Справа № 369/5200/25
Провадження № 2-о/369/377/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2025 м. Київ

Києво - Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Козак І.А.,

за участі секретаря Кавун Є.О.,

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2 ,

у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , заінтересавана особа: ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Чабанівська селищна рада Фастівського району Київської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Києво - Святошинського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, чоловіка та жінки без шлюбу.

В обґрунтування вказаної заяви зазначає, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з реєстру Територіальної громади Чабанівської територіальної громади № 2023/004149112 від 01 червня 2023 року.

З 2015 року ОСОБА_1 зустрічалася та перебувала у стосунках з ОСОБА_4 .

З жовтня місяця 2018 року ОСОБА_1 з ОСОБА_4 , почали проживати разом однією сім`єю, як чоловік і жінка у цивільному шлюбі, вести спільне сімейне господарство, спільно дбали про матеріальний стан сім`ї, виконували права та обов`язки подружжя.

В період спільного сімейного проживання народився спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де у Свідоцтві про народження Серії НОМЕР_1 виданого Виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво - Святошинського району Київської області 09 жовтня 2020 року, актовий запис № 41, їх записано батьками.

ОСОБА_4 для утримання сім`ї, спільного проживання працював на ТОВ «Містер Твістер» на посаді механіка до 2019 року, на ТОВ «Глобал Логістік ЛТД» на посаді автослюсар з 2019 року по 2023 року та на інших підприємствах, роботах, що підтверджується його трудовою книжкою НОМЕР_2 і повністю забезпечував її та сина продуктами харчування, ліками, предметами побуту, одягом, кошти, які він надавав, були постійним та основним джерелом для існування. Вона перебувала на утриманні чоловіка, оскільки його заробітна плата була основним джерелом доходу.

20 червня 2024 року ОСОБА_4 був повісткою про відправку призваний на військову службу за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження служби у Збройних силах України військова частина НОМЕР_3 , згідно Довідки від 27 вересня 2024 року № 2/4627.

25 грудня 2024 року ОСОБА_4 отримав посвідчення Серії НОМЕР_4 учасника бойових дій.

ОСОБА_1 особисто, так і через знайомих допомагала своєму чоловікові військовослужбовцю ОСОБА_4 та його побратимам, відсилала посилки з їдою, медикаментами, майном, приїжджала до нього, постійно телефонували один одному, переписувались.

29 січня 2025 року ОСОБА_4 перебував на фронті, приймав участь в бойових діях, під час дій передбачених законом та військовими операціями, загинув.

Згідно довідки про причини смерті від 03 лютого 2025 № 351м/213д, згідно з витягом протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії, причиною смерті солдата ОСОБА_4 стала вибухова травма внаслідок військових дій, із захистом Батьківщини, місце смерті - Донецька обл., Покровський р-н, с-ще Котлине.

Заявник впродовж спільного проживання і до смерті ОСОБА_4 проживала із ним однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 , виховували спільну дитину, піклувалися про сина, спільно займалися побутом, постійно проводили час разом як подружжя, спільно вирішували питання життєзабезпечення сім`ї, витрачаючи кошти на спільні цілі, організовували та спільно проводили дозвілля, святкували дні народження та інші події, дозвілля, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка, народили, доглядали, виховували та зростали спільного сина ОСОБА_3 .

З часу проживання у сім`ї, заявник виконувала обов`язки дружини, а ОСОБА_4 виконував обов`язки чоловіка та батька, турбувався про ОСОБА_1 , забезпечував її та дитину матеріально, допомагав у всьому.

Сторони були пов`язані спільним побутом, одним місцем проживання, спільним бюджетом. Як заявник, так і ОСОБА_4 відповідально ставилися до виховання, розвитку сина, в однаковій мірі цікавилися проблемами своєї дитини разом відвідували лікарів, весь вільний час проводили в сім`ї з дитиною.

ОСОБА_1 була домогосподаркою в сім`ї, займалася доглядом, розвитком, вихованням спільного сина, готувала разом з ним їжу, дбайливо відносились до свого місця проживання. Сторони разом працювали за для сімї, робили ремонти, покращували благоустрій спільного сімейного проживання, мали взаємні обов`язки та права.

Встановлення фату спільного проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу надасть заявнику змогу реалізувати соціально-економічні права, зокрема пов`язані із отриманням соціальних виплат, пенсій, пільг, субсидій, грошової компенсації (допомоги), у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , а також надати статус члена сімї загиблого захисника.

На підставі вищевикладеного, посилаючись на приписи законодавства, заявник просить суд встановити факт її проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з жовтня місяця 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Києва-Святошинського районного суду Київської області від 27 березня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження.

Заявник та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримали та просили суд її задовольнити з підстав викладених у ній в повному обсязі.

ОСОБА_1 додатково зазначила у судовому засіданні, що вона з ОСОБА_4 з жовтня місяця 2018 року і до загибелі його, проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 , спільно народили сина ОСОБА_5 . Всі його документи є в неї в наявності, які надала і до суду. ОСОБА_4 забезпечував нашу родину, сімю, його кошти, гроші для заявника і спільного сина були постійним і основним джерелом засобів до існування, і це було його обов`язком, так-як заявник ростила, доглядала спільного сина. Сторони мали одружитися через «ДІЮ», але додаток не працював. На вимогу ОСОБА_4 замовила та придбала весільні обручки, оскільки він мав пійти у відпустку та планували укласти шлюб.

Заінтересована особа Чабанівська селищна рада Фастівського району Київської області в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву в якій просила розгляд справи проводити без їх представника.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , зазначила, що заявника знає з 2018 року, оскільки є її сусідкою, ОСОБА_1 жила з чоловіком ОСОБА_4 , народила дитину ОСОБА_3 , ОСОБА_4 допомагав жінці в господарстві, разом робили ремонти в квартирі, жили однією сімєю. Окрі того, вказує, що ОСОБА_4 був на фронті, заявник йому допомагала, відправляла посилки, переживали один за одним та їх спільним сином, переписувалися між собою, мали одружитися, зареєструвати шлюб, але він загинув.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , зазначила, що вона є сусідкою з заявником ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_4 , які з 2018 року проживали як сімейна пара, жили разом, жили однією сім`єю, народили спільну дитину ОСОБА_3 , виховували разом сина. Знає їх давно, разом робили ремонти в квартирі, вели разом спільне господарство, побут, жили разом, як чоловік і жінка. Заявник і її чоловік мали одружитися. Про те, що ОСОБА_4 загинув, побачила в соціальних мережах, а потім особисто запитала, що сталося. ОСОБА_1 дуже підтримувала чоловіка у всьому, допомагала йому, відправляла посилки на фронт. Із соціальних мереж бачила як ОСОБА_4 зробив пропозицію про укладення шлюбу. Однак, вони не встигли розписатись, оскільки він загинув. Заявник надавала петицію, щодо присвоєння своєму чоловікові Героя України.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з Витягу з реєстру територіальної громади Чабанівської територіальної громади

№ 2023/004149112 від 01 червня 2023 року заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії Свідоцтва по народження Серії НОМЕР_1 від 09 жовтня 2020 року заявник ОСОБА_1 та чоловік ОСОБА_4 є рідними батьками сина ОСОБА_3 .

Вказане також підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_3 , № витягу 7 від 25 лютого 2025 року.

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади Чабанівської територіальної громади № 2023/004150549 від 01 червня 2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає відповідно до довідки виданої Центром надання адміністративних послуг Чабанівської селищної ради від 17 березня 2025 року № 149 за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 , а також за вказаною адресою разом з ними проживав його батько, який загинув на фронті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до Акту Чабанівської селищної ради про спільне проживання від 14 березня 2025 року, ОСОБА_1 з 2018 року проживає без режстрації в квартирі АДРЕСА_3 . Разом із завником в квартирі проживає ОСОБА_3 , окрім того, з 2018 року та до моменту смерті проживав без реєстрації ОСОБА_4 .

Відповідно до спільних сімейних фотографій, роздруківки телефонного листування,скрін шотів про сімейне життя заявника та ОСОБА_4 , з якої вбачається, що останній турбувався про заявника та їх спільного сина, забирав дитини з пологового будинку, доглядав, займались виховання спільного сина, проводили спільно-сімейний відпочинок, бажав укласти шлюб, народити ще спільну дитину.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_3 солдат ОСОБА_4 , перебував на військовій службі у військові частині НОМЕР_3 з 26 червня 2024 року.

Відповідно до виписки з особової справи солдата ОСОБА_4 власноручно ним зроблено запис про сімейний стан - цивільний брак з дружиною ОСОБА_1 та має сина ОСОБА_3 .

Відповідно до копії протоколу засідання штатної лікарської комісії № 2025-0531-0851-1940-3 від 31 травня 2025 року «Центральна ВЛК ЗСУ (Київ)», Довідки Збройних Сил України військової частини НОМЕР_3 від 27 вересня 2024 року № 2/4626 солдат ОСОБА_4 перебував на військовій службі з 26 червня 2024 року по 29 січня 2025 року та брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України на території Донецької області, загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання поблизу н.п. Котлине Покровського району Донецької області, від поранень несумісних з життям. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини.

Згідно копії Свідоцтва про смерть (повторно) Серії НОМЕР_5 від 07 березня 2025 року виданого Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ ) - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 39 років, про що 10 лютого 2025 року складено відповідний актовий запис № 38. Місце смерті Донецька область, Покровський район, селище Котлине.

Травма отримана солдатом ОСОБА_4 29 січня 2025 року і причина смерті, пов`язана із захистом Батьківщини, вказане підтверджується копією Протоколу засідання штатної лікарської комісії № 2025-0531-0851-1940-3 від 31 травня 2025 року «Центральна ВЛК ЗСУ (Київ)». Звільнений із Збройних Сил України 30 січня 2025 року у зв`язку із загибеллю.

Заявник не може реалізувати свої, та свого спільного сина соціально економічні права, зокрема пов`язані із отриманням соціальних виплат, пенсій, пільг, субсидій, грошової компенсації (допомоги) у зв`язку зі смерю свого чоловіка ОСОБА_4 , а також надання статусу члена сімї захиблого захисника.

Щоб мати право на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» заявнику ОСОБА_8 необхідно встановити факт спільного проживання однією сімєю але не перебували у шлюбі між собою, або в будь-якому іншому шлюбі та перебування на утриманні чоловіка заявника, дитини, за умови, що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Частиною 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із п. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 за №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно із цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві; тощо.

Відповідно до ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 за №2011-ХІІ у випадках, зазначених у п.п. 1 - 3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно статті 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно із роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у ст. 3 Сімейного кодексу України.

Згідно із ч.ч. 1, 2 статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 695/1732/16-ц провадження № 61-38901св18, обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

При вирішенні питання щодо встановлення факту перебування заявника на утриманні померлого, суд приймає до уваги п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п. 8 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ані отримання непрацездатною особою пенсії, ані її окреме проживання від годувальника не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Встановлення факту спільного проживання заявника ОСОБА_1 , малолітнього сина з своїм чоловіком ОСОБА_4 , загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 при виконанні бойового завдання внаслідок військових дій в селищі Котлине Покровського району Донецької області, однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу з жовтня 2018 року до дня його смерті, має для заявника юридичне значення, оскільки вона матиме право на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Враховуючи вищевикладене, заява про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 , загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 при виконанні бойового завдання внаслідок військових дій в селищі Котлине Покровського району Донецької області, однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу з жовтня місяці 2018 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 273, 293, 315-317,319, 352, 354, 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , заінтересавана особа: ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Чабанівська селищна рада Фастівського району Київської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити.

Встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, а саме з жовтня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А.Козак