу ОСОБА_1 на те, що відповідно до квитанції від 16.07.2025 № 0.0..1, яка надійшла до суду засобами електронного зв`язку, вбачається що Барвінківською міською радою Ізюмського району Харківської області в добровільному порядку сплачено на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3000,00 гривень згідно виконавчого документа № 611/210/25.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 260, 268, 353, 439, 447, 450, 451 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Антосік Ірини Олегівни відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Лобановська