Постанова

Іменем України

15 липня 2025 року

м. Київ

справа № 759/13330/22

провадження № 61-5017св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крат В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Пархоменко П. І.,

учасники справи:

стягувач - ОСОБА_1 ,

боржник - акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»,

заінтересована особа - Національне агентство з питань запобігання корупції,

головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчук Костянтин Петрович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 30 травня 2024 року в складі судді Петренко Н. О., та постанову Київського апеляційного суду від 18 березня 2025 року (повний текст складено 20 березня 2025 року) в складі колегії суддів: Березовенко Р. В., Лапчевської О. Ф., Мостової Г.І.,

Історія справи

Короткий зміст скарги

У травні 2024 року АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звернулася із скаргою на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука К. П.

Скарга мотивована тим, що 29 березня 2024 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 759/13330/20 виданого Святошинським районним судом м. Києва про стягнення АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 786 338,74 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів та стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 судових витрат по сплаті судового збору у сумі 6 010, 01 грн. Боржником у виконавчому провадженні НОМЕР_1 у постанові зазначено АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», ідентифікаційний код 36217282, адреса м. Київ, вул. Назарівська, 3 та 34400, м. Вараш, будівельна база № 1, промислова зона 35/2, Рівненська область.

Разом із відкриттям виконавчого провадження 29 березня 2024 року головним державним виконавцем винесені постанови про стягнення виконавчого збору та розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

03 квітня 2024 року державним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень № НОМЕР_5 по виконанню постанови про стягнення виконавчого збору № НОМЕР_1, виданого 29 березня 2024 року Шевченківським відділом ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) та № НОМЕР_2 по виконанню постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження № НОМЕР_1, виданого 02 квітня 2024 року Шевченківським ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ).

Однак у порушення законодавства, держаний виконавець прийняв до виконання виконавчий лист № 759/13330/22 та самостійно вніс до постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року адресу боржника м. Київ, вул. Назарівська, 3

11 січня 2024 року відбулася державна реєстрація АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 11 січня 2024 року, тому ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» з 11 січня 2024 року припинено. Заміну сторони виконавчого провадження не було проведено, а тому державний виконавець зобов`язаний був повернути виконавчий документ.

АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» просило:

визнати дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука К. П. по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року з виконання виконавчого листа № 759/13330/22, виданого 27 березня 2024 року Святошинським районним судом міста Києва про стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 786 338,74 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів та стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 судових витрат по сплаті судового збору в сумі 6 010,01 грн незаконними;

визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року з виконання виконавчого листа № 759/13330/22, виданого 27 березня 2024 року Святошинським районним судом міста Києва про стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 786 338,74 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів та стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 судових витрат по сплаті судового збору в сумі 6 010,01 грн, винесену головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуком К. П.;

скасувати постанови винесені у виконавчому провадженні № НОМЕР_1: постанову від 29 березня 2024 року про стягнення виконавчого збору та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 02 квітня 2024 року.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30 травня 2024 року:

у задоволенні скарги представника АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відмовлено;

у частині скасування постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження закрито.

Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що:

представник заявника вказує, що державний виконавець у порушення норм законодавства прийняв до виконання виконавчий лист 759/13330/22 та самостійно вніс до постанови про відкриття провадження № НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року адресу боржника м. Київ, Назарівська, 3. Адресу боржника у виконавчому листі 759/13330/22 зазначено 34400, м. Вараш , будівельна база № 1, промислова зона 35/2, Рівненська область. В той же час, інформація, що Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» ( Державного підприємства « Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом») адреса: м. Київ, вул. Назарівська, 3 є загальновідомою. Вказане також підтверджується Єдиним державним реєстром юридичних осіб. У постанові про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року державним виконавцем зазначено адресу боржника 34400, м. Вараш, будівельна база № 1, промислова зона 35/2, Рівненська область та м. Київ, вул. Назарівська, 3, що не заборонено Законом України «Про виконавче провадження»;

встановлено, що виконавчий лист № 759/13330/22 відповідав вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а тому державним виконавцем правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. З наданих матеріалів вбачається, що державним виконавцем було дотримано вимоги законодавства під час вирішення питання щодо відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року. Отримавши виконавчий документ на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, діяв у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» та у межах наданих йому повноважень, а тому підстави для скасування постанови про відкриття провадження відсутні. Щодо посилань скаржника про не проведення заміни боржника у виконавчому провадженні судом встановлено, що дана заміна відбулася під час розгляду справи в Київському апеляційному суді. Саме Київським апеляційним судом вказано боржника АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»;

щодо скасування постанов винесених у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження від 02 квітня 2024 року, суд зазначив, що Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Закону «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). За своєю природою постанова про стягнення виконавчого збору є рішенням державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця;

відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження. Згідно частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Тобто, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Тому скарга в частині скасування постанов про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а тому в цій частині провадження підлягає закриттю.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 18 березня 2025 року

апеляційну скаргу АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» задоволено частково;

ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року змінено та викладено її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що:

не погодившись із вказаною ухвалою суду АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» 01 липня 2024 року подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, які мають значення, просило скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року в частині відмови у задоволенні скарги АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на дії державного виконавця, а скаргу у цій частині задовольнити;

відмовляючи у задоволенні скарги в оскаржуваній частині суд першої інстанції встановив, що державним виконавцем було дотримано вимоги законодавства під час вирішення питання щодо відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року. Отримавши виконавчий документ на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, останній діяв у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» та у межах наданих йому повноважень, а тому підстави для скасування постанови про відкриття провадження відсутні. Щодо посилань скаржника про не проведення заміни боржника у виконавчому провадженні судом встановлено, що дана заміна відбулася під час розгляду справи в Київському апеляційному суді. Саме апеляційним судом вказано боржника АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом». З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не в повній мірі погодилися з нижченаведених мотивів;

згідно з частиною першою статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. У постанові від 22 квітня 2020 року у справі № 641/7824/18 Верховний Суд зазначив, що тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим. У пунктах 68, 70-72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 вказано, що «право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця…»;

відповідно до пункту 1 частини першої ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Відповідно до частиною п`ятою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. На підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа. Частини 4, 5 вказаної статті визначають, що про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди;

звертаючись у травні 2024 року до суду зі скаргою на дії та рішення головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука К. П. щодо відкриття 29 березня 2024 року виконавчого провадження № НОМЕР_1 АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» не зазначив, які права чи свободи боржника порушені діями державного виконавця при виконанні виконавчого листа №759/13330/22 виданого 27 березня 2024 року про стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 грошових коштів, з урахуванням того, що 02 квітня 2024 року, тобто через чотири дні, у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 на підставі заяви стягувача виконавчий лист повернуто стягувачу, і ВП № НОМЕР_1 було завершено. В подальшому, починаючи з 03 квітня 2024 року примусове виконання виконавчого листа № 759/13330/22 виданого 27 березня 2024 року про стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 грошових коштів здійснюється у іншому виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_3, а отже, колегія суддів вважає, що права чи свободи боржника у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 станом на травень 2024 року не порушені діями державного виконавця. При цьому, колегія суддів критично розцінює доводи апелянта щодо порушення прав боржника постановою про відкриття виконавчого провадження у частині стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у ВП № НОМЕР_1, оскільки це окремі процесуальні дії державного виконавця, оскарження яких відноситься до юрисдикції адміністративного суду, про що судом першої інстанції було вказано боржнику. За встановлених обставин, місцевий суд зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні скарги, проте помилився щодо мотивів такої відмови.

Аргументи учасників справи

17 квітня 2025 року АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» через підсистему Електронний суд подало касаційну скаргу на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 березня 2025 року (повне судове рішення складено 20 березня 2025 року), у якій просило:

оскаржені судові рішення скасувати;

ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу;

визнати дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука К. П. по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року з виконання виконавчого листа № 759/13330/22, виданого 27 березня 2024 року Святошинським районним судом міста Києва про стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 786 338,74 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів та стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 судових витрат по сплаті судового збору в сумі 6 010,01 грн незаконними;

визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року з виконання виконавчого листа № 759/13330/22, виданого 27 березня 2024 року Святошинським районним судом міста Києва про стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 786 338,74 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів та стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 судових витрат по сплаті судового збору в сумі 6 010,01 грн, винесену головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуком К. П.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

на момент відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 боржник за виконавчим документом - Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» припинено;

як вбачається з поданої стягувачем заяви про відкриття виконавчого провадження від 27 березня 2024 року жодних документів щодо місцязнаходження боржника чи його майна не додано;

на момент відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4 (постанова про відкриття виконавчого провадження від 29 березня 2024 року, заява стягувача про відкриття виконавчого провадження від 27 березня 2024 року) існували об`єктивні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу, а саме, припинення юридичної особи - боржника державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» зазначеного у виконавчому документі (пункт 5 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження») та виконавчий лист подано без дотримання вимог цього Закону та Інструкції, а саме: виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання (пункт 10 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»);

апеляційний суд виніс оскаржену постанову з порушенням норм як матеріального, так і процесуального права та без повного, всебічного та об`єктивного дослідження доказів у справі і, відповідно, остання підлягає скасуванню в повному обсязі;

апеляційним судом повністю проігноровані доводи апелянта та не надана належна оцінка, зокрема про те, що будь-якому відкриттю виконавчого провадження передує встановлення виконавцем відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу;

апеляційний суд в порушення підпункту в) пункту 3 частини першої статті 382 ЦПК України, згідно з якою постанова суду апеляційної інстанції складається, у тому числі з мотивувальної частини із зазначенням: мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

апеляційний суд не врахував, що виконавче провадження № НОМЕР_5, є похідним виконавчим провадження від виконавчого провадження № НОМЕР_1. Відкликання стягувачем виконавчого документу (виконавчого листа № 759/13330/22 виданого 27 березня 2024 року), подальші маніпуляції суду першої інстанції з внесенням змін до нього (в частині боржника) шляхом видачі нового аналогічного виконавчого документу датованого вже 03 квітня 2024 року) і повторне його пред`явлення до одного й того ж органу ДВС поклало на акціонерне товариство тягар подвійного стягнення виконавчого збору.

Аналіз касаційної скарги свідчить, що судові рішення оскаржуються в частині відмови в задоволенні скарги про визнання дій головного державного виконавця по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року та визнання неправомірною і скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року. В іншій частині судові рішення не оскаржуються, а тому в касаційному порядку не переглядаються.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 02 травня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі.

20 травня 2025 року справа передана судді-доповідачу Крат В. І.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 02 травня 2025 рокувказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: порушення норм процесуального права.

Фактичні обставини

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 вересня 2023 року ():

позов ОСОБА_1 задоволено частково;

визнано протиправним та скасовано наказ відокремленого підрозділу «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом» від 26 травня 2021 року за № 162 «Про звільнення ОСОБА_1 »;

поновлено позивача на роботі на посаді начальника відділу вхідного контролю, вторинних ресурсів реалізації та аналізу руху ТМЦ Запорізького відділення ВП «Складське господарство»;

стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 травня 2021 року по 15 вересня 2023 року у розмірі 1 809 419,91 грн;

стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» в дохід держави судовий збір в розмірі 8 218,17 грн;

в іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено;

допущено негайне виконання рішення в частині стягнення за один місяць середньої заробітної плати.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/117688658):

апеляційну скаргу ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», правонаступником якого є АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» задоволено частково;

рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення суми судового збору скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення;

стягнуто з АТ НАЕК «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 786 338,74 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів;

стягнуто з АТ НАЕК «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6 010,01 грн;

в іншій частині рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 вересня 2023 року залишено без змін;

ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 29 вересня 2023 року про виправлення арифметичної помилки та описки скасовано;

додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2023 року скасовано;

компенсовано АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» сплачені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 5 658,26 грн за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

29 березня 2024 року постановою головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у м Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Савчуком К.П. відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №759/13330/22 виданого 27 березня 2024 року про стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 786 338,74 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 судових витрат по сплаті судового збору у сумі 6 010,01 грн.

Боржником є АТ Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (, адреса: м. Київ, вул. Назарівська, 3; 34400, м. Вараш, будівельна база № 1, промислова зона 35/2, Рівненська область).

29 березня 2024 року у вказаному виконавчому провадженні державним виконавцем винесені постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 79 234,87 грн та про стягнення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 457,92 грн.

02 квітня 2024 року постановою Головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві ЦМЮ (м. Київ) Савчука К.П. у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_1 на підставі заяви стягувача виконавчий лист № 759/13330/22 виданий 27 березня 2024 року повернуто стягувачу.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 03 квітня 2024 року постановою від 08 квітня 2024 року головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Савчуком К. П. відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа №759/13330/22 виданого 27 березня 2024 року про стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 786 338,74 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів та стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 судових витрат по сплаті судового збору у сумі 6 010,01 грн.

Позиція Верховного Суду

Касаційний суд відхиляє аргументи касаційної скарги з таких мотивів.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (частина третя статті 451 ЦПК України).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частина третя статті 451 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) вказано, що «право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) вказано, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

У справі, що переглядається:

апеляційний суд встановив, що звертаючись у травні 2024 року до суду зі скаргою на дії та рішення головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука К. П. щодо відкриття 29 березня 2024 року виконавчого провадження № НОМЕР_1 АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» не зазначив, які права чи свободи боржника порушені діями державного виконавця при виконанні виконавчого листа № 759/13330/22 виданого 27 березня 2024 року про стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 грошових коштів, з урахуванням того, що 02 квітня 2024 року, тобто через чотири дні, у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_1 на підставі заяви стягувача виконавчий лист повернуто стягувачу, і ВП № НОМЕР_1 було завершено. В подальшому, починаючи з 03 квітня 2024 року примусове виконання виконавчого листа № 759/13330/22 виданого 27 березня 2024 року про стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 грошових коштів здійснюється у іншому виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_3;

апеляційний суд встановив, що права чи свободи боржника у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 станом на травень 2024 року не порушені діями державного виконавця

апеляційний суд врахував, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим.

апеляційний суд обґрунтовано відхилив аргумент апеляційної скарги про порушення прав боржника постановою про відкриття виконавчого провадження у частині стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у ВП № НОМЕР_1, оскільки це окремі процесуальні дії державного виконавця, оскарження яких відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

За таких обставин, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про зміну ухвали суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні скарги про визнання дій головного державного виконавця по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року та визнання неправомірною і скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України).

Правило про те, що «не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань» стосується випадків, коли такі недоліки не призводять до порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21)).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що ухвала суду першої інстанції в незміненій апеляційним судом частині та постанова апеляційного суду в частині відмови в задоволенні скарги про визнання дій головного державного виконавця по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року та визнання неправомірною і скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року ухвалені без дотримання норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінки доказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку із наведеним, касаційний суд вважає, що касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції в незміненій апеляційним судом частині та постанову апеляційного суду в частині відмови в задоволенні скарги про визнання дій головного державного виконавця по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року та визнання неправомірною і скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 30 травня 2024 року в незміненій апеляційним судом частині та постанову Київського апеляційного суду від 18 березня 2025 року в частині відмови в задоволенні скарги про визнання дій головного державного виконавця по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року та визнання неправомірною і скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

П. І. Пархоменко