СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13335/24

пр. № 2/759/526/25

15 липня 2025 рокуСвятошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Шум Л.М.

при секретарі: Дубині Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві позов ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства "Консультативно-Діагностичний Центр" Святошинського району міста Києва про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-Діагностичного Центру» Святошинського району м. Києва (далі - КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва) про визнання протиправним та скасування наказу та просив визнати протиправним та скасувати наказ КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва від 28.05.2024 року № 161-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до лікаря-стоматолога-терапевта стоматологічного відділення філії № 1 спеціального фонду КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва ОСОБА_1.» (далі - Наказ № 106-к), яким до ОСОБА_2 застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани; стягнути з КНП «КДЦ» Святошинського районну м. Києва 500 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди та відшкодувати судові витрати та правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він обіймав посаду завідувача відділенням, лікаря-стоматолога-терапевта стоматологічного відділення № 1 КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва згідно з наказом № 321-к від 01.11.2013 року.

Із 21.08.2023 року відповідач перевів його до стоматологічного відділення філії № 1 спеціального фонду КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва на посаду лікаря-стоматолога-терапевта кабінету спеціального фонду філії № 1 згідно з наказом від 02.08.2023 року № 338-к.

19.05.2023 року відповідач видав наказ № 98 «Про внесення змін до штатного розпису», в якому зазначив, що у зв`язку з неефективною роботою стоматологічних відділень та неможливістю утримання працівників відділень за кошти підприємства, з метою оптимізації фінансових витрат, на підставі довідки (рапорту) від 05.05.2023 року про результати діяльності відділень, рівня виконання фінансових планів та аналізу витрат на заробітну плату працівників стоматологічних відділень підприємства, керуючись п. 3 ст. 64 ГК України та п. 1 ст. 40 КЗпП України прийнято рішення внести зміни до організаційної структури та штатного розпису КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва з 19.08.2023 року та вивести з організаційної структури стоматологічні відділення - в тому числі філію № 1, де позивач працює, а також вивести зі штатного розпису посади стоматологічного відділення філії № 1: завідувач відділення, лікар- стоматолог-терапевт вищої категорії 0.5 шт. од., лікар-стоматолог - 0,50 шт. од., лікар-стоматолог-терапевт - 0,75 шт. од.; сестра медична/брат медичний - 1,50 шт. од. та інші.

Таким чином, з 21.08.2023 року позивач обіймає посаду лікаря-стоматолога-терапевта кабінету спеціального фонду філії № 1.

09.05.2024 директором КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва винесений наказ № 100, відповідно до якого позивача було зобов`язано надати письмові пояснення з приводу невиконання плану надходжень від надання платних стоматологічних послуг до спеціального фонду лікарем-стоматологом-терапевтом стоматологічного відділення спеціального фонду філії № 1 ОСОБА_1 .

13.05.2024 позивачем були надані пояснення, відповідно до яких він пояснив, що не мав можливості виконати план у зв`язку з тим, що у філії № 1 понад 3 місяці не працює дентальний рентгени апарат, що унеможливлює лікування зубів згідно протоколу, також відсутнє належне забезпечення відповідачем позивача стоматологічними матеріалами, а також, безумовно, в умовах воєнного стану, через відключення світла та численні повітряні тривоги виконати план є неможливим, вказані обставини не залежать від волевиявлення позивача та не можуть бути розцінені, як винні дії або бездіяльність.

Не зважаючи на абсурдність виниклої ситуації, 28.05.2024 відповідачем був винесений Наказ № 160-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до лікаря- стоматолога-терапевта ОСОБА_1 »

Із тексту Наказу № 106-к вбачається, що відповідач, керуючись ст. 139, ст.ст. 147-149 КЗпП України, п. З.5.З., п. 10.2 Положення про Спеціальний фонд КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва та п. 2.43, п. 2.57, п. 2.58, п. 4.1, п. 4.6 Посадової інструкції, Наказу № 55 від 14.02.2023 «Про доведення плану надходжень від наданих платних стоматологічних послуг на 2023 рік», Наказу № 192 від 29.12.2023 «Про продовження терміну дії наказу КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва від 14.02.2023 № 55 «Про доведення плану надходжень від наданих платних стоматологічних послуг на 2023 рік», вважає, що позивач не виконав план надходжень від наданих платних стоматологічних послуг, які надаються поза договорами про медичне обслуговування населення, укладеними з НСЗУ у квітні 2024 року. У зв`язку з чим було прийнято рішення відповідачем застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Також з тексту Наказу № 160-к вбачається, що в його основу покладена доповідна головного бухгалтера від 06.05.2024 та доповідна записка заступника директора з «експерти тимчасової непрацездатності» Л.Колотенко від 28.05.2024.

Оскаржений Наказ № 161-к направлений позивачу листом з описом складення, який він отримав 12.06.2024 року.

Позивач вважає, що Наказ № 161-к є протиправним та таким, що порушує права та свободи позивача, а отже підлягає скасуванню.Він зазначає, що Наказ № 161-к має лише формальні незрозумілі та нечіткі формулювання бланкетного характеру, які взагалі не розкривають сутність порушення.

Позивач зазначає, що оскаржуваний наказ не відповідає вимогам трудового законодавства, оскільки у ньому не зазначено, які саме дії (бездіяльність) позивача призвели до порушення або неналежного виконання трудових обов`язків; у ньому не зазначені ані дата вчинення позивачем порушень трудових обов`язків, ані фактичних та конкретних обставин щодо порушення трудової дисципліни; у ньому не зазначені будь-які докази вини позивача та наявність причинного зв`язку між її діями.

Саме на роботодавця покладається обов`язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких зчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена провина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

На думку позивача в Наказі № 161-к відсутнє обґрунтування та взагалі факт існування наслідків вчиненого начебто позивачем дисциплінарного проступку.

Позивач вважає, що Наказ № 161-к мотивований не конкретними об`єктивно існуючими порушеннями, а виключно суб`єктивними мотивами керівництва, мобінгом зі сторони директорки КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва по відношенню до позивача, яка за останні пів року винесла 7 доган позивачу, при що він за весь свій трудовий стаж понад 29 років не був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, дотримувався фінансової дисципліни, правильно складав документацію та не порушував прав пацієнтів. Претензії у керівництва відповідача виникли лише після ініціювання судових процесів щодо незаконного скорочення позивача та інших лікарів, публічного виступу проти знищення безкоштовної стоматологічної допомоги населенню Святошинського району. Залишаються без відповіді риторичні питання - чому 29 років позивач своєчасно та якісно оформлював форми первинної облікової медичної та фінансової документації, вносив інформацію до Реєстру медичних записів про направлення та рецептів в ЕСОЗ, належно вів лікарську документацію, дотримувався фінансової дисципліни і лише після виниклих спорів директорка КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва прийшла до висновку, що ОСОБА_1 не є сумлінним працівником та порушує трудову дисципліну.

Позивач зазначає, що зневажлива поведінка керівництва відносно нього принижує його честь та гідність в очах колег, друзів і пацієнтів. Тиск з боку керівництва, відверто зухвалі і неправомірні дії примушують його припинити активну громадську діяльність та відмовитися від публічної конструктивної критики в сторону керівництва КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва.

Тому, враховуючи умисний характер дій відповідача, тривалість та глибину душевних страждань, яких він зазнав, тяжкість вимушених змін у житті, значний час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, відсутність з боку відповідача жодних дій щодо добровільного поновлення його порушених прав та законних інтересів, позивач вважає розумним, виваженим та справедливим просити суд зазначити розмір одноразового відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 000,00 грн.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 28.06.2024року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого розгляду.

12.08.2024 року через систему «Електронний суд» КНП «КДЦ» подало відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача судові витрати, докази понесення яких будуть надані суду у порядку та строки, визначені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Відзив мотивований тим, що змістовних пояснень щодо причин та підстав вчинених порушень позивачем надано не було. Наведені позивачем пояснення не спростовують ні факту порушень посадових обов`язків, ні його вини у вчиненому. КНП «КДЦ» стверджує, що факт прийому пацієнтів поза записом, факт невнесення усіх пацієнтів до відповідних форм облікових лікарських записів та факт відсутності записів у системі ЕСОЗ підтверджується належними та допустимими доказами первинними обліковими документами, які були складені самим позивачем.

Дії позивача щодо неналежного ведення облікової лікарської документації є постійними, встановленими судовими рішеннями та призводять до невиконання фінансового плану відповідача.

Позивач не вперше допускає порушення своїх трудових обов`язків, а тому оголошення догани є співмірним та виправданим видом дисциплінарного стягнення. Відповідач, маючи непогашене дисциплінарне стягнення позивача, міг застосувати до нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, проте надав позивачу можливість виправити свої порушення та продовжити працювати на посаді.

Отже, на думку відповідача, при оголошенні позивачу догани у повній мірі дотримано вимоги трудового законодавства.

Відповідач зазначає, що твердження позивача про те, що він не мав посадової інструкції і не був з нею ознайомлений не заслуговують на увагу, оскільки він сам у позовній заяві дослівно цитує пункти посадової інструкції.

На думку відповідача факти порушень позивачем трудових обов`язків підтверджені належними та допустимими доказами, які були оцінені під час притягнення його до дисциплінарної відповідальності, а тому наказ №161-к від 28.05.2024 року є законним та обґрунтованим.

Порушення позивача призвели до того, що ним належним чином не зафіксовані усі клієнти, які були ним прийняті та яким він надав стоматологічні послуги, у результаті чого відповідач недоотримав кошти за надання таких послуг.

Крім цього, як зазначає відповідач, поведінка позивача щодо надання послуг незареєстрованим пацієнтам створює потенційну загрозу репутаційних втрат у разі лікарської помилки позивача.

КНП «КДЦ» стверджує, що позивач не довів відсутність вини у своїх діях належними, достовірними та достатніми доказами.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 02.10.2024року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали, з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначив, що відповідач прискіпливо до нього відноситься, йому були створені неналежні умови для роботи, службове розслідування з метою встановлення неналежності виконання обов`язків позивачем чи розбіжностей в документах не проводилось.

Представник відповідача Лисенко Г.О. просила відмовити у задоволенні позову з викладених у відзиві підстав. Зазначила, що позивач мав вести документацію належним чином, невиконання належним чином не виконував своїх обов`язків призвело до винесення догани позивачу. Наказ винесено з дотриманням законодавства.

Представник відповідача Тарасова Є.О. провила відмовити у задоволенні позову, зазначила, що позивач не виконував належним чином покладені на нього обов`язки.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши надані письмові докази у сукупності, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Ст. 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що починаючи з 01.11.2013 року до 20.08.2023 року ОСОБА_1 обіймав посаду завідувача відділенням, лікаря-стоматолога-терапевта стоматологічного відділення філії № 1 згідно з Наказом № 321-к- від 01.11.2013 року.

Судом встановлено, що Наказом від 14.02.2023 року № 54 «Про введення в дію тарифів на платні послуги з медичного обслуговування» були визначені ціни на послуги, які надаються лікарями відповідача.

Судом встановлено, що 02.08.2023 року Наказом №338-к ОСОБА_1 було переведено з 21.08.2023 року з посади завідувача відділення, лікаря-стоматолога- терапевта стоматологічного відділення філії №1 КДЦ з 0,50 ст. з окладом 4 695,41 грн. на посаду лікар-стоматолог-терапевт стоматологічного відділення філії №1 спеціального фонду на 0,50 ст. з окладом 4 268,55 грн.

Судом встановлено, що 14.02.2023 року Наказом №54 «Про введення в дію тарифів на платні послуги з медичного обслуговування» були визначені ціни на послуги, які надаються лікарями відповідача.

Судом встановлено, що 14.02.2023 року Наказом №55 «Про доведення плану надходжень від наданих платню стоматологічних послуг на 2023 рік» було затверджено відповідний план, згідно із яким встановлено такі суми надходжень, зокрема для лікаря-терапевта-стоматолога:- на 1,00 штатну одиницю - 58 358,55 грн.;- на 0,50 штатної одиниці - 29 258,82 грн.;- на 0,25 штатної одиниці - 14 629,41 грн.

Судом встановлено, що 29.12.2023 року Наказом №192 «Про продовження терміну дії наказу КНП«КДЦ» Святошинського району м. Києва від 14.02.2023 №55 «Про доведення планунадходжень від надання платних стоматологічних послуг на 2023 рік», згідно із яким було вирішено продовжити дію Наказу №55 від 14.02.2024 року на 2024 рік.

Судом встановлено, що 06.05.2024 року головним бухгалтером О. Андрієнко було виявлено невиконання лікарем-стоматологом-терапевтом ОСОБА_1 плану надходжень від надання платних стоматологічних послуг за квітень 2024 року, що є порушенням виконання трудових обов`язків.

Судом встановлено, що в цей же день, 06.05.2024 року складено Доповідну записку якою встановлено, зокрема, що позивачем у квітні 2024 року було виконано лише 48,61% 14 582,00грн.) плану надходжень коштів, що являє собою найменший показник виконанняплану у філії №1.

Судом встановлено, що згідно Інформаційної довідки по доходам і витратам за період січень-квітень 2024 року від наданих стоматологічних послуг сума надходжень від Позивача за цих чотири місяці становила 56 303,00 грн., що у два рази менше запланованого обсягу.

Судом встановлено, що згідно затвердженого Наказом №55 від 14.02.2023 року плану сума надходжень від надання платних стоматологічних послуг для лікаря-стоматолога-терапевта, що працює на 0,5 штатної одиниці має становити 29 258.82 грн., тоді як сума надходжень у квітні 2024 року склала 14 582.00 грн.. що підтверджується Довідкою про виконання плану лікарями-стоматологами, лікарями-стоматологами- терапевтами, лікарями-стоматологами дитячими, лікарями-стоматологами-хірургами, лікарями-стоматологами-ортодонтами стоматологічних відділень філій №1-7 та стоматологічного відділення спеціального фонду №1 КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва за квітень 2024 року.

Судом встановлено, що у квітні 2024 року позивач не виконав затверджений план від надання платних стоматологічних послуг, а реальне виконання становило лише 48,61% - найменший показник по Філії №1.

Судом встановлено, що вказані вище обставини підтверджені у Доповідній записці заступника директора з експертизи тимчасової непрацездатності Л. Колотенко від 28.05.2024 року.

Судом встановлено, що факт невиконання фінансового плану від надання платних стоматологічних послуг позивачем є підтвердженим належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір.

Згідно п.1.2 Положення про Спеціальний фонд КНП «Консультативно-діагностичний центр» Святошинського району м. Києва, затвердженого Наказом №126 від 18.08.2023 року (надалі - Положення про Спецфонд), спеціальний фонд - це кошти, які надходять від надання платних медичних послуг, які не покриваються програмою медичних гарантій медичного обслуговування населення, надходжень від здачі в оренду нерухомого майна (приміщень), надходжень від реалізації майна (здачі відходів та металобрухту), а також в інших випадках, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.3.5.3 Положення про Спецфонд медичні працівники зобов`язані дотримуватися трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку та посадової інструкції, без поважних причин самовільно не залишати робоче місце та не перебувати на ньому поза межами робочого часу.

Відповідно до п. 10.1 Положення про Спецфонд медичні працівники Спеціального фонду несуть персональну відповідальність за не виконання планів надходжень від наданих послуг.

Відповідно до п.1.5. Посадової інструкції лікаря-стоматолога-терапевта стоматологічного відділення філії №1 Спеціального фонду у своїй роботі лікар- стоматолог-терапевт стоматологічного відділення спеціального фонду філії №1 керується Положенням про спеціальний фонд КНП «Консультативно-діагностичний центр» Святошинського району м. Києва, наказами Центру, чинним законодавством України про охорону здоров`я, кодексом законів про працю та нормативно-правовими актами, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2.43 Посадової інструкції лікар-стоматолог-терапевт зобов`язаний невідкладно сповіщати завідувача філії про несправність обладнання.

Відповідно до п.2.57 Посадової інструкції лікар-стоматолог-терапевт зобов`язаний виконувати затверджений Центром план надходжень від надання платних стоматологічних послуг, які надаються поза договорами про медичне обслуговування населення, укладеними з Національною службою здоров`я України.

Відповідно до п.2.58 Посадової інструкції лікар-стоматолог-терапевт зобов`язаний звітувати бухгалтерії Центру першого числа місяця (якщо перше число припадає на неробочий день, то надавати звіт в перший за ним робочий день) за надані платні стоматологічні послуги протягом попереднього місяця відповідно до форми, затвердженої Центру.

Відповідно до п. 4.1 Посадової інструкції лікар-стоматолог-терапевт несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, помилкові дії чи бездіяльність, неприйняття рішень, що входять у сферу його компетенції, а також за невикористання або неповне використання свої функціональних прав, що передбачені цією посадовою інструкцією, а також правилами внутрішнього трудового розпорядку в межах, визначених чинним законодавством України про працю та кримінальним законодавством України.

Відповідно до п.4.2 Посадової інструкції лікар-стоматолог-терапевт несе відповідальність за порушення трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку, медичної етики і деонтології.

Відповідно до п.4.6 Посадової інструкції лікар-стоматолог-терапевт несе відповідальність за невиконання фінансового плану надходжень затвердженого КНП «КДЦ», від надання платних стоматологічних послуг, які надаються поза договорами про медичне обслуговування населення, укладеними з Національною службою здоров`я України.

Отже, лікар-стоматолог-терапевт спеціального фонду, яким є позивач, зобов`язаний виконувати план надходжень за надання платних стоматологічних послуг, а у разі його невиконання несе відповідальність.

Позивач не виконав план надходжень, що є порушенням його трудових обов`язків.

Статтею 43 Конституції України визначено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Використання примусової праці забороняється.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Одним із видів юридичної відповідальності є дисциплінарна відповідальність. У сфері виконання найманої праці вона полягає в обов`язку працівника, який вчинив дисциплінарний проступок, давати звіт перед роботодавцем за свої протиправні дії та нести дисциплінарні стягнення, передбачені нормами трудового законодавства.

Дисциплінарна відповідальність, як і будь-яка інша юридична відповідальність, має примусовий характер. Він полягає в тому, що стосовно працівника, який вчинив дисциплінарний проступок, роботодавцем можуть уживатися заходи примусового впливу, примусова санкція, яка спричиняє для порушника певні негативні наслідки.

Заходи дисциплінарного стягнення, що застосовуються до деяких працівників, які несумлінно виконують свої трудові обов`язки, зазначено у ст. 147 КЗпП України.

Згідно зі ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

За ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Тобто, наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника.

Отже, законодавством передбачено, що підставою застосування дисциплінарного стягнення може бути лише безпосереднє порушення трудової дисципліни чи невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 569/9812/16-ц та у справі № 592/1551/16-ц від 27.03.2019 року.

Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантій, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим, правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

При розгляді судами справ щодо накладення дисциплінарних стягнень судам необхідно з`ясувати, у чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для накладення стягнення, чи дотримані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховувались обставини, за яких вчинено проступок тощо.

При цьому, Верховний Суд у своїй постанові від 18.03.2021 року по справі №219/2474/19 зазначив, що у наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто орган, правомочний застосовувати дисциплінарні стягнення повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт, нормативного правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.02.2012 №110 затверджені форми первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування.

Відповідно до 1.3 Положення «Про спеціальний фонд «КНП «КДЦ Святошинського району м. Києва», затвердженого Наказом №126 від 18.08.2023 року (далі- Положення) завданнями відділення та кабінетів спеціального фонду є надання висококваліфікованих медичних послуг для населення за встановлену та затверджену оплату.

Відповідно до п.2.2 Положення основними завданнями спеціального фонду є надання висококваліфікованої медичної, лікувально-діагностичної, профілактичної медичної допомоги населенню на платній основі.

Згідно п.3.5.3 Положення медичні працівники зобов`язані дотримуватися трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку та посадової інструкції, без поважних причин самовільно не залишати робоче місце та не перебувати на ньому поза межами робочого часу.

Відповідно до п.4.3 Положення оплата за надані медичні послуги проводиться пацієнтами у національній валюті України - гривні, шляхом оплати в касу Центру чи термінал самообслуговування готівкою або безготівково, або переведення коштів на розрахунковий рахунок Центру з отриманням чеку.

Відповідно до п.7 Порядку функціонування електронної системи охорони здоров`я, затвердженого Постановою КМУ №411 від 25.04.2018 року завданням електронної системи охорони здоров`я є забезпечення можливості використання пацієнтами електронних сервісів для реалізації їх прав, зокрема за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення (далі - програма медичних гарантій), автоматизація ведення обліку медичних послуг і управління медичною інформацією, запровадження електронного документообігу у сфері медичного обслуговування населення.

Відповідно до п. 4 Наказу МОЗ від 28.02.2020 року №587 «Деякі питання ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я» є обов`язковим для всіх надавачів медичних послуг внесення медичних записів, записів про направлення та рецептів на лікарські засоби і медичні вироби до Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів відповідно до Порядку ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я для всіх надавачів медичних послуг.

Відповідно до п.10 Порядку ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого наказом МОЗ №587 від 28.02.2020 року Реєстр ведеться в центральній базі даних системи та формується з медичних записів, записів про направлення і рецептів, що внесені до системи відповідно до законодавства. Медичні записи, що внесені до Реєстру відповідно до цього Порядку є первинною обліковою медичною документацією в електронній формі. Захист інформації в Реєстрі здійснюється відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах».

Відповідно до п.13 Порядку №587 Медичні записи (крім медичних записів про погашення рецептів), що вносяться в Реєстр, повинні додатково містити таку інформацію відповідно до їх типу, зокрема:

1)медичні записи про медичний огляд, надання консультації або лікування, у тому числі за результатами надання первинної медичної допомоги, а саме: інформація про епізод медичної допомоги, в рамках якого здійснюється медичне обслуговування;

2)підстава для медичного обслуговування: декларація про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу (далі - декларація), направлення (посилання на запис у Реєстрі або реквізити не електронного направлення, у тому числі його дату, прізвище та ініціали лікаря, який його виписав), доставлення пацієнта бригадою екстреної (швидкої) допомоги, звернення пацієнта за власною ініціативою;

3)спосіб надання медичної послуги: особистий прийом, медичне обслуговування із застосуванням технічних засобів електронних комунікацій, тощо;

4)причини звернення (скарги, симптоми, тощо);- результати огляду та оцінки стану пацієнта;

5)відомості про алергічні реакції та непереносимість лікарських засобів (за наявності);

6)інформація про встановлені діагнози;

7)виконані медичні процедури (послуги), хірургічні операції (якщо проводились);

8)медичні призначення та рекомендації;

9)інформація про функціонування та обмеження життєдіяльності здоров`я (у випадку реабілітації);

10)інформація про виписані рецепти за результатами медичного обслуговування;

11)інформація про направлення, якщо пацієнт направлений на подальше медичне обслуговування (в тому числі переведений до іншого суб`єкта господарювання);

12)дата та час початку і закінчення прийому медичним працівником пацієнта.

Відповідно п. 3 Розділу ІІ Порядку направлення пацієнтів до лікарів Центру, які надають медичну допомогу на платних умовах по спеціальному фонду затвердженого наказом КНП «КДЦ» Святошинського району м. Києва від 08.04.2024 року №88 лікар, що надає медичну послугу на платних умовах по спеціальному фонду повинен, зокрема, внести до медичної інформаційної системи Хелсі запис про обсяг наданих медичних послуг пацієнту, плану лікування, клінічних та діагностичних досліджень відповідно до вимог законодавства. Надати пацієнту квитанцію на оплату послуг з відповідним кодуванням згідно з затвердженими тарифами та скерувати його на оплату до каси чи надати QR-код для безготівкової оплати.

Так, наявна в матеріалах справи Посадова інструкція лікаря-стоматолога-терапевта №132/ф1 не містить відмітки про ознайомлення з нею позивача, однак позивач не заперечував того факту, що ця інструкція була йому відома. Також у колективній заяві від 07.11.2023 року, за підписом у тому числі ОСОБА_1 , зазначено про отримання нових посадових інструкцій (а.с.129).

Відповідно до п.1.5 Посадової інструкції лікаря-стоматолога-терапевта стоматологічного відділення філії №1 Спеціального фонду (далі - Посадова інструкція), у своїй роботі лікар-стоматолог-терапевт стоматологічного відділення спеціального фонду філії №1 керується Положенням про спеціальний фонд КНП «Консультативно-діагностичний центр» Святошинського району м. Києва, наказами Центру, чинним законодавством України про охорону здоров`я, кодексом законів про працю та нормативно-правовими актами, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я.

Згідно п.2.1 Посадової інструкції для виконання своїх обов`язків лікар-стоматолог-терапевт стоматологічного відділення спеціального фонду філії №1 зобов`язаний проводити амбулаторний прийом за графіком, затвердженим адміністрацією Центру, регулюючи потік пацієнтів, шляхом раціонального призначення повторних хворих.

Відповідно до п.2.32 Посадової інструкції лікар-стоматолог-терапевт зобов`язаний забезпечувати своєчасне і якісне оформлення форм первинної облікової медичної та фінансової документації відповідно до інструкції та правил.

Згідно п.2.33 Посадової інструкції лікар-стоматолог-терапевт зобов`язаний вести лікарську документацію, щоденники обліку роботи лікаря-стоматолога (стоматологічної поліклініки, відділення, кабінету) по формі 039-2/о, листок щоденного обліку роботи лікаря-стоматолога (стоматологічної поліклініки, відділення, кабінету) по формі 037/о. У разі ведення лікарем-стоматологом форм № 037/о та/або 039-2/о в електронному форматі в неї має бути включена вся інформація, яка міститься на затвердженому паперовому носії.

Відповідно до п.2.35 Посадової інструкції лікар-стоматолог-терапевт зобов`язаний дотримуватись фінансової дисципліни, зокрема, розрахунків за надані платні медичні послуги відповідно до затверджених тарифів, виключно через касу Центру чи терміналу самообслуговування на рахунок Центру, або на розрахунковий рахунок центру.

Згідно п.2.36 Посадової інструкції лікар-стоматолог-терапевт зобов`язаний нести персональну відповідальність за відповідність між кількістю наданих платних медичних послуг та виставлених до оплати, здійснювати заходи щодо попередження розбіжностей.

Відповідно до п.2.47 Посадової інструкції лікар-стоматолог-терапевт зобов`язаний працювати в медичній інформаційній системі (далі - МІС), яка використовується у KHIT «КДЦ», мати особистий електронний підпис та електронну пошту та своєчасно вносити повну та достовірну інформацію до Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я (далі - ECO3) по всіх епізодах надання медичної допомоги, проведення обов`язкових медичних та профілактичних втручань під час медичного обслуговування пацієнта в день надання таких послуг.

У разі недоступності електронної медичної інформаційної системи, або неможливості обміну даними між електронною медичною інформаційною системою та центральною базою даних системи через їх технічну несправність, або у разі відсутності відповідної технічної можливості в системі, негайно письмово повідомляти керівника структурного підрозділу про настання відповідної події та внести медичні записи, записи про направлення та рецепти до Реєстру в ЕСОЗ після усунення відповідної технічної несправності або після появи відповідної технічної можливості в системі не пізніше наступного робочого дня.

Відповідно до п. 4.1 Посадової інструкції лікар-стоматолог-терапевт несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, помилкові дії чи бездіяльність, неприйняття рішень, що входять у сферу його компетенції, а також за невикористання або неповне використання свої функціональних прав, що передбачені цією посадовою інструкцією, а також правилами внутрішнього трудового розпорядку в межах, визначених чинним законодавством України про працю та кримінальним законодавством України.

Відповідно до п.4.2 Посадової інструкції лікар-стоматолог-терапевт несе відповідальність за порушення трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку, медичної етики і деонтології.

Відповідно п. 4.7 Посадової інструкції лікар-стоматолог-терапевт несе відповідальність за недостовірність обліково-звітної документації та несвоєчасність її подання.

Відповідно п. 4.9 Посадової інструкції лікар-стоматолог-терапевт несе відповідальність за несвоєчасність та недостовірність введеної інформації про реєстрацію консультативних прийомів в MIC, яка використовується в Центрі.

Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підстави вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17).

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Суд, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає, що відповідачем підтверджено належними доказами правомірність застосування до позивача дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни, зокрема, невиконання посадових обов`язків, передбачених пунктами 1.5, 2.43, 2.57, 2.58, 4.1,п.4.6 Посадової інструкції, що полягає у несвоєчасному та неякісному оформленні форм первинної облікової медичної та фінансової документації, невнесенні інформації до Реєстру медичних записів про направлення та рецептів в ЕСОЗ, у неналежному веденні лікарської документації, недотриманні фінансової дисципліни та невідповідності між кількістю наданих платних послуг та виставлених до оплати, нездійсненні заходів щодо попередження розбіжностей.

Натомість позивачем не надано жодних належних і допустимих доказів на спростування доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву та наданих доказів.

Також позивачем не надано пояснень, з яких підстав ним не внесені відомості у графи №9-12 форми 074/о.

Зі змісту оскарженого наказу від 28.05.2024 р. №161-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до лікаря-стоматолога-терапевта ОСОБА_1 » вбачається, що в ньому чітко зазначено, за яке порушення накладено дисциплінарне стягнення, вказані докази, які підтверджують порушення, а також зазначено інформацію, на підставі яких статей КЗпП України накладено дисциплінарне стягнення.

З урахуванням викладеного, суд, встановивши, що відповідачем не порушено порядку застосування до позивача дисциплінарного стягнення, визначеного ст. 149 КЗпП України, оскільки таке застосовано уповноваженою посадовою особою, вид обраного стягнення відповідає тяжкості вчиненого порушення, а тому при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани були дотримані вимоги трудового законодавства, дійшов висновку, що оскаржений наказ винесено з повним з`ясуванням всіх обставин справи та без порушень відповідної процедури його винесення.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року).

З огляду на викладене, враховуючи недоведення позивачем порушення його прав та інтересів і незаконності дій відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, оскільки позивачем не надано суду доказів у підтвердження позовних вимог, як це передбачено статтями 77-81 ЦПК України, а тому у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування наказу відповідача про застосування дисциплінарного стягнення до лікаря-стоматолога-терапевта ОСОБА_1 належить відмовити.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України: моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Тобто, умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. Відсутність хоча б одного з елементів виключає цивільно-правову відповідальність.

Враховуючи, що вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від позовної вимоги про скасування наказу №161-к від 28.05.2024 року в задоволенні якої відмовлено, тому вказана позовна вимога також не підлягає задоволенню.

За таких обставин позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору під час подання позовної заяви до суду, а у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору необхідно віднести на рахунок держави.

Що стосується витрат на правничу допомогу, то представник відповідача Лисенко Г.О. має право подати відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, оскільки вона звернулась з заявою, в якій зазначила, що відповідні докази понесення судових витрат будуть надані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 14, 82, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства "Консультативно-Діагностичний Центр" Святошинського району міста Києва про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів».

Суддя: Л.М. Шум