Номер провадження: 22-ц/813/3386/25
Головуючий у першій інстанції Ковтун Ю. І.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Драгомерецького М.М.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

представника ОСОБА_1 адвоката Сабліної Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання зустрічного позову, постановлену під головуванням судді Ковтун Ю.І., у цивільній справі за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди,

встановив:

У грудні 2022 року ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди.

19.09.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ФОП ОСОБА_2 про визнання відсутності прав вимоги. Крім того, ОСОБА_1 також просила поновити строк на подачу зустрічного позову.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.10.2024 року узадоволенні клопотання представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Сабліної Ю.С. про поновлення строку для подання зустрічного позову було відмовлено.

Матеріали зустрічного позову ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про визнання відсутності права вимоги за договором оренди за наслідками неукладення правочину, повернуто заявнику (т.2, а.с.113-115).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 10.10.2024 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (т.2, а.с.124-126).

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Вирішуючи питання про слухання справи у відкритому судовому засіданні, за участю представника ОСОБА_1 адвоката Сабліної Ю.С., та у відсутність інших учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання (т.2, а.с.167,170-173).

Колегія суддів також зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що в своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу за участю з`явившихся учасників справи і на підставі наявних і справі доказів.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 у поновленні строку для подання зустрічного позову та повертаючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив із того, що строк на звернення із зустрічним позовом було пропущено (а.с.112-115).

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступні підстави.

Згідно ч. 1ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно ч. 1ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам ст.ст.175 і 177 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.12.2022 року (суддя Чернявська Л.М.) у справі було відкрито провадження за позовом ФОП ОСОБА_2 та учасникам справи було надано 15-ти денний строк для подання відзиву з дня отримання вказаної ухвали (т.1, а.с.41).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.08.2024 року було задоволено самовідвід судді Чернявської Л.М. у розгляді даної справи (т.2, а.с.70-71).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2024 року було визначено інший склад суду: головуючий суддя Ковтун Ю.І. (т.2, а.с.67).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.09.2024 року (суддя Ковтун Ю.І.) дану справу було прийнято до провадження та справа була призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження (т.2, а.с.72).

19.09.2024 року відповідач ОСОБА_1 звернулася із зустрічним позовом (т.2, а.с.73-76).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 12 ст. 33 ЦПК України, у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Тобто у разі зміни складу суду розгляд справ починається спочатку.

Це означає, що провадження у справі не відкривається, але розгляд справи розпочинається з початку (як з відкриття провадження у справі), шляхом прийняття новим складом суду справи до провадження.

Іншого початку розгляду справи, діючий ЦПК України не передбачає.

Стадія, з якої розпочинається розгляд справи у разі зміни складу суду, визначається саме судом, а розгляд справи спочатку передбачає виконання судом усіх тих процесуальних вимог, які передбачені як під час відкриття провадження у справі.

Прийняття новим складом суду справи до свого провадження розпочинається з початку, що передбачає постановлення ухвали про прийняття справи та встановлення сторонам процесуальних прав та обов`язків. Отже, новий склад суду має право встановити учасникам справи відповідні процесуальні права та це буде відповідати принципу розгляду справи спочатку.

При цьому можливість скористатися цими правами у разі розгляду справи спочатку залишається на розсуд сторін. Якщо ж певні дії були вже вчинені сторонами і попередній склад суду не вирішив процесуальні питання щодо прийняття відзиву на позов чи зустрічного позову, їх вирішує новий склад суду.

Таким чином, в даному випадку, сторони вправі здійснювати всі процесуальні права, що визначення цивільно-процесуальним законодавством, у тому числі, подавати зустрічний позов.

Сам по собі факт, що при прийнятті справи до свого провадження, судом не було визначено строків для реалізації прав учасників судового процесу, не позбавляє їх таких прав, які вони можуть реалізувати, звернувшись із відповідними заявами.

За таких обставин, враховуючи, з визначенням нового складу суду, дана справа була розпочата з початку, а тому ОСОБА_1 , звертаючись із зустрічним позовом 19.09.2024 року, звернулася в межах строку, встановленого законом.

Апеляційний суд також звертає увагу, що згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Крім того, ч. 1 ст. 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 5 цієї статті визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість :

- керує ходом судового процесу;

- сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами ;

- роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій ;

- сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом ;

- запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Крім викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує практику ЄСПЛ, згідно усталеної практики якого, надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Так, згідно висновків, викладених в рішеннях ЄСПЛ, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Також згідно рішення ЄСПЛ не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, постановлену з надмірним формалізмом, доводи апеляційної скарги її спростовують, оскільки ухвала постановлена не у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів виходить також із економії процесуального часу, необхідного для розгляду можливого окремого позову ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про визнання відсутності прав вимоги.

Що стосується питання про розподіл судових витрат, то дане питання буде вирішено після розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389 - 391 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання зустрічного позову - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09.07.2025 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький