Справа № 932/7991/23
Провадження № 2/932/2271/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Рибкіна О.А.,

за участю секретаря Панчоха В.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання за особою права користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів Дніпровської міської ради, Департамента житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання за особою права користування житловим приміщенням.

В обґрунтування вимог вказала, що вона разом з родиною в 1989 р. отримала ордер на житлове приміщення №2812 від 16.06.1989 р. (обмінний) на 2 кімнати: №7 та №8 житловою площею 30.0 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 . Враховуючи, що в сім?ї підростали різностатеві діти, то вона відразу ж звернулася з проханням на подальше поліпшення житлових умов (розширення площі) шляхом приєднання до суміжних житлових приміщень кімнати, а оскільки квартира трикімнатна (загальною площею 69,2 кв.м, житловою 46,5 кв.м), їм було дозволено користуватися і третьою кімнатою №9 житловою площею 15,6 кв.м, якою вони з чоловіком користуються до теперішнього часу. В зв?язку з тим, що вона відразу написала відповідні звернення та заяви до ЖЕО №7, до особового рахунку № НОМЕР_1 квартиронаймача квартири АДРЕСА_1 внесли відповідні зміни та зазначили, що загальна площа становить 69,2 кв.м, житлова - 46,5 кв.м, кількість кімнат - три. На сьогоднішній день їй стало відомо, що незважаючи на те, що фактично вони протягом 30 років користуються всією трикімнатною квартирою (в т.ч. житловою кімнатою №9 площею 15,6 кв.м), сплачуючи відповідні комунальні послуги, права користування щодо неї, як виявилось, вони не мають.

20.03.23 р. вона звернулась з заявою до Департаменту житлового господарства ДМР щодо поліпшення житлових умов, шляхом приєднання суміжного житлового приміщення (кімнати №9 площею 15,6 кв.м) в квартирі АДРЕСА_1 , зазначаючи про те, що фактично з 1989 року вона з родиною нею користуються, зареєстровані в даній квартирі з 06.07.1989 р., сплачуюючи відповідні комунальні послуги, а відповідно мають право користування і третьою кімнатою.

20.07.23 р. отримала лист-відповідь №3/16-6308, де зазначено, про те, що Департаментом житлового господарства ДМР дійсно встановлено, що вона та члени її родини займають та сплачують комунальні послуги за трикімнатну квартиру, але вони не мають повноважень щодо дій для приєднання суміжного житлового приміщення. Окрім цього, було роз?яснено, що компетенції Департамент житлового господарства ДМР щодо внесення змін до ордеру або видачу нового ордеру на третю кімнату не має.

Отже, на теперішній час квартира АДРЕСА_1 не приватизована, згідно з відомостями КП «ДМБТІ» ДМР за матеріалами інвентаризаційної справи відомості щодо самочинного переобладнання в квартирі АДРЕСА_2 відсутні, тобто технічний план 1977 року та техпаспорт по квартирі від 15.06.2021 р. підтверджує, що змін (переобладань) не було.

За таких обставин вона вимушена звертатися до суду з позовом, адже, документу, який би зміг безпосередньо підтвердити її право на проживання в житлі, наприклад, свідоцтва про право власності на житло (кімнату), договору оренди чи ордеру щодо вказаної кімнати, що був би виписаний на її ім?я, вона не має, але має інші документи, на підставі яких вважає, що набула право користування та проживання вищевказаною кімнатою АДРЕСА_3 .

Зазначає, що з 1989 року вона проживає за вказаною адресою та користується всією трикімнатною квартирою більше 30 років. Власником помешкання, в якому знаходиться її квартира, є територіальна громада в особі Дніпровської міської ради.

Вважає, що право проживання та користування даною квартирою в цілому вона має, але відповідачі не визнають даного права, відмовляючи їй в приєднанні суміжного житлового приміщення №9 площею 15,6 кв.м, хоча вона має реєстрацію за даним місцем фактичного проживання за вказаною адресою з 1989 р. На теперішній час, в даній квартирі зареєстровано 5 осіб: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (квартиронаймач); ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (чоловік); ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (син); ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (донька); ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (онучка).

Просить суд визнати за нею право користування житловою кімнатою АДРЕСА_4 .

Представник відповідача Дніпровської міської ради надав суду відзив, в якому зазначив, що предметом спору у справі є визнання права користування житловою кімнатою площею 15,6 кв.м в квартирі АДРЕСА_1 .

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до статті 9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 61, статей 64 та 65 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім?я якого видано ордер.

Отже, згідно зі статтею 58 ЖК України єдиною підставою для вселення в жиле приміщення є ордер, який у будинках державного та громадського фонду видається на підставі рішення виконавчого комітету органу місцевого самоврядування на вільне жиле приміщення.

3 огляду на норми Житлового кодексу України, яким встановлено порядок визнання осіб наймачами житлових приміщень, вважають, що Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради є неналежним відповідачем у справі, оскільки з огляду на свої повноваження не є стороною у спірних правовідносинах. Примушення Департаменту до вчинення дій поза межами повноважень суперечить конституційній нормі статті 19 Конституції України та вимогам чинного законодавства.

Матеріально-правова вимога позивача повинна спиратися на підставу позову. Підставою позову визнають обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги. Цими обставинами можуть бути лише юридичні факти, тобто такі факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин.

Позивачкою зазначено, що в 1989 році вона на сім?ю у складі чотирьох осіб отримала обмінний ордер на житлове приміщення - дві кімнати, житловою площею 30,0 кв.м в квартирі АДРЕСА_1 .

В подальшому звернулася з проханням на поліпшення житлових умов.

Облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм у безстрокове користування жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, призначених для постійного проживання регулюють Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджені постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради УРСР від 11 грудня 1984 року № 470 (зі змінами).

Згідно з пунктами 2, 37 Правил обліку громадян:

- жилі приміщення надаються громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, постійно проживають у даному населеному пункті, як правило, у вигляді окремої квартири на сім?ю;

- жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на квартирному обліку, крім випадків передбачених чинним законодавством.

Доказів перебування на квартирному обліку позивачкою не надано.

Важливою обставиною для підтвердження правомірності користування спірною кімнатою в квартирі АДРЕСА_2 є обгрунтоване, легальне вселення в цю кімнату.

В позовній заяві вказано, що їй із сім?єю було дозволено користуватися третьою кімнатою, житловою площею 15,6 кв, м, в квартирі АДРЕСА_1 .

Оскільки, вказаний житловий будинок, а отже і квартира АДРЕСА_2 , є комунальною власністю, представником власника - територіальної громади міста, є Дніпровська міська рада, дозвіл на користування має бути надано органом місцевого самоврядування.

Зі змісту позовної заяви та додатків до неї очевидно, що ордер ОСОБА_1 на кімнату житловою площею 15,6 кв.м не видавався, договір найму жилого приміщення з нею укладений не був, жодних інших документів (рішення виконавчого комітету міської ради тощо), які можуть бути підставою для використання спірного житлового приміщення, відповідачкою не надано.

В позові ОСОБА_1 зазначила про наявність у неї документів, які, на її думку, надають їй право користування спірною кімнатою. Проте жодних суттєвих доказів до позовної заяви не додано та і в самій заяві про них нічого не зауважено. Все обгрунтування позову складається з наступних обставин:

- позивачка та члени її сім?ї зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 ;

- з 1989 року вона зі своєю сім?єю постійно мешкає в зазначеній квартирі;

- оплачує комунальні послуги за квартиру.

Реєстрація у квартирі АДРЕСА_1 не підтверджує легітимність користування кімнатою, яка не була надана на підставі обмінного ордеру в 1989 році. Також, зважаючи на судову практику в подібних правовідносинах, оплата комунальних послуг не свідчить про законність проживання у спірному приміщенні.

Просять відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Також зазначила, що вона подавала в 2022 році документи для постановки її на квартирний облік для розширення жилої площі на цю третю кімнату. Але через два місяці документи прийшли в Департамент житлового господарства, її туди викликали та повідомили, що їй відмовлено в постановленні на квартирний облік, що їй не потрібно становитися на квартирний облік для цього. Письмової відповіді не було надано, повідомили їй усно.

Представник відповідача Дніпровської міської ради заперечувала проти позовних вимог та просила суд відмовити в їх задоволенні, надавши пояснення відповідно до поданого відзиву. Також зазначила, що для законного приєднання третьої кімнати до житлового приміщення, яке займає позивачка з сім`єю, позивачці потрібно стати на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, отримати ордер на це додаткове жиле приміщення.

Судом встановлено, що 16.06.1989 року ОСОБА_1 з сім`єю із 4 осіб було видано ордер на житлове приміщення №2812 (обмінний) на право зайняття в порядку обміну жилого приміщення житловою площею 30.0 кв.м, що складається із 2 кімнат, в квартирі АДРЕСА_1 (зараз Дніпрі) (а.с.6).

Згідно копії особистого рахунку квартиронаймача, виданого КП «Жилсервис» Дніпровської міської ради, квартиронаймач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_5 , займає площу: загальна 69,2 - кв.м, житлова - 46,5 кв.м, кількість кімнат 3, склад родини - 5 осіб (а.с.7).

Згідно з технічним паспортом квартира АДРЕСА_1 загальною площею 69,2 кв.м, житловою 46,5 кв.м, в квартирі три жилих кімнати (а.с.9-17).

Згідно листа КП «Дніпровське міське Бюро технічної інвентаризації» від 22.02.2022 року, станом на 31.12.2012 в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_6 відсутні відомості щодо державної реєстрації права власності за: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 (а.с.18).

Згідно листа КП «Дніпровське міське БТІ» від 28.03.2022 року, станом на 31.12.2012 в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_6 відсутні відомості, щодо державної реєстрації права власності за: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 . Житловий будинок АДРЕСА_7 , в який увійшла квартира АДРЕСА_2 , зареєстрований за Місцевою Радою на підставі рішення виконкому № 68 від 25.01.1990р., про що видане реєстраційне посвідчення від 07.09.1990 р., зареєстроване в КП «ДМБТ» та зроблено запис в реєстрову книгу № 24 за реєстровим № 1500. Згідно матеріалів інвентаризаційної справи на буд. АДРЕСА_7 відомості щодо самочинного переобладнання кв. 5 відсутні (а.с.19).

Згідно довідки №1812 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та листа Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 29.05.2023 року, відповідно до наявних даних картотеки з питань реєстрації фізичних осіб за адресою: АДРЕСА_5 станом на 26.05.2023 зареєстровано 5 осіб:

1) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 06.07.1989 по теперішній час;

2) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований з 11.09.2001 по теперішній час;

3) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована з 06.08.1996 по теперішній час;

4) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована по картці реєстрації матері з 18.02.2010 по теперішній час;

5) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 06.07.1989 по теперішній час (а.с.20-21).

Згідно відповіді Департамента житлового господарства Дніпровської міської ради від 20.07.2023 року на звернення ОСОБА_1 повідомляють, що відповідно до обмінного ордеру від 16.06.1989 № 2812 ОСОБА_1 отримала приміщення, яке складається з двох кімнат житловою площею 30,0 кв. м у трикімнатній квартирі АДРЕСА_1 складом родини 4 особи. Згідно з поданими заявником документами було встановлено, що ОСОБА_1 та члени її родини займають та сплачують комунальні послуги за трикімнатну квартиру, загальною площею - 69,2 кв. м, жилою 46,5 кв.м, згідно з копією особистого рахунку квартиронаймача та технічного паспорта на квартиру. Додатково повідомляють, що в поданих документах не містяться відомості, що квартира АДРЕСА_2 має два або більше наймачів. Беручи до уваги вищезазначене, департамент житлового господарства Дніпровської міської ради не має правових підстав для здійснення дій щодо приєднання суміжного житлового приміщення (а.с.22).

Згідно Акту обстеження квартири від 31.08.2023 року квартиронаймач квартири ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 з 06.07.1989 р. та разом зі своєю родиною користується трьома житловими кімнатами (№7 площею 14,3 кв.м, №8 площею 16,6 кв.м, №9 площею 15,6 кв.м, згідно з технічним паспортом від 15.06.2021 р.) в вищезазначеній квартирі, що складається з загальної площі 69,2 кв.м, житлової - 46,5 кв.м та фактично користується даною квартирою в цілому з 1989 року. На теперішній час склад сім?ї складається з 5 осіб: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - чоловік; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - син; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - донька; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - онука (а.с.23).

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що позивачка є її матір`ю, вони мешкають за адресою: АДРЕСА_5 . Вони провели обмін у 1989 році жилими приміщеннями з жінкою, коли та жінка переїхала в їх попередню квартиру, а вони переїхали в її за адресою: АДРЕСА_5 . Ця квартира трикімнатна. Вони з 1989 року займають усю трикімнатну квартиру. У неї двоє неповнолітніх дітей 2007 та 2010 років народження, які зараз також мешкають з ними в цій квартирі. В квартирі ще мешкає її батько ОСОБА_3 та її брат ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_8 . ОСОБА_1 мешкає в їхньому будинку АДРЕСА_5 . Також з позивачкою мешкають її чоловік, донька з двома дітьми, а також її син з дружиною бувають регулярно. Вони мешкають у цій квартирі з її раннього дитинства, вона виросла з сином позивачки ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що позивачка є його матір`ю. Він з матір`ю, батьком, сестрою живуть в квартирі за адресою: АДРЕСА_5 з 1989 року. Зараз там ще мешкають двоє неповнолітніх дітей його сестри. В квартирі 3 кімнати, їх сім`я займає всі три кімнати увесь час їхнього там проживання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Статтею 15 ЖК України передбачена компетенція виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду, які, зокрема, здійснюють облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов (частина перша статті 36); приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої ради (стаття 51); видають ордери на жилі приміщення (частина перша статті 58, частина перша статті 122, частина друга статті 141).

Відповідно до ст.31 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством України), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Відповідно до ст.34 ЖК України потребуючими поліпшення житлових умов, зокрема, визнаються громадяни забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст.36 ЖК України облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради

Відповідно до ст.39 ЖК України громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті.

Відповідно до ст.42 ЖК України жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, крім випадків, передбачених статтями 42-1, 46, частинами першою і другою статті 54, частиною першої статті 90, частиною шостою статті 101, статтями 102, 110, частиною першою статті 114 цього Кодексу, а також інших випадків, передбачених законодавством України.

Відповідно до ст.47 ЖК України норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Відповідно до ст.48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України… Жиле приміщення може бути надано з перевищенням норми жилої площі, якщо воно складається з однієї кімнати (однокімнатна квартира) або призначається для осіб різної статі (частина друга статті 50).

Відповідно до ст.51 ЖК України жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих рад надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів місцевих рад, представників громадських об`єднань, трудових колективів.

Відповідно до ст.54 ЖК України якщо в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, звільнилося неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві суміжного приміщення. Ізольоване жиле приміщення, що звільнилося в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (стаття 34), надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі. При цьому загальний розмір жилої площі не повинен перевищувати норми, встановленої статтею 47 цього Кодексу, крім випадків, коли наймач або член його сім`ї має право на додаткову жилу площу. Якщо розмір ізольованої кімнати, що звільнилася, є меншим за встановлений для надання одній особі, зазначена кімната у всіх випадках передається наймачеві на його прохання. Правила, передбачені частинами першою і другою цієї статті, застосовуються незалежно від належності жилого будинку. У разі відмови в наданні жилого приміщення, що звільнилося, у випадках, передбачених цією статтею, спір може бути вирішено в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.57 ЖК України рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради з питань обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень може бути оскаржено в суді.

Відповідно до ст.58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Форма ордера встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Таким чином, судом встановлено, що на підставі ордеру на житлове приміщення від 16.06.1989 року, який було видано на право зайняття жилого приміщення із двох кімнат житловою площею 30.0 кв.м, позивачка з сім`єю вселилася в квартиру АДРЕСА_1 , яка належить до державного житлового фонду і є комунальною власністю. При цьому зазначена квартира є трикімнатною, жила площа квартири складає 46,5 кв.м, і з часу вселення позивачка з сім`єю займають усі три жилі кімнати, в тому числі і жилу кімнату площею 15,6 кв.м, ордер на вселення в яку вона не отримувала. На теперішній час сім`я позивачки складається з 5 осіб, які зареєстровані у вказаній квартирі. Комунальні послуги сплачуються за трикімнатну квартиру.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачкою жодних доказів про наявність в неї законних підстав на вселення та користування третьою кімнатою (на яку ордер на жиле приміщення позивачці не видавався) в квартирі АДРЕСА_1 суду не надано.

Також позивачкою не надано суду доказів здійснення нею у встановлений законом спосіб дій щодо отримання на законних підставах в користування спірної жилої кімнати. Зокрема, не надано доказів звернення нею до уповноваженого згідно житлового законодавства органу, а саме виконавчого комітету міської ради, щодо постановки на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та одержання у користування жилого приміщення - спірної кімнати (згідно положень статей 31, 34, 36, 39, 42, 47, 51 ЖК України), чи щодо надання жилого приміщення, що звільнилося у квартирі (стаття 54 ЖК України), а також щодо видачі ордеру на вселення в спірну жилу кімнату (статті 58, 61 ЖК України).

У зв`язку в вищевикладеним суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 15, 31, 34, 36, 39, 42, 47, 48, 51, 54, 57, 58, 61 ЖК України, ст.ст.4, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , до Дніпровської міської ради, місцезнаходження: 49000, м.Дніпро, пр-т Д.Яворницького, буд.75, , Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, місцезнаходження: 49000, м.Дніпро, вул.Воскресенська, буд.16, , про визнання за особою права користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 10.06.2025.

Суддя О.А. Рибкін