Справа № 493/256/25
Провадження № 2/493/352/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

ГОЛОВУЮЧОГО СУДДІ ІЛЬНІЦЬКОЇ О.М.

ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ ЖУКОВСЬКОЇ О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Балтський відділ державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

12.02.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Балтський відділ державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зменшення розміру аліментів. (а.с. 2-7).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що від шлюбу з ОСОБА_2 він має доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до рішення Балтського районного суду Одеської області від 29.03.2016 року по справі № 493/300/16-ц з нього стягуються на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 04.06.2024 року Балтським ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса) відкрите виконавче провадження № 75213642 з примусового виконання зазначеного рішення суду.

Від шлюбу з ОСОБА_3 він має сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до судового наказу Балтського районного суду Одеської області від 22.01.2018 року у справі № 493/55/18 з нього стягуються на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 22.04.2022 року Балтським ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса) відкрите виконавче провадження № 68863644 з примусового виконання зазначеного судового наказу.

Заборгованості зі сплати аліментів він не має та добровільно надає грошову допомогу дітям. Його матері ОСОБА_6 08.11.2016 року при повторному огляді медико-соціальною експертною комісією, встановлено першу «А» групу інвалідності, стан її здоров`я погіршився, та 04.01.2021 року їй встановлено безстроково першу «Б» групу інвалідності. Захворювання спричинило значну залежність від інших осіб у виконанні життєво важливих соціально-побутових функцій, його мати потребує стороннього догляду та матеріальної допомоги, оскільки не має можливості працювати та самостійно себе забезпечити.

Позивач зазначає, що він перебуває на військовій службі, військова частина оснащує по мінімуму, тому йому доводиться самостійно купляти собі одяг та амуніцію, однак особистих коштів часто не вистачає на досить дорогі необхідні елементи амуніції. Таким чином з моменту ухвалення рішення суду від 29.03.2016 року по справі № 493/300/16-ц про стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суттєво змінились його сімейні обставини, а саме народилась друга дитина, на утримання якої він також сплачує аліменти відповідно до судового наказу від 22.01.2018 року, погіршилось здоров`я його матері, що вимагає коштовного лікування, в результаті чого погіршився його матеріальний стан та суттєво зріс розмір щомісячних витрат. Він сумлінно та вчасно сплачує аліменти відповідно до судових рішень, допомагає матері та дітям, але на теперішній час після переказу коштів рідним він не в змозі забезпечити себе необхідним, тому враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи зміну його матеріального стану, ОСОБА_1 просить суд зменшити розмір аліментів, які він сплачує за рішенням суду від 29.03.2016 року, судовим наказом від 22.01.2018 року, з 1/4 частини на кожну дитину на 1/6 частину всіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою судді від 17.02.2025 року провадження по даній цивільній справі відкрите, постановлено проводити розгляд справи в порядку в порядку загального позовного провадження. (а.с. 39-40).

27.02.2025 року відповідач ОСОБА_3 подала до суду відзив на позовну заяву. (а.с. 49-52).

Ухвалою суду від 29.04.2025 року закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 62).

Позивач ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, в позовній заяві та в клопотанні від 03.03.2025 року (а.с. 55) просив розглянути справу без його участі за наявними матеріалами у справі, оскільки проходить військову службу у Збройних Силах України, тому не має можливості бути присутнім в судових засіданнях.

В судові засідання, призначені на 10.03.2025 року, 02.04.2025 року, відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, та їй було вручено копію ухвали від 17.02.2025 року про відкриття провадження у цивільній справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї документів, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с. 58, 59) Відповідачу ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання надсилалися судові повістки про виклик до суду в судові засідання, призначені на 14.05.2025 року, 29.05.2025 року, однак на адресу суду з поштового відділення Укрпошта повернулися конверти із вказаними судовими повістками з довідками про причини повернення/досилання з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». (а.с. 64-65) Оскільки іншими належними даними про зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача суд не володіє, тому про дату, час і місце проведення судових засідань вона повідомлялася шляхом розміщення на офіційному сайті Балтського районного суду Одеської області оголошення про виклик її як відповідача в судові засідання на 19.06.2025 року та 02.07.2025 року. (а.с. 66-68) Відзиву на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 до суду не подала, крім того від неї не надходили будь-які заяви чи клопотання.

Відповідно до відзиву відповідача ОСОБА_3 на позовну заяву відповідач не визнає позовні вимоги позивача та просить відмовити в їх задоволенні, обґрунтовуючи це тим, що на даний час з позивача ОСОБА_4 стягується 1/2 частина його заробітку (доходу) на утримання його двох дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , що не суперечить вимогам ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. На даний час позивач є військовослужбовцем Збройних Сил України і отримує заробітну плату, з метою приховування свого матеріального стану на день подання позову до суду він не надав довідку про свої доходи в обґрунтування свого позову про зменшення розміру аліментів, оскільки він отримує пристойну заробітну плату, 1/2 частини якої йому з надлишком вистачає на його існування та на всі його витрати. Позивачем не було надано суду будь-яких доказів, які б підтверджували зміну його матеріального чи сімейного стану, погіршення його здоров`я, що не дозволяє сплачувати аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_5 в розмірі, визначеному судовим наказом Балтського районного суду Одеської області від 22.01.2018 року по справі № 493/55/18, тому вона вважає про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. Справу просить розглядати у її відсутність. (а.с. 49-52)

Представник третьої особи Балтського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судові засідання не з`явився, 04.03.2025 року на адресу суду надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника відділу за наявними матеріалами у справі. (а.с. 54)

Суд, дослідивши докази, надані сторонами, і письмові пояснення, викладені у позовній заяві та відзиві, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати якої є відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується актовим записом про народження (а.с.10), та є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати якого є відповідач ОСОБА_3 , що підтверджується актовим записом про народження (а.с.11).

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 29.03.2016 року по справі № 493/300/16-ц частково задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини. З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються щомісячно аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.02.2016 року до досягнення повноліття донькою. (а.с. 8)

Судовим наказом Балтського районного суду Одеської області від 22.01.2018 року по справі № 493/55/18 постановлено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.01.2018 року до досягнення повноліття сином. (а.с. 9)

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (ст. 161 ч. 1 п. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 170 ч. 7 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Частинами 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. (ст. 180 СК України)

Частиною 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Під час розгляду позову про зменшення розміру аліментів суд не переглядає рішення, яким стягнуто аліменти, а лише з`ясовує наявність обставин, які дають підстави для зменшення розміру аліментів.

П. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів

Позивач є сином ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03.04.1984 року, та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 26.08.1989 року, відповідно до якого після укладення шлюбу ОСОБА_8 присвоєно прізвище « ОСОБА_9 ». (а.с. 17-18).

Згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 811998 від 08.11.2016 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлена група інвалідності Перша «А» терміном до 08.11.2018 року, та зазначено, що вона потребує постійного стороннього догляду. (а.с. 15)

Згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 164179 від 04.01.2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлена група інвалідності Перша «Б» безстроково, та зазначено, що вона потребує стороннього догляду. (а.с. 16)

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 202, ст. 203 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини, зміну матеріального становища позивача, перебуванням на його утриманні матері, яка має інвалідність першої групи та потребує стороннього догляду, що зумовило збільшення витрат, суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача за рішенням Балтського районного суду Одеської області від 29.03.2016 року, та судовим наказом Балтського районного суду Одеської області від 22.01.2018 року, та враховує обставини передбачені ч. 1 ст. 182 СК України.

Зменшення розміру аліментів до 1/6 частини всіх доходів платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, на думку суду є розумним, не суперечить нормам матеріального права, не звільняє позивача від обов`язку утримувати своїх дітей, тому суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 180 -182, 192, 202, 203 СК України, ст. 12, 81, 89, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Балтський відділ державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються щомісячно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: с. Кринички Балтського району Одеської області, проживаючого за адресою: с. Мирони Балтського району Одеської області, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: с. Піщана Балтського району Одеської області, проживаючої за адресою: с. Сінне Балтського району Одеської області, на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на підставі рішення Балтського районного суду Одеської області від 29.03.2016 року по справі № 493/300/16-ц, з 1/4частки з усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення донькою ОСОБА_10 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Зменшити розмір аліментів, що стягуються щомісячно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: с. Кринички Балтського району Одеської області, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , мешканки АДРЕСА_1 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі судового наказу Балтського районного суду Одеської області від 22.01.2018 року по справі № 493/55/18, з 1/4частки його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення сином ОСОБА_11 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 10.07.2025 року.

СУДДЯ