єдиний унікальний номер справи 546/773/24
номер провадження 2/546/55/25
21 липня 2025 року м. Решетилівка
Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретарки судового засідання Гудзенко С.В., представниці позивача Змієвської Т.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
Процесуальні дії у справі
Ухвалою судді від 06 серпня 2024 року у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 03 вересня 2024 року.
22 серпня 2024 року від відповідачки ОСОБА_2 надійшла заява, у якій вона зазначила, що з додатків до позову вона дізналася, що 08.03.2021 вона нібито взяла кредит у ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ», при чому це відбувалося 08.03.2021 протягом часу з 02:07:18 по 02:13:57 ночі. Тобто менше ніж за 6 секунд вона, пенсіонерка, яка має проблеми з зором та майже не користується інтернет ресурсами, вночі нібито взяла кредит, увівши в форму за 6 секунд всі свої анкетні дані: прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, паспортні дані, адресу реєстрації (вказана чужа адреса), сімейний стан, місце роботи, номер телефону, яким вона не користується уже понад 4 роки та інші дані. Указаний кредит вона ніколи не брала особисто, грошей не отримувала і заборгованості немає. Зазначає, що вона стала жертвою шахраїв про що 15.08.2024 повідомила у поліцію. Клопотала про розгляд даної справи у порядку загального позовного провадження (а. с. 51- 52).
Ухвалою суду від 02.10.2024 у задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_2 про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження було відмовлено.
28 жовтня 2024 року від представниці позивача Ткаченко М.М. до суду надійшли письмові пояснення, у яких вона зазначила наступне. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання Договору шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому було перераховано грошові кошти. Ідентифікація здійснювалася в ІТС, яке належить первісному кредитору і він гарантував дійсність вимоги при відступленні прав вимоги по даному кредиту. Будь-яких доказів того, що персональні дані Відповідача (паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків, номер телефону, банківська картка) були використані для укладення Договору від його імені, Відповідачем не надані Факт ідентифікації також підтверджуються Інформацією щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладення електронного договору. Зокрема, з даної інформації вбачається, що первісним кредитором проведено ідентифікацію та верифікацію за допомогою системи BankID НБУ. Дані позичальника, зокрема номер телефону та адреса електронної пошти збігаються з даними, отриманими за допомогою верифікації в системі BankID НБУ. При цьому, процес внесення даних в заяву на отримання кредиту зайняв не 6 секунд, як зазначає Відповідач, а 6 хвилин.Крім того, Відповідач посилається про ймовірне заволодіння третіми особами її персональними даними. Разом з тим, Відповідач не зазначає, яким чином такі особи могли отримати доступ до її персональних даних та яким чином могли використати її BankID. Відповідачем не надано доказів того, що за результатами досудового розслідування було встановлено наявність події кримінального правопорушення. Отже, твердження Відповідача про те, що відносно неї було вчинено кримінальне правопорушення є припущеннями.
Оскільки дані договори укладено на сайті позикодавця та відповідач підписав його одноразовим ідентифікатором, отриманим у SMS-повідомленні, тому без отримання SMS-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства договір між відповідачем та товариством не був би укладений. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19, провадження № 61-1602св20.
Щодо перерахування коштів представниця позивача зазначає, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування» не є банком або відповідною фінансовою установою, яка має право здійснювати грошові перекази, тому відповідна операція була здійснена ТОВ «Вей фор пей» на підставі укладеного між сторонами договору. Даний договір є частиною господарської діяльності товариства. Дана обставина підтверджується листами ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей». При цьому, перерахування коштів здійснювалось на картковий рахунок Відповідача, зазначений ним у Заяві-Анкеті (для отримання кредиту). З даних листів вбачається, що інформацію про держателя банківської картки та про рух коштів по ній в повній мірі володіє банк-емітент цієї картки. Крім того, належність даного рахунку Відповідачу підтверджується наданою ним самим довідкою з банку. У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи (далі - банки), в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків. Твердження Відповідача про те, що вона не отримувала кредитних коштів, тощо не заслуговують на увагу. Вбачається, що Відповідач, отримавши кредитні кошти та уклавши кредитний договір в електронній формі, намагається уникнути обов`язку з повернення грошових коштів, отриманих у кредит.
Щодо повідомлення про відступлення прав вимоги представниця відповідача зазначає, що законом передбачені спеціальні правові наслідки неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою визнання договору факторингу недійсним та не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача за рішенням суду (а. с. 127 - 132).
Ухвалою суду від 27.12.2024 було витребувано у Акціонерного товариства «ПУМБ»: інформацію щодо видачі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) кредитної картки № НОМЕР_4 ; виписку по картці № НОМЕР_4 ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за період із 08 березня 2021 року по 18 березня 2021 року; ідентифікаційні дані власника картки НОМЕР_4 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_4 за період із 08 березня 2021 року по 18 березня 2021 року.
Ухвалою суду від 27.03.2025 у задоволенні заяви представниці відповідачки - ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі було відмовлено; витребувано у Акціонерного товариства «Ідея Банк»: інформацію щодо видачі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) кредитної картки № НОМЕР_4 ; виписку по картці № НОМЕР_4 ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за період із 08 березня 2021 року по 18 березня 2021 року; ідентифікаційні дані власника картки НОМЕР_4 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_4 за період із 08 березня 2021 року по 18 березня 2021 року. Розгляд справи було відкладено на 09 травня 2025 року.
Ухвалою суду від 09 травня 2025 року було задоволено клопотання представниці позивача - Ткаченко М.М. про заміну неналежного відповідача та замінено неналежну відповідачку ОСОБА_2 на належного відповідача - ОСОБА_1 , у зв`язку з чим судове засідання було відкладене на 02 червня 2025 року.
02 червня 2025 року до суду надійшла інша заява представниці позивача Ткаченко М.М. про зміну підстав позову подібного змісту, у якій представниця позивача просила стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» безпідставно набуті кошти на підставі ст. 1212 ЦК України в розмірі 3 000,00 гривень 00 копійок та понесені судові витрати.
Ухвалою суду від 02 червня 2025 року у прийнятті заяви представниці позивача - Ткаченко М.М. про зміну підстав позову відмовлено та повернуто її позивачу, оскільки позивачем без поважних причин були пропущені строки подачі заяви про зміну підстав позову, установлені ч. 3 ст. 49 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою відповідача судове засідання було відкладене на 21 липня 2025 року.
У судовому засіданні 21 липня 2025 року представниця позивача - Змієвська Т.П. просила позов задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Звертала увагу на постанову Верховного Суду від 31.01.2024 у справі № 671/1832/20, у якій зазначено, що перерахування коштів на банківську картку іншої особи, а не позичальника, не свідчить про неукладеність кредитного договору в електронній формі.
Відповідач у судові засідання 02 червня 2025 рокута 21 липня 2025 рокуне з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України та шляхом направлення судової повістки на останню відому адресу(а. с. а. с. 94, 129).
Згідно з положеннями ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Тому, з огляду на положення ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Кредит надається на строк, зазначений в заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною (пункт 1.2 Договору).
Відповідно до пункту 1.3 Договору орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на суму такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.
Пунктом 1.4 Договору встановлено, що проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування, протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі:
a) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;
б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а);
в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б);
г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.в);
д) тип процентної ставки фіксована.
Згідно пунктів 1.4.1 та 1.4.2 договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. У разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.
Згідно пункту 1.9 договору граничний строк кредитування (строк дії договору) - 1 рік.
У графі «Позичальник» зазначено ПІБ - ОСОБА_2 , ІПН - НОМЕР_2 , паспорт - НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 , електронна адреса, на яку направлено договір - ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел. НОМЕР_1 .
Погашення заборгованості здійснюється згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною кредитного договору (т. 1, а. с. 10).
Також позивачем було надано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та який підписаний ОСОБА_2 електронним підписом одноразовим ідентифікатором, підпис НОМЕР_12 (а.с.11-13). Так, сума кредиту складає 3000,00 грн, строк кредитування - 16 днів, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 3000,00 грн + 960,00 грн (% проценти по договору)+420,00 грн (комісія, яка не нараховується та не підлягає стягненню у разі, якщо позичальник повертає суму кредиту та сплачує нараховані проценти у термін, зазначений у договорі).
Також позивачем було надано інформацію щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладання електронного договору, вчинених товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій, з якої вбачається, що 08.03.2021 о 02 год. 13 хв. на карту НОМЕР_3 було перераховано кошти у сумі 3000,00 грн (т. 1, а.с.13).
01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу, за умовами якого клієнт первісний кредитор зобов`язується за відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належать клієнту і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між клієнтом і боржниками (т. 1, а.с.19-21).
10.03.2023 між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, включаючи права вимоги до їх правонаступників (т. 1, звор. а.с.25 - а. с. 28).
На виконання ухвал про витребування доказів до суду також надійшло ряд доказів, які мають значення для правильного вирішення справи .
Відповідно до листа АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» від 10.10.2024 №КНО-07.8.6/870/БТ від 10.10.2024 банком була проведена перевірка за наведеними в ухвалі суду від 02.10.2024 ідентифікаторами. За результатами перевірки установлено, що на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в банку за запитуваний період рахунки не відкривались (т. 1, а. с. 117).
Листом від 09.12.2024 № 091224-3 ТОВ ФК «ВЕР ФОР ПЕЙ» повідомила повний номер банківської карти - НОМЕР_4 . Банк - емітент вказаної картки - АТ «ПУМБ» (а. с. 206).
Згідно листа АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» від 07.03.2025 №КНО-07.8.5/2946БТ емітентом і власником карток з BIN НОМЕР_14 (ідентифікатор НОМЕР_13) є АТ «Ідея Банк». В АТ «ПУМБ» на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за запитуваний в ухвалі суду від 25.02.2025 період рахунки не відкривалися (т. 2, а. с. 24).
Згідно наданої АТ «Ідея Банк» виписки по рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_6 , зокрема, 08.03.2021 о 02 год. 13 хв. на указаний рахунок було переказано кошти у сумі 3000,00 грн від WAY FOR PAY, Запоріжжя (т. 2, а. с. 63)
Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом установлено, що у графі «Позичальник» кредитного договору зазначено ПІБ - ОСОБА_2 , ІПН - НОМЕР_2 , паспорт - НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .
У ході розгляду справи за клопотанням сторони позивача у справі було замінено відповідача на ОСОБА_1 .
Суд звертає увагу, що картка, на яку були зараховані кредитні кошти відповідно до кредитного договору дійсно належить відповідачу ОСОБА_1 , що підтверджується листом АТ «Ідея Банк» від 03.04.2025.
Проте факт укладення такого договору із відповідачем ОСОБА_1 не було підтверджено жодним доказом у справі. А матеріали справи не містять доказів того, що саме відповідач ОСОБА_1 будь-яким способом застосував чи отримав ідентифікатор електронного підпису, а також у справі відсутні докази реєстрації саме відповідача, а не іншої особи у інформаційно-телекомунікаційній системі кредитора.
Слід зазначити, що надана позивачем інформація щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладання електронного договору, вчинених товариством та первісним відповідачем ОСОБА_2 в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею, а саме: сума грошових коштів, час та дата їх зарахування, збігається із сумою, часом та датою зарахування грошових коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 що підтверджується банківською випискою по його рахунку.
З цього приводу суд уважає за доцільне зазначити наступне.
Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.
Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.
Для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України).
Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц.
З огляду на обставини даної справи у даному випадку належним способом захисту є звернення з позовом про стягнення безпідставно набутих коштів.
Однак, як було зазначено вище, ухвалою суду від 02 червня 2025 року у прийнятті заяви представниці позивача - Ткаченко М.М. про зміну підстав позову відмовлено, оскільки позивачем без поважних причин були пропущені строки подачі заяви про зміну підстав позову, установлені ч. 3 ст. 49 ЦПК України.
Указану ухвалу сторона позивача не оскаржувала, про що зазначила представниця позивача - Змієвська Т.П. у судовому засіданні.
У свою чергу обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 925/642/19).
Суд не приймає посилання представниці позивача на постанову Верховного Суду від 31.01.2024 у справі № 671/1832/20, оскільки обставини, установлені судами у наведеній справі, та у даній не є тотожними.
Так, у справі № 671/1832/20 судами було установлено, що наданий відповідачем (кредитною установою) кредитний звіт щодо позивача містить інформацію про використання позивачем цього номера телефону в 2015 році, а також в 2019 та 2020 роках. Крім того, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виснував, що отримання кредитних коштів не позивачем, а перерахування їх відповідачем на банківську карту іншої особи не може розцінюватись як доказ неукладення та/або непідписання вказаного договору. Ця обставина пов`язана з виконанням договору. Суди зазначали, що без входу позивача на вебсайт відповідача та здійснення ним всього алгоритму дій, необхідних для отримання кредиту, кредитний договір між ним та відповідачем не був би укладений.
У той же час у даній справі позивачем не було доведено волевиявлення ні первісної відповідачки ОСОБА_2 , ні наступного відповідача ОСОБА_1 на укладення кредитного договору в електронній формі. Тобто, будь - яких дій ОСОБА_2 , яка у кредитному договорі зазначена як позичальник, на отримання кредитних коштів не вчиняла. У свою за клопотанням позивача було замінено відповідача у даній справі на належного, до якого пред`явлено вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором, хоча, як суд уже зазначав, відповідач ОСОБА_1 отримав указані кошти без належної правової підстави.
Зважаючи на викладені обставини, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.
Щодо судових витрат
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Приписами ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, суд покладає понесені судові витрати на позивача.
На підставі викладеного, та керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 83, 128, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 354 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позовуТовариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Судові витрати позивача у справі покласти на позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, учасники мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників судового процесу:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», юридична адреса: вул. Мечнікова, 3, оф. 306, м. Київ, 01133, .

Представниця позивача - Ткаченко Марія Миколаївна, адреса: вул. Мечнікова, 3, оф. 306, м. Київ, 01133, РНОКПП НОМЕР_7 .

Представниця позивача - Морозова Вікторія Валеріївна, адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Представник позивача - Муравський Володимир Володимирович , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Представниця позивача - Змієвська Тетяна Павлівна , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Відповідач - ОСОБА_1 - остання відома адреса проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_11 .

Повне рішення складено 21 липня 2024 року.

Суддя Ю.В. Зіненко