Справа № 369/1972/21
Провадження №6/369/276/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області, в складі: головуючого судді Янченка А.В., при секретарі судового засідання Безкоровайній М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2021 року в порядку статті 236 Кодексу законів про працю України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

17.03.2025 року стягувач звернувся до суду з заявою, про стягнення з ДП «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2021 року у цивільній справі № 369/1972/21 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, поновлення на роботі та поновлення на роботі.

В обґрунтування заявлених вимог вказував, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2021 року у справі № 369/1972/21 позов ОСОБА_1 задоволено, визнано незаконним та скасовано наказ директора Державного підприємства «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» № 195/1-K від 17.12.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади Першого заступника генерального директора Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України; поновлено ОСОБА_1 на посаді Першого заступника генерального директора Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»; стягнуто з Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

02.06.2022 року до постановою Київський апеляційний суд рішення залишив в силі, а відтак рішення набрало законної сили.

16.05.2025 року стягувач подав до суду заяву про уточнення заяви від 17.03.2025 року про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 26.03.2024 року по 29.05.2025 року.

На підставі викладеного, враховуючи невиконання рішення суду по теперішній час, заявник просив стягнути з ДП «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 26.03.2024 року по 29.05.2025 року.

28.05.2025 року до суду від представника відповідача надійшло заперечення на заяву, згідно якого остання заперечила проти задоволення заяви повністю та повідомила суд, що 27.03.2025 ДП АГРОКОМБІНАТ «Пуща-Водиця» видало наказ про скасування наказу №195/1-к від 17.12.2020 та поновлення на роботі ОСОБА_1 на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.09.2021 по справі №369/1972/21, відповідно до якого ОСОБА_1 поновлено на посаді «перший заступник генерального директора» з 18.12.2020 та допущено на роботі за посадою відповідно до судового рішення негайно. Копію вказаного наказу 27.03.2025 направлено на електронну та єдину відому роботодавцю поштову адресу ОСОБА_1 . Разом із вказаним наказом працівнику направлено супровідний лист, в якому повідомлено про необхідність з`явитися до Підприємства для внесення відповідного запису до трудової книжки та приступити до виконання обов`язків, також, для зручності, зазначено адресу місцезнаходження Підприємства, робочий графік, оскільки під час апеляційного розгляду останньої аналогічної заяви, ОСОБА_1 на питання колегії суддів так і не зміг повідомити за якою адресою він виконував свої посадові обов`язки. Докази направлення вказаних документів додаю до заперечень. 10.04.2025 конверт разом з наказом та супровідним листом повернувся на адресу ДП АГРОКОМБІНАТ «Пуща-Водиця» за закінченням встановленого терміну зберігання.

У судове засідання 29.05.2025 року учасники справи не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд заяви без їх участі.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Згідно Постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року № 761/38266/14 (61-1091св21) якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку сторона повинна дотримуватися норм процесуального законодавства.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Розділом VI ЦПК України передбачено вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових) осіб.

Отже, ст. ст. 430-446 ЦПК України не передбачено право позивача на звернення до суду з заявою в порядку виконання рішення суду по трудових спорах щодо стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Разом з тим, суд вважає за необхідне врахувати положення ст. 236 КЗпП України та розглянути заяву ОСОБА_1 в порядку виконання рішення суду.

Так, ст. 236 КЗпП України передбачає, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 02.06.2022 року, у справі № 369/1972/21 позов ОСОБА_1 задоволено, визнано незаконними та скасовано наказ директора ДП «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» № 195/1-K від 17.12.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади Першого заступника генерального директора ДП «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», згідно п.3 ст.40 КЗпП України; поновлено ОСОБА_1 на посаді Першого заступника генерального директора ДП «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»; стягнуто з ДП «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Вказане рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі підлягало негайному виконанню.

Як вбачається з наказу відповідача № 15-к від 27.03.2025 року про скасування наказу №195/1-к від 17.12.2020 та поновлення на роботі ОСОБА_1 на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.09.2021 по справі №369/1972/21, ОСОБА_1 поновлено на посаді «перший заступник генерального директора» з 18.12.2020 та допущено на роботі за посадою відповідно до судового рішення негайно.

Отже, суд приходить до висновку, що ДП «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» до 27.03.2025 року не було виконано рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2021 року в справі № 369/1972/21 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» про визнання неправомірними дій ДП «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» щодо визнання незаконним та скасування наказу ДП «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», стягнення з ДП «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» середнього заробітку за час вимушеного прогулу та поновлення на роботі, протягом періоду часу з 26.03.2024 року по 26.03.2025 року.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2021 року визначено середньоденний заробіток позивача в розмірі, що становить суму 728,20 грн.

Зважаючи на те, що тривалість вимушеного прогулу позивача за період з 26.03.2024 по 26.03.2025 становить 365 днів, середньоденний заробіток - 728,20 грн., розмір середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду становить: 365 х 728,20 = 265 793 грн., які підлягають до стягнення з ДП «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» на користь ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 353 ЦПК України, ст. 236 КЗпП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2021 року в порядку статті 236 Кодексу законів про працю України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, поновлення на роботі - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» (08131, Київська область, Бучанський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 63, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 26.03.2024 року по 26.03.2025 в розмірі 265 793 (двісті шістдесят п`ять тисяч сімсот дев`яносто три) гривні 00 копійок.

У задоволенні решти заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвала була постановлена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Повна ухвала складена: 18.07.2025 року.

Суддя А.В. Янченко