Номер провадження: 22-ц/813/5079/25
Справа № 523/6183/24
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

01.07.2025 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду Погорєлова С.О., розглянувши питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 березня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановила:

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04 березня 2025 року позов АТ «Сенс Банк» задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, 01 квітня 2025 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 березня 2025 року було залишено без руху у зв`язку із недоплатою судового збору у розмірі 4542 гривень у відповідності до Закону України «Про Судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року із змінами від 15.12.2021 року.

Для усунення зазначених недоліків ОСОБА_1 був наданий десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення зазначених недоліків.

19 травня 2025 року засобами поштового зв`язку на адресу Одеського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, в якій скаржник посилається на те, що він є учасником бойових дій, а тому звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Апеляційний суд зазначає, що згідно із п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Крім того послався на те, що в рішенні Суворовського районного суду м. Одеси від 04 березня 2025 року було зазначено, що: «відповідач є особою, яка звільнена від сплати судового збору, як ветеран війни, учасник бойових дій, а тому судовий збір у розмірі 3028, який сплачено АТ «Сенс Банк» компенсується за рахунок коштів Державного бюджету України у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України».

Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зазначено, що «відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У ст. 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у ст. 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст. ст. 12, 22 Закону № 3551-XII.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18)».

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року зазначено, що згідно з відкритими та загальнодоступними даними Офіційного веб-порталу парламенту України, у березні 2020 року у Верховній Раді України зареєстрований проект Закону про внесення зміни до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (щодо сплати судового збору при захисті прав учасників бойових дій, постраждалих учасників Революції Гідності та Героїв України).

До проекту цього Закону було надано пояснювальну записку та висновки комітетів Верховної Ради України з яких вбачається, що метою цього законопроекту було усунення суперечності, що буде сприяти приведенню законодавства України про права і свободи людини і громадянина у відповідність до вимог принципів верховенства права та правової визначеності. А саме запропоновано внести зміни до Закону України «Про судовий збір» в частині викладення п. 13 ч. 1 ст. 5 зазначеного Закону в такій редакції: «учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у всіх справах незалежно від характеру порушених прав».

Проте Верховна Рада України не прийняла Закон про внесення зміни до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (щодо сплати судового збору при захисті прав учасників бойових дій, постраждалих учасників Революції Гідності та Героїв України).

Тобто законодавець чітко визначив свою позицію щодо спірного питання.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує в апеляційному порядку судове рішення у справі, предметом якої є стягнення заборгованості за кредитним договором.

Отже, зазначена справа не пов`язана із захистом порушених прав ОСОБА_1 як учасника бойових дій, тому він не звільняється від сплати судового збору за подання вказаної апеляційної скарги.

За таких обставин, посилання скаржника на звільнення від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не заслуговують на увагу, оскільки не пов`язані із захистом порушених прав, як учасника бойових дій.

Приймаючи до уваги зазначене, а також конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, апеляційний суд вважає, що скаржник як сторона у справі має виконувати встановлений законодавством обов`язок сплати судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Таким чином, апелянту продовжується строк для усунення зазначених недоліків. В разі невиконання у передбачений законом строк вимог закону, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України,-

ухвалила:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 березня 2025 року, а саме щодо доплати судового збору, протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали суду.

Роз`яснити апелянту, що у разі невиконання вимог ухвали у передбачений законом строк, зокрема несплати судового збору, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова