Провадження №6/748/24/25
Єдиний унікальний № 748/1602/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Хоменко Л.В.,

секретаря Орішко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Чернігові справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» про заміну стягувача у виконавчому документі,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» звернулося до суду із заявою, у якій просить замінити сторону стягувача у виконавчому документі по справі № 748/1602/18 за позовом Акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заявлені вимоги мотивує тим, що рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 липня 2018 року по справі № 748/1602/18 стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 22 914 грн. 65 коп. та судовий збір в розмірі 1 762 грн. 00 коп. На підставі рішення суду від 02 липня 2018 року у справі № 748/1602/18 за заявою АТ «Мегабанк» Чернігівським районним судом Чернігівської області 22 серпня 2018 року видано виконавчий лист. 01 жовтня 2018 року на підставі виданого виконавчого листа було відкрито виконавче провадження № 57231090. Вказане виконавче провадження завершене 28 серпня 2019 року на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними, відповідно до постанови про повернення виконавчого документу стягувачу. В добровільному порядку сума боргу не погашена, рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 липня 2018 року по справі № 748/1602/18 на даний час залишається невиконаним, виконавче провадження після повернення виконавчого листа стягувачу не відкривалось.

Відповідно до договору факторингу № GL1N426240 від 03 вересня 2024 року АТ «Мегабанк» відступило право вимоги за кредитним договором новому кредитору ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс». 27 грудня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія Єврокредит» було укладено Договір факторингу № 1/12, згідно якого відступило право вимоги, у тому числі і до ОСОБА_1 . У зв`язку зі зміною кредитора заявник просить замінити стягувача на його правонаступника.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду питання про заміну сторони виконавчого провадження у відповідності до положень ст.442 ЦПК України.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 липня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором від 23 травня 2017 року № 127-308-850-2-17-Г в сумі 22 914 грн. 65 коп. та 1 762 грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат.

На виконання рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 липня 2018 року стягувачу Акціонерному товариству «Мегабанк» 22 серпня 2018 року було видано виконавчий лист.

Згідно витягу з пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 11 червня 2025 року, за № 57231090 від 01 жовтня 2018 року відкрито виконавче провадження, де стягувачем є ПАТ «МЕГАБАНК», а боржником ОСОБА_1 , статус виконавчого провадження: завершено.

Постановою головного державного виконавця Легкобит А.В. про повернення виконавчого документа від 28 серпня 2019 року у виконавчому провадженні № 57231090 повернуто виконавчий лист № 2/748/706/18 стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», у боржника було відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення.

Відповідно до договору факторингу № GL1N426240 від 03 вересня 2024 року АТ «Мегабанк» відступило право вимоги за кредитним договором новому кредитору ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс».

27 грудня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» (по тексту договору Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Єврокредит» (по тексту договору Фактор) було укладено Договір факторингу № 1/12 (надалі Договір). Відповідно до п. 1 Договору, первісний кредитор відступає новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору.

Згідно з витягу реєстру боржників до Договору факторингу № GL1N426240 від 03 вересня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» набуло право вимоги та всі права кредитора до ОСОБА_1 за кредитним договором № 127-308-850-2-17-Г.

Як вбачається з витягу реєстру боржників до Договору факторингу № 1/12 від 27 грудня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Єврокредит» набуло право вимоги та всі права кредитора до ОСОБА_1 за кредитним договором № 127-308-850-2-17-Г.

На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» грошові кошти (ціну відступлення), як це передбачено умовами договору.

Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва, яке можливе на будь-якій стадії процесу.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Пунктами 2.12 та 2.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 передбачено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Згідно із частинами 1, 2 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 2-3897/10, від 05 грудня 2018 року в справі № 643/4902/14-ц, від 31 жовтня 2018 року в справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року в справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), а також постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із цією заявою відповідає змісту статей 512, 514 Цивільного кодексу України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд знаходить підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» про заміну сторони стягувача виконавчого провадження його правонаступником.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 258-261, 353, 354, 442 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» про заміну стягувача у виконавчому документі по справі № 748/1602/18 - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому документі у цивільній справі № 748/1602/18 за позовом Акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: Акціонерне товариство «Мегабанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» (місцезнаходження: пров. Ушинського, 1, офіс 105, м. Дніпро; ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Хоменко Л.В.