Справа № 404/9825/24
Номер провадження 2-з/404/46/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року

Фортечний районний суд міста Кропивницького

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Андон`єва В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без повідомлення учасників справи та фіксування судового засідання технічними засобами, в місті Кропивницькому заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову № 404/9825/24, номер провадження 2-з/404/46/25 у цивільній справі № 404/9825/24, номер провадження 2/404/2703/24, за позовом за позовом ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики № 21-02-2024 від 21.02.2024 року в загальній сумі 3318,60 доларів США, з яких: заборгованість за позикою в сумі 3312,00 доларів США, та 3 % річних відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України за період з 22.07.2024 року по 24.10.2024 року в сумі 6,60 доларів США.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 грудня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с.16).

Представником відповідача ОСОБА_1 , адвокатом Іваницьких Ю.В. подано до суду відзив на позовну заяву (вх. № 12016 від 31.03.2025 року), відповідно до якого остання заперечує проти позову та просить: визнати недійсними пункти 1.1, 7.5, 7.8 Договору позики №21-02-2024 від 21.02.2024 частині визначення курсу долара США за даними ресурсу https://minfin.com.ua/currency/auction/, на підставі ст. 217 ЦК України; визнати несправедливим перерахунок боргу за курсом, встановленим ресурсом "Мінфін" (https://minfin.com.ua/currency/auction/) та ухвалити, що залишок боргу підлягає виплаті у фіксованому гривневому розмірі 127 844,00 грн.; визнати недійсними пункти 4.1, 4.2., 7.11 Договору позики №21-02-2024 від 21.02.2024, оскільки вони суперечать імперативним нормам законодавства, а саме п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України; відмовити у задоволенні вимоги позивача про стягнення 3% річних, оскільки відповідач звільнена від відповідальності за прострочення платежів у період дії воєнного стану; розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення по даній справі №404/9825/24 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 127 844,00 грн. (сто двадцять сім тисяч вісімсот сорок чотири гривні 00 копійки) заборгованість та судового збору, терміном на 12 (дванадцять) місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням, шляхом сплати щомісячного платежу рівними частинами до 25 числа поточного місяця (а.с. 36-58).

Позивачем подано до суду додаткові пояснення у справі (вх. № 16690 від 28.04.2025 року), відповідно до яких просить: стягнути з Відповідача ОСОБА_1 на користь Позивача ОСОБА_2 заборгованість за договором позики № 21-02-2024 від 21.02.2024 року у розмірі 3312,00 доларів США та три проценти річних за користування грошовими коштами розмірі 6,60 дол. США та судові витрати у розмірі 1369,72 грн.; відмовити відповідачу у задоволенні вимог, що викладені у відзиві на позов (а.с. 79-82).

В свою чергу представником відповідача ОСОБА_1 , адвокатом Іваницьких Ю.В. подано до суду заперечення на додаткові пояснення позивача (вх. № 20176 від 16.05.2025 року), в яких просить відхилити додаткові пояснення у справі як необґрунтовані та такі, що не спростовують викладених у відзиві заперечень (а.с. 92-96).

Через канцелярію суду, від відповідача надійшла заява про забезпечення позову (вх. № 29102 від 18.07.2025 року) шляхом заборони приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Голяченко Івану Павловичу вчиняти будь-які виконавчі дії у межах виконавчого провадження №76166988, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса №5967 виданого 18.09.2024 Приватниим нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкода О.М. щодо звернення стягнення на транспортний засіб автомобіль марки KIA, модель OPIRUS, тип загальний легковий седан, чорного кольору, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 в рахунок погашення заборгованості за простроченою позикою у розмірі 151242,00 грн за вчинення виконавчого напису нотаріусом в сумі 2500,00 грн.

Заява мотивована тим, що приватним виконавцем здійснюються виконавчі дії щодо звернення стягнення на автомобіль на підставі виконавчого напису нотаріуса. Оспорюваність кредитних зобов`язань у суді свідчить про наявність правового спору, що потребує вирішення судом у порядку цивільного судочинства. Здійснення виконавчих дій до остаточного вирішення спору у суді створює ризик порушення прав відповідача та спричинить безповоротні наслідки, оскільки в результаті реалізації майна (автомобіля) повернення його у власність буде ускладненим або неможливим. Наявність паралельного виконавчого провадження з некоректною сумою боргу щодо майна відповідача може нівелювати сенс подальшого судового розгляду та остаточного вирішення спору.

Розглянувши заяву відповідача про забезпечення позову суд встановив таке.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з частинами першої-другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Частиною першою статті 150 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має з`ясувати наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів,співмірність заявленого виду забезпечення позову із позовними вимогами,забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасником судового процесу, розумність, обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду».

Таким чином, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Водночас, з заявою про забезпечення позову в даному випадку звертається відповідач, без відповідного обгрунтування щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Водночас, згідно частини першої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України у відзиві на позов відповідач викладає заперечення проти позову. За частиною третьою цієї статті відзив повинен містити, зокрема: у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем; обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, надану позивачем, з якою відповідач погоджується; заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права.

Однак поданий відповідачем відзив на позов в своїй прохальній частині містить позовні вимоги, які судом в даному провадженні не вирішуються, а будуть оцінюватися, як заперечення проти позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Суд звертає увагу, що предметом позову є стягнення боргу за договором позики № 21-02-2024 від 21.02.2024 року.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, відповідач ОСОБА_1 просить суд вжити заходів забезпечення позову, шляхом заборони приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Голяченко Івану Павловичу вчиняти будь-які виконавчі дії у межах виконавчого провадження №76166988, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса №5967 виданого 18.09.2024 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкода О.М. щодо звернення стягнення на транспортний засіб.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено, що в даному випадку невжиття заходу забезпечення позову, про який вона просить, унеможливить виконання можливого рішення суду, а також, що забезпеченням позову не буде порушено баланс інтересів сторін. Вказаний заявником захід забезпечення позову є невідповідним заявленим позовним вимогам, його застосування не є необхідним.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Але відповідачем не мотивована своя позиція щодо позовних вимог, при цьому заявлені свої вимоги, що не є предметом розгляду даного судового провадження і заявлені всупереч цивільного процесуального законодавства.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі № 331/1255/17 (провадження № 61-11180св18) зазначено, що «забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення».

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Отже, звернення відповідача до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Голяченко Івану Павловичу вчиняти будь-які виконавчі дії у межах виконавчого провадження №76166988, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса № 5967 виданого 18.09.2024 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкода О.М. щодо звернення стягнення на транспортний засіб не відповідає заявленим позовним вимогам позивача, не переслідує мету забезпечити виконання в майбутньому судового рішення, оскільки предметом позову є стягнення боргу за договором позики № 21-02-2024 від 21.02.2024 року.

Звернення відповідача в даному випадку є немотивованим та таким, що суперечить самій суті забезпечення позову, відтак, суд прийшов до висновку, що обраний відповідачем вид заходу забезпечення позову, не забезпечить виконання можливого рішення суду про задоволення даного позову, а, навпаки може його ускладнити.

Крім того, згідно частин першої та другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів відповідача, судом не встановлено розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову шляхом заборони приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Голяченко Івану Павловичу вчиняти будь-які виконавчі дії у межах виконавчого провадження №76166988, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса №5967 виданого 18.09.2024 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкода О.М. щодо звернення стягнення на транспортний засіб автомобіль марки KIA, модель OPIRUS, тип загальний легковий седан, чорного кольору, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 в рахунок погашення заборгованості за простроченою позикою у розмірі 151242,00 грн., за вчинення виконавчого напису нотаріусом в сумі 2500,00 грн, а тому суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149-153, 260-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову № 404/9825/24, номер провадження 2-з/404/46/25 у цивільній справі № 404/9825/24, номер провадження 2/404/2703/24, за позовом за позовом ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , про стягнення боргу за договором позики, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення складено 18.07.2025 року.

Суддя Фортечного районного

суду міста Кропивницького Людмила КУЛІНКА

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Л. Д. Кулінка