Справа № 539/5787/24
Провадження № 2-о/539/12/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Коваленко О.А.,

присяжних Корніяченко М.С., Тимошенка С.В.,

при секретарі Ануфрієвій Н.М.

з участю: заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Антіховича В.В.,

представника особи, яка визнається судом недієздатною, адвоката Чабаненка В.О.,

представника заінтересованої особи Мізько Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Антіхович Володимир Володимирович, особа, яка визнається судом недієздатною, - ОСОБА_2 , заінтересовані особи: виконавчий комітет Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И В:

17.12.2024 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою з інвалідністю 1 групи А, недієздатним та призначення опікуна, в обґрунтування якої зазначив наступне.

Він є сином ОСОБА_2 , який внаслідок хронічного, стійкого психологічного розладу не здатний усвідомлювати своїх дій та керувати ними, повністю соціально неадаптований, потребує постійного стороннього догляду. ОСОБА_2 проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , та він здійснює за батьком догляд.

Батько є особою з інвалідністю першої групи безстроково, у зв`язку з наявним психологічним розладом він має порушення пам`яті, мислення та когнітивних здібностей.

Проте відсутність прав опікуна перешкоджає здійсненню ним належного догляду за батьком, що страждає на психічні розлади, та призводить до порушення прав хворого.

Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати ОСОБА_2 недієздатним та призначити його опікуном над батьком.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник, адвокат Антіхович В.В., заяву підтримали в повному обсязі.

Представник особи, яка визнається судом недієздатною, адвокат Чабаненко В.О., також підтримав заяву та просить суд визнати ОСОБА_2 недієздатним, а його сина ОСОБА_1 призначити опікуном.

Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Лубенської міської ради Мізько Д.В., підтримала подання органу опіки стосовно призначення опікуном ОСОБА_2 в разі визнання останнього недієздатним, його сина, заявника ОСОБА_1 .

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши надані докази, допитавши свідків, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Батьками заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7).

Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії АВ № 0072720 від 02.12.2019 р. ОСОБА_2 з 25.11.2019 р. є особою з інвалідністю 1 групи А, за загальним захворюванням, безтерміново. Потребує постійного повного стороннього догляду (а.с.10).

Із консультаційного висновку спеціаліста з Клініки регіональної медицини «Надія» від 01.11.2024 р. вбачається, що при огляді на дому ОСОБА_2 останньому був встановлений діагноз: F 07.00. Органічне судинне ураження головного мозку зі зниженням когнітивних функцій, психотичними розладами афективно-галюцинаторного типу (а.с.11).

Акти обстеження житлово-побутових умов, складені спеціалістом сектором по роботі з органами самоорганізації населення в мікрорайоні № 4 та членами комісії 31.10.2024 р. і 16.01.2025 р. свідчать про те, що ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , спільно з батьком, особою з інвалідністю 1-А групи, ОСОБА_2 , який прикутий до ліжка (а.с.9, 45).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною (п. 1 ч. 2ст. 293 ЦПК України).

Згідно з ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюєтьсяЦивільним процесуальним кодексом України.

Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу (ч. 1ст. 298 ЦПК України).

Висновком судово-психіатричного експерта № 201 від 04 квітня 2025 р. встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час виявляє ознаки хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді судинної деменції.

Наявний у ОСОБА_2 хронічний, стійкий психічний розлад позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час (а.с.66-68).

Тож, з огляду на наданий висновок вбачається, що ОСОБА_2 дійсно не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати останнього недієздатним.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Тому призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Згідно зі ст. 55 ЦК України та п. 1.2 цих Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст. 58 ЦК Україниопіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

За змістом ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з ч. ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 4 ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Згідно з підпунктами 3.2, 3.3 Правил опіки та піклування опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину. Документи, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі.

Отже, можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Тому за наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном певної особи суд зобов`язаний лише перевірити відповідність цього висновку вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, зокрема чи складений такий висновок на підставі документів, передбачених Правилами опіки та піклування.

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20.05.2020 р. у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23.11.2021 р. у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21), від 28.02.2024 р. у справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23), від 24.07.2024 р. у справі № 727/597/24 (провадження № 61-6720св24).

Поданням органу опіки та піклування, яке затверджено рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області № 18 від 22.01.2025 р., рекомендовано суду призначити заявника ОСОБА_1 опікуном над його батьком ОСОБА_2 у разі визнання його недієздатним (а.с.40-41).

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 з 17.07.2024 р. по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 (а.с.46).

Довідка № 757 від 07.06.2025 р. свідчить про те, що старший сержант ОСОБА_1 , головний сержант командир відділення взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 виконує обов`язки за посадою за місцем постійної дислокації військової частини АДРЕСА_1 . Наданими документами підтверджена необхідність постійного догляду ним за батьком ОСОБА_2 , особою з інвалідністю 1А групи, а також наданий висновок ВЛК засвідчує придатність заявника для служби в підрозділах забезпечення та охорони. У відрядження та переведення до інших військових частин не планується (а.с.115).

Допитавши свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд встановив наступне.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , дружина ОСОБА_2 , є особою похилого віку, вона з великими перешкодами та важкістю забезпечує свою життєдіяльність, з труднощами виходить з будинку, обмежена в пересуванні у власному подвір`ї.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дочка ОСОБА_2 , проживає окремо, з власною сім`єю, участь в догляді за батьком практично не бере, так як не має змоги припиняти агресивну поведінку батька під час приступів.

Суд зауважує на те, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати вирішення спору судом та бути почутим.

Сам собою факт проходження особою військової служби не може слугувати підставою для відмови у призначенні її опікуном, оскільки законодавством України не запроваджено особливого порядку для встановлення опіки під час воєнного стану та не встановлено імперативної заборони щодо призначення мобілізованого військовослужбовця опікуном над недієздатною фізичною особою.

Відповідно до вимог ч. 1ст.299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом з урахуванням стану її здоров`я.

Крім того, суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (стаття 300 ЦПК України).

Тож, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Водночас із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне рішення та висновок щодо доцільності призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Зважаючи на вищезазначені норми законодавства, беручи до уваги встановлені по справі фактичні обставини, у суду є всі підстави для визнання ОСОБА_2 недієздатним, оскільки з даних проведеної за ухвалою суду експертизи у справі, внаслідок психічного розладу, на який страждає останній, такий не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатним та відповідно призначення йому опікуна.

З огляду на те, що заявник бажає та має можливість бути опікуном над своїм батьком, суд вважає вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, в зв`язку з чим вказана заява про визнання особи недієздатною та призначення опікуна підлягає задоволенню.

Жодних даних, які б свідчили про наявність перешкод для призначення опікуном заявниці суду не надано й в ході судового розгляду не встановлено, а тому заяву слід задовольнити.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Враховуючи вид психічного захворювання, яким страждає ОСОБА_2 , тривалість цього захворювання, суд визначає строк дії цього рішення про визнання останнього недієздатним у два роки.

Згідно з ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 268, 300 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), представник заявника адвокат Антіхович Володимир Володимирович ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), особа, яка визнається судом недієздатною, - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ), заінтересовані особи: виконавчий комітет Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області (37500 Полтавська обл., м. Лубни, вул. Ярослава Мудрого, 33, ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_5 , код НОМЕР_5 ) , про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна,- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , недієздатним та встановити над ним опіку.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , опікуном ОСОБА_2 .

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування, органу ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи, визнаної судом недієздатною.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначити у два роки з наступного дня після дня набрання рішенням суду законної сили.

Роз`яснити заявнику положення ст. 300 ЦПК України, відповідно до якого, скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного ст. 300 ЦПК України.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 09.07.2025 р.

Головуючий Коваленко О.А.

Присяжні: Корніяченко М.С.

Тимошенко С.В.