Номер провадження 4-с/754/46/25
Справа № 754/8037/25
У Х В А Л А

Іменем України

08 липня 2025 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Саламон О.Б.

з участю секретаря Рябенка В.О.

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва зі скаргою на бездяльність державного виконавця Печерського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагайчука М.В., в якій просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагайчука Миколи Володимировича під час здійснення виконавчого провадження НОМЕР_2, яка виразилась у не розгляді клопотання ОСОБА_1 від 08.05.2025 (зареєстроване за вхідним №11801 від 09.05.2025) та неприйнятті рішення щодо прийняття наданих мною додаткових матеріалів з доказами розрахунків щодо надлишково примусово стягнутих з мене у виконавчому провадженні НОМЕР_2 коштів у розмірі 104 725,28 грн., повернення мені надлишково стягнутих з мене коштів, надання довідки-розрахунку заборгованості у виконавчому провадженні НОМЕР_2 за весь період, станом на 01.05.2025 та надання відповіді.

2. Зобов`язати державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). який веде виконавче провадження НОМЕР_2 розглянути клопотання ОСОБА_1 від 08.05.2025 (зареєстроване за вхідним № 11801 від 09.05.2025) та прийняти рішення щодо вчинення дій зазначених мною у клопотанні.

3. Судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покласти на Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Вимоги скарги обґрунтовано тим, що у Печерському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання судового рішення від 31.03.2011 у справі № 2-1471/11 на підставі виконавчого листа №2-1471/11, виданого 30.07.2018 Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , щомісячно, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.01.2011 і до досягнення дитиною повноліття. Скаржник вказує на те, що у виконавчому провадженні НОМЕР_2 державним виконавцем здійснений розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на користь стягувача ОСОБА_3 (довідка-розрахунок заборгованості НОМЕР_2/8 від 03.03.2025), відповідно до якого за боржником станом на 01.02.2025 заборгованість відсутня, більш того з урахуванням звіту про здійснені відрахування та виплати Фонду державного майна України від 03.03.2025 № 37, станом на 01.02.2025 з ОСОБА_1 в інтересах стягувача примусово стягнуто коштів більше ніж це передбачено у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, в сумі на 104 725,28 грн. Скаржником 08.05.2025 в рамках виконавчого провадження НОМЕР_2 до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подано клопотання (вхідний № 11801 від 09.05.2025) наступного змісту:

1. Прийняти надані мною додаткові матеріали з доказами розрахунків щодо надлишково примусово стягнутих з мене у виконавчому провадженні НОМЕР_2 коштів у розмірі 104 725,28 грн. У п`ятиденний термін повернути мені мої кошти у розмірі 104 725,28 грн., які були надлишково примусово стягнуті з мене у виконавчому провадженні НОМЕР_2 на відкритий на моє ім`я поточний рахунок НОМЕР_1 , який відкритий у АБ "УКРГАЗБАНК" (з якого ці кошти були стягнуті).

3. Надати довідку-розрахунок заборгованості у виконавчому провадженні НОМЕР_2 за весь період, станом на 01.05.2025. До даного часу дії зазначені у моєму клопотанні, державним виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагайчуком Миколою Володимировичем не вчинені, відповідь мені не надана.»

Враховуючи, що державним виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагайчуком М.В. клопотання скаржника від 08.05.2025 (вхідний № 11801 від 09.05.2025) не розглянуто і не прийнято рішення щодо заявлених у клопотанні вимог не прийнято, порушено моє право боржника як сторони у провадженні, а відтак ОСОБА_1 вимушений звернутись до суду із відповідною скаргою на бездіяльність державного виконавця.

В судове засідання скаржник не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

В судове засідання представник Печерського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, а також шляхом смс-інформування.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, розглянувши подані учасниками справи документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Зі змісту скарги вбачається, що остання подана в порядку ст. 447 ЦПК України, відповідно якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається саме на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд неодноразово робив висновок, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним. Це призвело б до ситуації, несумісної з принципом верховенства права.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема,законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави(п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); не виконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 № П-рп/2012).

Судом встановлено, що у Печерському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання судового рішення від 31.03.2011 у справі №2-1471/11 на підставі виконавчого листа № 2-1471/11, виданого 30.07.2018 Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.01.2011 і до досягнення дитиною повноліття.

09.05.2025 ОСОБА_1 подано до Печерського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) клопотання за вх. № 11801, відповідно до якого зазначено, що у виконавчому провадженні НОМЕР_2 здійснено розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_3 , згідно якого станом на 01.02.2025 заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Також вбачається, що з урахуванням звіту про здійснення відрахування та виплати Фонду державного майна України від 032.03.2025 зі ОСОБА_1 в інтересах стягувача примусово стягнуто надлишкові кошти у розмірі 104 723,28 грн.

Представником Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) - Каландей Р.Б. 06.06.2025 подано до суду заперечення на скаргу, відповідно до якої вказує на те, що 09.05.2025 до відділу надійшло клопотання ОСОБА_1 від 08.05.2025 про прийняття додаткових матеріалів з доказами розрахунків щодо надлишкового стягнутих коштів, прийняття рішення щодо надлишково стягнути коштів в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2 у розмірі 104 725,28 грн., повернення коштів та надання розрахунку заборгованості. Представник вказує на те, що клопотання розглянуто, відділом надано відповідь та розрахунок заборгованості станом на 01.05.2025, а відтак у задоволенні вимог скарги слід відмовити.

06.06.2025 скаржником подано клопотання про заміну відповідача ОСОБА_5 на належного відповідача - Печерський районний відділ Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

06.06.2025 до суду від ОСОБА_5 надійшла заява про заміну неналежного відповідача.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11 червня 2025 постановлено замінити особу дії якої оскаржуються з державного виконавця Нагайчука М.В. на Печерський районний відділ Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Також з матеріалів справи вбачається, що 27.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) з клопотанням, відповідно до прохальної частини якого просить повідомити порядок виконання постанови від 18.09.2023 про стягнення зі ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 147 266,10 грн., надати інформацію щодо прийняття рішення в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 щодо стягнення з останнього штрафу на користь стягувача, а також повідомити про наявність переплати, що виникла у зв`язку з примусовим стягнення аліментів зі скаржника.

Печерським районним ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) 05.06.2025 надано відповідь на зазначений запит за № НОМЕР_2/4, у відповідності до якої зазначено про наявність переплати зі сплати аліментів у розмірі 80 275,39 грн. Також повідомлено про винесення 18.09.2023 постанови по виконавчому провадженню НОМЕР_2 про стягнення штрафу у сумі 147 266,10 грн.(залишок нестягненої суми становить 133 440,78 грн.), а також надано реквізити для сплати зазначеного штрафу.

Відповідно до постанови державного виконавця Печерського районного ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Басілашвілі О.Б. від 18.09.2023 на підставі ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» накладено штраф на ОСОБА_1 в розмірі 50 відсотків від суми заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 147 266,10 грн.

При цьому, постановою про виправлення помилки у процесуальному документі від 06.10.2023 державним виконавцем Печерського районного ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Басілашвілі О.Б., внесено виправлення до документу «Постанова про накладення штрафу» від 06.10.2023, а саме замінено штраф на користь держави на штраф на користь стягувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадженняі примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із п. 2, 3, 5 ч.1ст. 2 Закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» законодавець встановив обов`язки і права виконавців,обов`язковість вимог виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати, передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Слід звернути увагу на те, що скаржник при зверненні до суду посилається на не розгляд клопотання від 08.05.2025, відповідно до прохальної частини якого ОСОБА_1 просив про прийняття додаткових матеріалів з доказами розрахунків щодо надлишкового стягнутих коштів, прийняття рішення щодо надлишково стягнути коштів в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2 у розмірі 104 725,28 грн., повернення коштів та надання розрахунку заборгованості.

При цьому в матеріалах справи міститься відповідь Печерського районного ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 04.06.2025 з № НОМЕР_2/4 на клопотання ОСОБА_1 від 08.05.2025 року. У відповідності до наданої інформації відділ зазначив про те, що додаткові матеріали щодо переплати аліментів прийнято, при цьому станом на 01.06.2025 заборгованість за аліментами у скаржника відсутня, а наявна переплата у розмірі 80 275,39 грн. Вказує на відсутність правових підстав для повернення Печерським районним ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) зазначеної переплати, при цьому зазначає про необхідність залучення стягувача, котра є набувачем і власником коштів, враховуючи що вимоги не належать до кондиційних зобов`язань, оскільки повернення безпідставно набутих коштів не застосовуються до аліментів.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11.11.2024 скаргу ОСОБА_1 задоволено, зокрема державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Басілашвілі О.Б. прийняти рішення щодо приєднання до матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_2 та врахування сплачених ОСОБА_1 сум у розмірі 67 500 грн.

05.06.2025 головним державним виконавцем Р.Каландей надано довідку-розрахунок заборгованості за виконавчим провадженням НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №2-1471/11 від 30.07.2018, виданого Деснянським районним судом м. Києва. З вказаного розрахунку вбачається, що державним виконавцем було проведено коригування нарахувань, зокрема в графі «сплачено» за 01.05.2024 суму з 40 278,12 грн. зменшено до 36 833,28 грн. Також змінено розрахунок в частині сплати аліментів за 01.11.2024 , зокрема зазначено сплату замість попередньо зазначеної 74 111,81 грн.+ 67 500 грн. (ухвала Деснянського районного суду №2-1471/11) - зменшену 53 126,76+67 500 (ухвала Деснянського районного суду №2-1471/11). Також вказано про відсутність у боржника заборгованості за виконавчим провадженням № НОМЕР_2/4 від 05.06.2025 року.

Отже, державним виконавцем надано оновлений розрахунок заборгованості із зазначенням платежів включно з 01.04.2025, з урахуванням наданих ОСОБА_1 додаткових матеріалів, що вбачається з розрахунку заборгованості від 05.06.2025. Також вбачається, що при здійсненні розрахунку державним виконавцем було виконано ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 11.11.2024 та зараховано 67 500 грн. в якості виконання аліментних зобов`язань.

Вказане також підтверджується відповіддю Печерського районного ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 04.06.2025, згідно якої залишок надмірно сплачених коштів зменшено та становить 80 275,39 грн., а отже відсутні підстави для задоволення вимог скарги в цій частині.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Таким чином, державний виконавець зобов`язаний надати відповідь на заяву, запит, спрямовані на вчинення виконавчих дій сторін, чи інших учасників виконавчого провадження, у строки, визначені ст. 20 Закону України «Про звернення громадян».

Враховуючи викладене, в процесі судового розгляду було встановлено, що державним виконавцем надано відповідь щодо розгляду клопотання боржника від 08.05.2025 у строк визначений законом, що підтверджується відповіддю на клопотання від 04.06.2025, суд не вбачає підстав для визнання дій державного виконавця неправомірною бездіяльністю в цій частині.

Щодо вимоги скаржника щодо повернення надлишково стягнутих з боржника коштів, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадовихосіб) - це сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» та п.4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції №512/5 від 02.04.2012 (із змінами), виконавцем обчислюється та складається Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених ч.4 ст.71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника, зокрема у разі подання заяви стягувачем або боржником.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Згідно зі ст.ст. 76 - 80 ЦПК України докази по справі мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Суб`єктом оскарження не були надані докази на підтвердження обставин, викладених ним у скарзі та додаткових поясненнях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Варто зазначити, що питання повернення надмірно сплачених коштів регламентується Цивільним кодексом України, зокрема ч.1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

При цьому відсутні правові підстави та механізми для врегулювання вказаного питання в рамках виконавчого провадження при примусовому виконанні судових рішень, зокрема варто наголосити, що скаржник не наводить правових норм, заявляючи вимогу щодо повернення Печерським районним ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) надмірно сплачених ним грошових коштів в рамках виконання аліментних зобов`язань.

Слід зазначити, що Законом України «Про виконавче провадження» також не врегульовано питання щодо повернення надлишково сплачених коштів відділом примусового виконання рішень, а відтак в задоволенні скарги в цій частині слід відмовити.

У відповідності до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.ст. 79-80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали скарги не містять належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження порушень державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України).

З огляду на вищезазначене, дії державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2, вчинялися відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про виконавче провадження» та є правомірними, натомість доводи скаржника з якими останній звернувся до суду не містять законодавчого підґрунтя, а тому відсутні правові підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 10, 13, 18, 258-261, 268, 352-354, 447, 450, 451 ЦПК України, ст. 6 Конценції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 19, 129-1 Конституції України; ст. ст. 28, 35 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Печерського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - відмовити.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали суду складено 15.07.2025.

Суддя О.Б. Саламон