Справа № 209/4498/25
Провадження № 2-о/209/79/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2025 р. м. Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді - Ковальової-Писаревої А.Б.,

за участі секретаря - Лушпай І.І.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Кот Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Друга кам`янська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2025 року до Дніпровського районного суду міста Кам`янського із заявою звернулась ОСОБА_1 , заінтересована особа: Друга кам`янська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення. Просить суд встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме у період з 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 - день смерті спадкодавця, за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 отримали у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 і він оформив на себе спадщину на 1/2 частку спільної квартири після її смерті. ОСОБА_2 залишився проживати у квартирі, згодом проживав разом із братом ОСОБА_4 , який також помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заявниця вказує, що вона проживала по сусідству з померлим - у квартирі по АДРЕСА_2 'янському з 1997 року та завжди підтримувала гарні відносини з ним, його мамою та братом. Коли помер брат ОСОБА_2 вони разом займалися організацією поховання. Окрім того, вони з ним разом надавали допомогу його брату за життя, який хворів на цироз печінки, і до самої смерті доглядали за ним. Після смерті брата ОСОБА_2 залишився повністю самотнім, він ніколи не мав дружини та дітей, та почав потребувати стороннього догляду, адже мав інвалідність, і попросив її оселитися з ним та піклуватись про нього. Починаючи з початку 2017 року вона постійно проживала з ним у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Їх єднало спільне господарство, взаємна турбота, побутові обов`язки, вони разом утримували житло у належному стані, планували встановлення автономного електроопалення. Крім того, ОСОБА_2 мав лише пенсію по інвалідності, якою не завжди вдавалося покрити необхідні витрати, через це виникали борги за комунальні послуги, які вони разом поступово сплачували. Зазначає, що усе їх спільне проживання ґрунтувалося на підтримці, довірі та розподілі повсякденних обов`язків, спільному побуті, піклуванні один про одного, ведення спільного господарства, що притаманне сім`ї. Після звернення заявниці до нотаріуса після смерті ОСОБА_2 для оформлення спадщини, ОСОБА_1 було відмовлено постановою нотаріуса від 21 березня 2025 року та роз`яснено, що документи, які підтверджують родинний зв`язок спадкоємця зі спадкодавцем, відсутні та рекомендовано звернутись до суду. У зв`язку з вищевикладеним, вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 19 червня 2025 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі окремого провадження та витребувано від Другої кам`янської державної нотаріальної контори належним чином засвідчені копії спадкової справи, яка була заведена після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

У відкритому судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтримала свою заяву, просила її задовільнити в повному обсязі та підтвердила, що проживала та вела спільне господарство з ОСОБА_2 з 2017 року до дня його смерті, а саме - до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначила, що померлий на день смерті у зареєстрованому шлюбі не перебував, інших спадкоємців, крім неї, визначених статтями 1261-1264 ЦК України не має. Надала суду товарний чек за №41965 від 02 жовтня 2021 року на придбання електрорадиаторів та фіскальний чек від 06 квітня 2023 року на придбання холодильнику.

Представник заінтересованої особи Другої кам`янської державної нотаріальної контори в судове засіданні не з`явився, надали клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника та надіслали копію спадкової справи № 160/2025, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 79-93).

Вивчивши письмові докази, заслухавши пояснення заявниці та свідків, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 8 від 21 березня 2025 року, а/з №300 від 08 лютого 2025 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с. 84-85).

Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому та його матері ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25 грудня 1997 року (а.с.15, 16-17).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 вересня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Гнєзділовою Л.В. та зареєстровано в реєстрі за №2-1050, ОСОБА_2 за життя успадкував після смерті своєї матері 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 /на теперішній час м.Кам`янське/ (а.с.18-19).

21 березня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлому ОСОБА_2 , та отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.14). Як зазначено в Постанові державного нотаріуса Астахової О.С. від 21 березня 2025 року, до якої заявниця звернулась з приводу оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2 , їй необхідно в судовому порядку встановити факт родинних зв`язків спадкоємця зі спадкодавцем.

Згідно довідки ТОВ «Абонент ХХІ» за №001335519 від 22 березня 2025 року та за №001335520 від 22 березня 2025 року про кількість зареєстрованих осіб (а.с. 86), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_1 з 03 травня 1982 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно наданого суду товарного чеку за №41965 від 02 жовтня 2021 року, заявницею в період спільного проживання з ОСОБА_2 за спільні кошти придбавалися електрорадиатори та згідно фіскального чеку від 06 квітня 2023 року - холодильник.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживала та вела спільне господарство разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з 2017 року по день його смерті та сплачувала комунальні послуги (а.с.30-51), а також за спільні кошти придбавала побутову техніку. Даний факт підтверджується також актом №170 про проживання від 08 травня 2025 року, складеним членами комісії техніками КП КМР «Добробут» Н.О. Бруснік, ОСОБА_5 та затвердженим начальником юридичного відділу О.С. Білим, згідно якого мешканці будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_6 (кв. АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_7 (кв. АДРЕСА_5 ) підтвердили, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживає без реєстрації за вищевказаною адресою з 2017 року та по теперішній час (а.с.23).

Крім того, допитані в судовому засіданні 09 липня 2025 року свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , пояснили суду, що є сусідками заявниці, проживають в одному будинку. Зазначили, що мають з заявницею сусідські стосунки; померлий ОСОБА_2 жив в квартирі АДРЕСА_6 з мамою та братом, які померли; після смерті родичів ОСОБА_2 залишився дуже самотнім і потребував підтримки, тому ОСОБА_8 (заявниця) почала йому допомагати, а потім і переїхала до його квартири; свідки неодноразово були в зазначеній квартирі в гостях та особисто бачили, що заявниця спільно проживала з померлим ОСОБА_2 , вела з ним спільне господарство, придбавала продукти, готувала та прибирала; в квартирі було чисто та охайно; пояснили суду, що жили вони дійсно постійно в період з початку 2017 року по день його смерті однією родиною.

Отже, наведене свідчить про те, що заявниця ОСОБА_1 дійсно постійно проживала разом із покійним ОСОБА_2 більше п`яти років до дня його смерті за адресою: АДРЕСА_1 , і вони були пов`язані спільними правами і обов`язками, тобто фактично проживали однією сім`єю.

З копії спадкової справи № 160/2025, зареєстрованої у спадковому реєстрі за № 73834871, після смерті ОСОБА_2 (а.с.70-93) вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулася лише заявниця ОСОБА_1 та заповіту ОСОБА_2 не залишив.

Як зазначає ОСОБА_1 , встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини потрібно їй для юридично значимої дії - прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги заявниці, з таких мотивів.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення

В п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, зокрема суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини".

За правилами ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно із ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

П.6 рішення Конституційного суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом і ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Як роз`яснено в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, при вирішення спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання за спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю за спадкодавцем без шлюбу, таке право також можуть мати інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї.

Таким чином, оцінивши усі докази, що досліджені судом по справі у їх сукупності, суд вважає, що факт спільного постійного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 не менше п`яти років за адресою: АДРЕСА_1 до дня його смерті та відкриття спадщини, знайшов своє повне підтвердження, а тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 76-89, 263-265, 268, 273, 315-319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Друга кам`янська державна нотаріальна контора (, місцезнаходження: м.Кам`янське, пр.Наддніпрянський, буд.1Г) про встановлення факту, що має юридичне значення. - задовольнити повністю.

Встановити факт постійного спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме - у період з 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 - день смерті спадкодавця, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 16 липня 2025 року.

Суддя А.Б. Ковальова-Писарева