ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 липня 2025 року м. Херсон

Номер справи: 766/4307/25

Номер провадження: 22-ц/819/673/25

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Склярської І.В. ,

суддів: Кутурланової О.В., Майданіка В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України) апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 03 червня 2025 року (під головуванням судді Булах Є.М. ), у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березня 2025 року ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк із дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03 червня 2025 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - вважати неподаною і повернуто позивачу.

Роз`яснено позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції процесуального права, просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , зазначає, що судом помилково встановлено, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.175, ст.177 ЦПК України, а саме при подачі позовної заяви не долучено докази на підтвердження того, що неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Адвокат вказала, що в обґрунтування вказаних обставин до матеріалів справи надано договір оренди житла від 01 березня 2025 року, та витяги з реєстру Олешківської територіальної громади за №2025/001496923 від 01.02.2025 року та №2025/001910526 від 09.02.2025 року.

Крім цього вказала, що ухвала суду про залишення позовної заяви без руху від 03 квітня 2025 року надійшла до електронного кабінету адвоката в підсистемі «Електронний суд» лише 28 травня 2025 року о 08 год. 12 хв., що узгоджується з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, з якого вбачається, що вказана ухвала надіслана судом до реєстру лише 28 травня 2025 року. Враховуючи викладене адвокат зазначила, що не була обізнана про постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху та не мала можливості вчасно відреагувати на вимоги суду, що призвело до повернення позовної заяви.

(2) Позиція інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

2. Мотивувальна частина

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Ухвалою Херсонського міського суду від 03 квітня 2025 року позовну заяву про стягнення аліментів залишено без руху та надано позивачу строк п`ять днів для усунення недоліків.

Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч.6, 7 ст.14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін

документами, в добровільному порядку.

Відповідно до частини одинадцятої статті 272 ЦПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно п.2 ч.6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

У матеріалах справи, є довідка про доставку електронного документу, такого змісту: «Документ в електронному вигляді «Ухвала про залишення позовної заяви без руху від 03.04.2025 по справі №766/4307/25 (суддя Булах Є.М.)було надіслано одержувачу Адвокат Ярова Світлана Вікторівна. Документ доставлено до електронного кабінету :28.05.2025 року 8:14:39»

Аналіз матеріалів справи, у системному зв`язку з положенням пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України, дає підстави для висновку, що оскільки днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, а ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , отримала ухвалу про залишення позову без руху 28.05.2025 року о 08:14:39 в особистому кабінеті Електронного суду, при цьому протягів п`яти днів не усунула недоліки, про що не заперечувала в апеляційній скарзі, суд першої інстанції дотримався строків при постановленні ухвали від 03 червня 2025 року, якою матеріали позовної заяви повернув особі, яка її подала.

Разом з тим, відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Тобто, підставою для залишення без руху позовної заяви на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі є виключно недотримання позивачем вимог ст. ст.175,177 ЦПК України.

Залишаючи позовну заяву без руху суд першої інстанції виходив із того, що вона не відповідає вимогам п. 5 ч. 3ст. 175 ЦПК України, а саме: позивачем не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що станом на дату звернення до суду неповнолітня дитина ОСОБА_4 проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

Положенням п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Натомість, зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається , зокрема, що позивач зазначила обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги, а також зазначила докази, які ці обставини підтверджують, а мотиви, з яких суд виходив залишаючи позовну заяву без руху, фактично зводяться до оцінки доказів, наданих позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, що є неприпустимим на стадії вирішення судом питання щодо можливості відкриття провадження у справі.

На стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі суддя не вправі вирішувати питання достатності доказів, поданих позивачем на обґрунтування своїх вимог, а кожна сторона може розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, відсутність певних доказів не перешкоджає розгляду справи, за результатами якого вирішується питання про доведеність чи недоведеність пред`явлених позовних вимог, оцінка доказів є можливою виключно на стадії розгляду справи по суті.

До подібних висновків Верховний Суд дійшов у постановах: від 08 квітня 2020 року у справі № 761/41071/19 (провадження № 61-2192св20); від 25 січня 2021 року у справі № 308/13063/19 (провадження № 61-7912св20), від 06 грудня 2023 року у справі № 337/804/23 (провадження № 61-12848св23).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1ст. 4 ЦПК України).

Пунктом 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2ст. 12 ЦПК України)

Позивач реалізуючи своє право на захист звернулось до суду із вказаним позовом, який за своєю формою та змістом викладений із дотриманням вимог положень ст. ст. 175, 177 ЦПК України. Відмінність бачення суду щодо повноти викладення позивачем обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, а також щодо зазначення доказів, які ці обставини підтверджують, не може бути підставою для залишення позовної заяви без руху, оскільки фактично не є невиконанням позивачем вимог п. 5 ч. 3ст. 175 ЦПК України.

Крім цього, судом першої інстанції в ухвалі про залишення позовної заяви без руху вказано, що позивачу слід визначитись і навести обґрунтування звернення до суду одночасно і з позовною заявою до відповідача і в порядку розділу ІХ ЦПК України.

Проте, розділ ІХ ЦПК України регулює питання визнання та виконання рішень іноземних судів, міжнародних комерційних арбітражів в Україні, надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів, а з матеріалів справи вбачається, що адвокатом Яровою С.В., яка діє від імені ОСОБА_2 , 28 березня 2025 року подано до суду клопотання про звернення із судовим дорученням до компетентного суду Республіки Польща в порядку ч.1 ст. 498 ЦПК України, яке обґрунтоване тим, що відповідач фактично проживає та працює в Республіці Польща.

Отже, розділ ІХ ЦПК України регулює питання визнання та виконання рішень іноземних судів, Міжнародних комерційних арбітражів в Україні, надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів, разом з тим адвокат подала до суду клопотання про звернення із судовим дорученням до компетентного суду Республіки Польща в порядку ч.1 ст. 498 ЦПК України, що є правом останньої та не визначено у статтях 175 і 177 ЦПК України, як підстава залишення позовної заяви без руху, а має вирішуватися, для наявності цього процесуальних підстав, при розгляді справи.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до п. 4 ст. 379 ЦПК України, підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції, як такої, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 11 лютого 2022 року - скасувати. Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: О.В. Кутурланова

В.В. Майданік