справа № 278/4975/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Віктора Мокрецького, за участю секретаря Анни Кривенької, розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРТОКИЇВКА" та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Центр надання адміністративних послуг Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про зняття обтяження з нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом в якому просила скасувати обтяження з нерухомого майна житлового будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 2499340), що належить на праві власності ОСОБА_1 .

У обґрунтування заявленого, ОСОБА_1 повідомила, що у вересні 2003 року на підставі договору купівлі-продажу остання набула у власність житловий будинок АДРЕСА_1 . Водночас, у подальшому позивачкою установлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявне обтяження щодо указаного об`єкту нерухомості у вигляді заборони відчуження від 1973 року. Зазначений перебіг подій унеможливлює позивачку реалізувати її право власності відносно вищевказаного об`єкта нерухомого майна у повній мірі, а тому остання вимушена звернутися до суду із цим позовом.

Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання і, відповідно, без фіксації його перебігу та заперечень щодо такого порядку від учасників не надходило і судом не встановлено.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕРТОКИЇВКА", у свою чергу, скерувало відзив на позовну заяву згідно із яким позовні вимоги ОСОБА_1 визнало у повному обсязі.

Відповідач Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА" правом на подання відзиву не скористалося.

Дослідивши матеріали справи судом установлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.

10 вересня 2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу житлового будинку згідно із яким позивачка набула право власності на будинок АДРЕСА_1 . Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Доброльожею Віктором Віталійовичем та зареєстроване в реєстрі за № 5712 (а.с. 7).

11 вересня 2003 року Житомирським обласним державним комунальним підприємством по технічній інвентаризації зареєстроване право власності позивачки на зазначений об`єкт нерухомості (а.с. 8).

Того ж дня відносно указаного щодо зазначеного будинку Житомирським обласним державним комунальним підприємством по технічній інвентаризації виготовлений технічний паспорт (а.с. 9-11).

Згідно із відомостями, наявними у Державному реєстрі прав на нерухоме майно відносно будинку АДРЕСА_1 існує заборона відчуження об`єкту нерухомого майна, яка зареєстрована в реєстрі 28 квітня 2006 року Першою житомирською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н від 05 жовтня 1973 року наданого Радгоспом (а.с. 12).

Із листа Житомирського обласного державного нотаріального архіву № 1503-81-21 від 05 липня 2024 року вбачається, що згідно із реєстром Третьої житомирської державної нотаріальної контори для реєстрації заборон нерухомості (розпочато: 1958, закінчено: 1994) наявний реєстраційний запис № 6 від 12 липня 1978 року щодо реєстрації заборони відчуження нерухомого майна гр. ОСОБА_3 , зареєстрованого згідно із повідомленням Радгоспу Вертокиївка Житомирського району Житомирської області (а.с. 13).

Відповідно до архівної довідки № К-618 від 22 серпня 2024 року у погосподарській книзі № 3 Зарічанської сільської ради Житомирського району Житомирської області на 2001-2005 роки за адресою: АДРЕСА_1 значиться голова домогосподарства ОСОБА_4 і разом із нею значиться її син ОСОБА_5 . Особовий рахунок будинку АДРЕСА_2 і побудований він у 1973 році. 11 вересня 2002 року право власності на зазначений будинок в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав його син ОСОБА_2 (а.с. 14). Зазначені фактичні обставини підтверджуються також і відомостями, указаними в погосподарській книзі № 3 за 2001-2005 роки (а.с. 15-19).

05 вересня 2024 року архівним відділом Житомирської районної військової адміністрації Житомирської області видана архівна довідка № Ф-641 відповідно до якої рішенням Троянівської ради депутатів трудящих від 08 січня 1951 року «Про об`єднання колгоспів» об`єднані колгоспи: ім. Ворошилова с. Вертокиївка, ім. Паризької комуни с. Іванківці, «Перемога» с. Городище в одне господарство з назвою хмелерадгосп «Вертокиївка». Згідно із рішенням зборів уповноважених змелерадгоспу «Вертокиївка» село Вертокиївка Житомирського району від 23 лютого 1996 року протокол № 1, на базі радгоспу «Вертокиївка» створено колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) «Вертокиївка». На підставі ухвали заключних загальних зборів КСП «Вертокиївка» (протокол № 5 від 01 квітня 2000 року), наказу директора СТОВ «Перемога» та рішення СВК «Вертокиївка», колективне сільськогосподарське підприємство «Вертокиївка» реорганізовано в сільськогосподарський виробничий кооператив «Вертокиївка» та сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Перемога» село Іванківці, які є правонаступниками КСП «Вертокиївка» (а.с. 20).

Нормами законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином.

Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За правилами ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Нормою ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із приписами статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.

Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами законодавства, якими врегульовані зазначені правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки вищевказане обтяження накладалося щодо нерухомого майна гр. ОСОБА_3 . Натомість, власником будинку АДРЕСА_1 є позивачка, яка набула таке право власності у встановленому законодавством порядку. За таких обставин, наявність заборони відчуження зазначеного об`єкту нерухомості призводить до порушення прав і законних інтересів позивачки, як власника такого майна.

Оскільки позивачкою заявлено клопотання про віднесення судових витрат на її рахунок суд в порядку ст. 141 ЦПК України не здійснює розподіл таких витрат.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Скасувати обтяження з нерухомого майна житлового будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 2499340), що належить на праві власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , код платника податків НОМЕР_1 ), яке зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 3159381 від 28 квітня 2006 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17 липня 2025 року.

Суддя Віктор Мокрецький