Справа № 404/2346/24
Номер провадження 2/404/663/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року Фортечний районний суд міста Кроп ивницького

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Котової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», до ОСОБА_1 , про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» у березні 2024 року звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 19.12.2008 року в загальній сумі 37335,45 грн, яка станом на 25.02.2024 року складається з: заборгованості за тілом кредитом в сумі 29630,56 грн, та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 7704,89 грн. Позов мотивований тим, що 19.12.2008 року відповідач звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н 19.12.2008 року. В заяві від 19.12.2008 року відповідач підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», «Правилами користування платіжною карткою», які викладені на банківському сайті http.privatbank.ua, складає між ними договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 30000,00 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картка рахунку. Позивач зазначив, що відповідач належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 25.02.2024 року виникла заборгованість в сумі 37335,45 грн., яка станом на 25.02.2024 року складається з: заборгованості за тілом кредитом в сумі 29630,56 грн., та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 7704,89 грн.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 04 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (т. 1 а.с.189).

Представником відповідача ОСОБА_1 , адвокатом Пантелеєвим Олександром Миколайовичем подано до суду заяву про залишення позову без розгляду в зв`язку з пропуском позовної давності (т. 1 а.с. 214-215), а також відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості (вх. № 52183 від 17.12.2024 року), відповідно до якого просить у задоволенні позову відмовити повністю. Вказує, що у позивача відсутнє право на звернення до суду з вказаним позовом оскільки пропущено строк позовної давності. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором сальдо простроченої заборгованості виникло 01.10.2012 року, тобто з цього дня позивач довідався про порушення свого права, як наслідок розпочався відлік позовної давності, який закінчився 19.12.2011 року. Позовна заява подана 18.03.2024 року, тобто пізніше ніж через 13 років з моменту закінчення позовної давності. Також відповідно до Правил користування платіжною карткою на ній указано граничний строк дії і вона дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці. Розрахунок боргу також є необґрунтованим, оскільки у доданій анкеті-заяві визначено розмір кредитного ліміту у розмірі 3000,00 грн, а позивач зазначає заборгованість основного боргу в сумі 29630,00 грн. Крім того, необґрунтованим є розрахунок заборгованості по відсотках, які обраховуються від суми основного боргу. Також анкета-заява не містить угоду про сплату комісії, а тому правова підстава для її нарахування відсутня, відповідні докази вчинення даного правочину між сторонами не надано (т. 1 а.с.216-217).

Водночас, в судовому засіданні відповідач та його представник повідомляли, що у відповідача була викрадена банківська картка.

Крім того, представником відповідача ОСОБА_1 , адвокатом Пантелеєвим О.М. подано до суду заяву про застосування пропуску позовної давності (вх. № 14406 від 14.04.2025 року) (а.с. 238-239).

Позивачем подано до суду відзив на заяву (вх. № 17290 від 30.04.2025 року), в якому просить в задоволенні заяви про залишення позову без розгляду відмовити, в зв`язку з тим, що строк позовної давності не пропущений (т.2 а.с. 3-21) та відповідь на відзив (вх. № 18267 від 06.05.2025 року), просить задовольнити позов в повному обсязі (т. 2 а.с. 22-39).

Також, представником позивача подано відзив на заяву (вх. № 25316 від 20.06.2025 року), відповідно до якого просить відмовити у задоволенні заяви про залишення позову без розгляду (т. 2 а.с.48-57).

Ухвалою Фортечного районного суду міста Кропивницького від 23 червня 2025 року у задоволенні клопотання відповідача (вх. № 51852 від 16.12.2024 року) про залишення позову без розгляду, відмовлено (т. 2 а.с. 62).

Представник позивача позов підтримав з поисланням на обставини, що містяться в позовній заяву, в судове засідання, призначене 16.07.2025 року не з`явився, подав заяву (вх. № 28851 від 16.07.2025 року) про розгляд справи за відсутності представника позивача та не заперечував проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач і його представник заперечували проти познак, в судове засідання, призначене на 16.07.2025 ркоу не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання, повідомлені належним чином, (т. 2 а.с. 60), про причини неявки суд не відомі, клопотань, заяв до суду не подавали.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 19.12.2008 року відповідач ОСОБА_1 , отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (т 1, а.с. 164).

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктом 2.1.2.3, 2.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, де зазначено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення щодо можливості встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку, і клієнт дає право в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитиний ліміт. Підпис цього договору являється прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

На підставі наведеного відповідачу на одній із кредитних карток починаючи з 19.12.2008 року встановлено кредитний ліміт, а потім починаючи з 17.09.2010 року збільшено кредитний ліміт в сумі 3000,00 грн, починаючи з 15.10.2012 року збільшено кредитний ліміт в сумі 4000,00 грн, починаючи з 19.08.2013 року збільшено кредитний ліміт в сумі 6400,00 грн, починаючи з 26.10.2016 року збільшено кредитний ліміт в сумі 11000,00 грн, починаючи з 19.10.2017 року збільшено кредитний ліміт в сумі 13000,00 грн, починаючи з 28.01.2020 року збільшено кредитний ліміт в сумі 15000,00 грн, починаючи з 06.02.2020 року збільшено кредитний ліміт в сумі 17000,00 грн, починаючи з 19.08.2020 року збільшено кредитний ліміт в сумі 19000,00 грн, починаючи з 21.08.2020 року зменшено кредитний ліміт в сумі 17000,00 грн, починаючи з 07.10.2020 року збільшено кредитний ліміт в сумі 26000,00 грн, починаючи з 07.10.2020 року зменшено кредитний ліміт в сумі 17000,00 грн, починаючи з 07.05.2021 року збільшено кредитний ліміт в сумі 26000,00 грн, починаючи з 21.02.2022 року збільшено кредитний ліміт в сумі 30000,00 грн, починаючи з 03.10.2023 року зменшено кредитний ліміт в сумі 0,00 грн що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ОСОБА_1 (т. 1 а.с.163).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 19.12.2008 року, станом на 25.02.2024 року відповідач має заборгованість у загальному розмірі 37335,45 грн, яка станом на 25.02.2024 року складається з: заборгованості за тілом кредитом в сумі 29630,56 грн, та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 7704,89 грн (т. 1 а.с. 45-58), яку і заявив до стягнення позивач.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За визначенням, що міститься у статтях 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).

Положеннями частин першої та другої статті 633 Цивільного кодексу України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом частини першої статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

У анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідач підтвердила, що підписана нею анкета-заява разом з Пам`яткой клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. В анкеті-заяві також зазначено, що відповідач ознайомилась та згодна з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку.

Обов`язок позичальника повернути позику встановлений статтею 1049 Цивільного кодексу України згідно якої позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитом у розмірі 29630,56 грн.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками в сумі 7704,89 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частинами першою, другою статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором б/н від 19.12.2008 року, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку розміщені на сайті: www.privatbank.ua як невід`ємні частини договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що викладено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

А отже відповідно, в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 Цивільного кодексу України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим Акціонерним товариством комерційний банк "Приват Банк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (19 грудня 2008 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (18 березня 2024 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату заборгованості за відсотками, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді сплати заборгованості за простроченими відсотками.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками в сумі 7704,89 грн не можуть бути задоволені.

Крім того, позовні вимоги в частині стягнення відсотків обґрунтовуються тим, що їх розмір узгоджено сторонами в «паспорті споживчого кредиту». Однак термін «паспорт споживчого кредиту» вживається у Законі України «Про споживче кредитування» лише в розділі II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» та у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», чинного на момент виникнення спірних правовідносин). З огляду на ці норми закону паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, підписання такого паспорта не означає укладення кредитного договору. Паспорт споживчого кредиту не є тим документом, який Закон України «Про споживче кредитування» включає до форми договору про споживчий кредит (стаття 13 Закон України «Про споживче кредитування»).

Отже, потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеної в постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20).

Таким чином, оскільки під час укладання кредитного договору сторонами не погоджено всіх його істотних умов, зокрема, щодо стягнення відсоткової ставки за порушення виконання грошового зобов`язання, суд відмовляє в частині позовних вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитом в сумі 7704,89 грн.

Щодо строків позовної давності, суд погоджується з доводами позивача та зазначає, кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється за наслідками погашення раніше виданого кредиту. Використання кредиту відбувається в межах строку дії картки. За правилами користування платіжною карткою, яка є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінчення строку дії договору. При цьому, строк перевипущеної картки до останнього дня січня 2026 року (т. 1 а.с. 94). Позивач звернувся до суду 18 березня 2024 року, тобто до спливу строку позовної давності.

Доводи відповідача про викрадення в неї кредитної картки судом не приймаються, так як не доведені належними доказами.

Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір 1922,49 грн виходячи з такого розрахунку.

Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 29630,56 грн., тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1922,49 грн (29630,56 грн х 100 % : 37335,45 грн. х 2422,40 грн.).

Керуючись статтями 207, 526, 530, 549, 551, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, статтями 10, 11, 57-60, 263-265, 272 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», до ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 16.12.2008 року, в сумі 29630,56 грн, а також 1922,49 грн судового збору.

В задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками в сумі 7704,89 грн, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», ; місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок №1Д, адреса для листування: 49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок № 50;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 18.07.2025 року.

Суддя Фортечного районного

суду міста Кропивницького Людмила КУЛІНКА

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Л. Д. Кулінка