Справа № 569/199/25
У Х В А Л А

про скасування заочного рішення

08 липня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача Савурка О.В.

представника відповідача Зражевської Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення,

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 травня 2025 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення. Усунуто ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення його у квартиру.

13 червня 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, поданою представником відповідача ОСОБА_3 , в якій просить скасувати заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 травня 2025 року та повернутися до розгляду справи на стадію підготовчого засідання.

Заяву мотивує тим, що 25 травня 2025 року повернулася до України з Польщі та випадково довідалася, що на час її перебування за межами України колишнім чоловіком ОСОБА_4 було подано до суду позовну заяву про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення. З прийнятим рішенням не згідна. Н е з`явилася до суду через поважні причини, адже була за межами України. Спірна квартира не є особистою власністю позивача, а є спільною сумісною власністю подружжя, так як набута під час шлюбу. У власності подружжя наявний також житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , до якого позивач її, як співвласника майна, не допускає. Позивач не має намір проживати в спірній квартирі і такий позов подав , щою заселити до квартири третіх осіб, а не проживати особисто. Вона, як співвласник спірного майна, має право давати або не давати дозвіл щодо проживання третіх осіб у спірній квартирі.

В судовому засіданні представник відповідача заяву про перегляд заочного рішення підтримала та додатково пояснила, що квартира не є особистою власністю позивача і він не має наміру там проживати, а хоче, щоб там проживала дочка. Позивач чинить перешкоди колишній дружині у доступі до будинку в с.Шубків і буде мати доступ до квартири, а відповідач, будучи інвалідом, залишиться з сином на вулиці. Старша дочка проявляє зневагу до матері, тому і проживає з батьком. Проживання доньки в квартирі має бути зі згоди обох співвласників. Сторони, з огляду на їх стосунки, не можуть співіснувати під одним дахом, тому вселення позивача, а так само і дочки, завдасть ОСОБА_2 шкоди її психічному здоров`ю. Вважає, що у справі відсутній предмет спору, оскільки позивач хоче заселити в спірну квартиру дочку, а не проживати там сам.

Позивач заперечує щодо задоволення заяви про перегляд заочного рішення, оскільки до прийняття судом рішення про поділ майна подружжя він є одноосібним власником спірної квартири. Відповідач за власним бажанням виїхала з будинку в с.Шубків і без його згоди поселилася у квартирі, яка їй не належить. До війни вона спокійно проживала у квартирі. Саме те, що він просив дати дочці ключі від квартири стало причиною звернення колишньої дружини до суду з позовом про поділ майна.

Представник позивача просить відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, оскільки він особисто повідомляв відповідача про наявність в суді спору щодо вселення позивача та просив надати ключі від спірної квартири, але вона відмовилася. Жодних доказів, які б стверджували, що позивач не має права проживати у спірній квартирі, відповідач до заяви про перегляд заочного рішення не надала.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали цивільної справи № 569/199/25 та додані до заяви про перегляд заочного рішення докази, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За положеннями ст.284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справ, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

З матеріалів справи суд встановив, що відповідач повідомлялася про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_3 , однак відправлення повернулися з поштовою відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Оскільки письмових доказів обізнаності відповідача про дату, час і місце судового засідання та отримання нею копії позовної заяви з додатками матеріали справи не містять, суд вважає, що причина неявки до суду заявниці, відповідача у справі, була поважною.

Суд також вважає, що докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи, а тому заяву про перегляд заочного рішення належить задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст.260, 261, 288, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення задовольнити.

Скасувати заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення.

Призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Призначити підготовче засідання на 11 год 00 хв 12 вересня 2025 року в приміщенні Рівненського міського суду Рівненської області (33001, м.Рівне, вул.Шкільна, буд.1).

Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч.4 ст.178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої п`ятої ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частини третьої п`ятої ст.178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя