Справа № 545/5632/24
Провадження № 2/545/476/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2025 Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Стрюк Л.І.

з участю секретаря Гаврися В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Офіцерська Кредитна спілка» про визнання права власності на частку в спільній сумісній власності подружжя, визнання права власності в порядку спадкування за законом та зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , після смерті якого залишилось спадкове нерухоме майно, яке складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гирявоісковецької сільської ради. Зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка, оскільки син та донька відмовилися від прийняття спадщини після смерті батька на її користь. У зв`язку з накладенням арешту на все майно, яке належало спадкодавцю ОСОБА_2 , постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Шкляр Ю.В. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Просила визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_2 ; визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 ; скасувати арешт 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , накладений постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Дерябіною О.Г. від 17.02.2014 в рамках виконавчого провадження № 31307702; визнати право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 5,96 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером:00:003:2129, яка розташована на території Гирявоісковецької сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 ; скасувати арешт 1/2 частини земельної ділянки площею 5,96 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:003:2129, яка розташована на території Гирявоісковецької сільської ради, накладений постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Дерябіною О.Г. від 17.02.2014 в рамках виконавчого провадження№31307702, та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Надалі позивач уточнила позовні вимоги та просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 ; скасувати арешт 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , накладений постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Дерябіною О.Г. від 17.02.2014 в рамках виконавчого провадження №31307702; визнати право власності на 1/2 частину земельної ділянки із загальної площі 5,96 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:003:2129, яка розташована на території Гирявоісковецької сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 ; скасувати арешт 1/2 частини земельної ділянки із загальної площі 5,96 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:003:2129, яка розташована на території Гирявоісковецької сільської ради, накладений постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Дерябіною О.Г. від 17.02.2014 в рамках виконавчого провадження №31307702 та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Представник відповідача надав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити в їх задоволенні, просив стягнути зі спадкодавця ОСОБА_1 борг у розмірі 271099,01грн з урахуванням інфляції 393,6% станом на 2023 рік за період з 01.02.2012 по 01.10.2023 роки.

Представник позивача надала відповідь на відзив та додаткові пояснення, в яких просила залишити без розгляду заяву представника відповідача, позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, попередньо надавши заяву про розгляд справи без їхньої участі, уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити.

Представник відповідача - у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи без його участі не надав.

Представник третьої особи Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи без його участі не надав.

Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Шкляр Юрій Володимирович у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи без його участі не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення уточнених позовних вимог в повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16.08.2022 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (зворот а.с.39).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.08.1976, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 28.08.1976 (а.с.40).

Згідно із витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №71168291 від 16.01.2023 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 зареєстрована спадкова справа №70147421 (а.с.20).

Відповідно до відповіді Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області №65523 від 06.11.2024, на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №31307702 з примусового виконання виконавчого листа №2-1446 виданого 15.02.2012 Полтавським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Офіцерська кредитна спілка» боргу в розмірі 271 099,01грн; 24.02.2012 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження; у зв`язку з наявною заборгованістю на майно боржника накладено арешт постановою державного виконавця від 17.02.2014; згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження на користь стягувача КС «Офіцерська кредитна спілка» перераховано 28 760,25грн із загальної суми боргу, стягнутих із доходу боржника; 12.09.2022 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки згідно свідоцтва про смерть боржник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.21).

Згідно із довідкою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Шкляра Ю.В. №78/02-14 від 04.07.2023 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали заяви про відмову від прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ; інші спадкоємці з заявами про прийняття чи відмову від спадщини станом на 04.07.2023 до нотаріуса не зверталися; свідоцтва про право на спадщину станом на 04.07.2023 не видавались; ОСОБА_1 прийняла спадщину згідно ч.3 ст.1268 ЦКУ, так як постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини; згідно із матеріалів спадкової справи ОСОБА_1 станом на 04.07.2023 є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ; претензії кредиторів в матеріалів спадкової справи відсутні (а.с.22).

Відповідно до звіту про оцінку майна від 05.12.2024 ринкова вартість об`єкту житлової нерухомості (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 становить 490 300 грн (а.с.19).

Згідно із довідкою про оцінку вартості об`єкта нерухомості від 12.12.2024 оціночна вартість земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:2129, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 59600,00га, що розташована на території Гирявоісковецької сільської ради становить 135 594,61грн (а.с.23-24).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №32403959 від 19.01.2015 ОСОБА_2 належить на праві спільної часткової власності 1/2 частина земельної сільськогосподарського виробництва, площею 5,96га, що розташована на території Гирявоісковецької сільської ради (а.с.27).

Згідно із технічним паспортом від 31.01.2023 будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 має такі характеристики: житловий будинок А-2 площею 90,4кв.м; літня кухня Б площею 24,5 кв.м; погріб вхідний В площею 20,7кв.м; сарай Г площею 17,2 кв.м; вбиральня Д площею 1,5кв.м; гараж Ж площею 29,4 кв.м; сарай З площею 22,2 кв.м; колодязь питний №2; ворота огорожі №2; огорожа №4; огорожа №5 (а.с.41-44).

У зв`язку з накладенням арешту на все майно, яке належало спадкодавцю ОСОБА_2 постановами приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Шкляр Ю.В. від 18.11.2024 та 04.07.2023 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.34-36).

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 09.11.2023 скасовано арешт 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Дерябіною О.Г. від 17.02.2014 в рамках виконавчого провадження № 31307702, рішення набрало законної сили 13.02.2024 (а.с.37-38).

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно зі п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Згідно із ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом.

Отже, за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку як на частку в спільній сумісній власності подружжя.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 392 ЦПК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У зв`язку з тим, що чоловік позивача помер, після смерті якого єдиним спадкоємцем є його дружина, тому за ОСОБА_1 слід визнати право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку в порядку спадкування за законом.

Щодо вимог про зняття арешту з 1/2 частини житлового будинку та 1/2 частини земельної ділянки суд приходить до таких висновків.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має намір скасувати накладений арешт на земельну ділянку, з метою оформлення належної їй спадщини після смерті чоловіка.

Постановою старшого державного виконавця відділу виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Макаренко М.В. від 24.02.2012 відкрито виконавче провадження по виконанню рішення Октябрського районного суду м. Полтави та виконавчого листа №2-1446 від 15.02.2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Офіцерська кредитна спілка» заборгованості в розмірі 271099,01 грн (а.с.33).

Згідно із постановою головного державного виконавця Полтавського відділу виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Олійниченка М.Ю. від 12.09.2022, ВП№31307702 про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Офіцерська кредитна спілка» заборгованості в розмірі 271099,01 грн закрито у зв`язку з смертю боржника (зворот а.с.33).

Судом встановлено, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 09.11.2023 скасовано арешт 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Дерябіною О.Г. від 17.02.2014 в рамках виконавчого провадження № 31307702, рішення набрало законної сили 13.02.2024 (а.с.37-38).

Відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Частиною 5 ст. 59 вказаного вище Закону, передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

За правилами ст.56Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Згідно абзаців першого та другого пункту 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5 (далі Постанова № 5), у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до абзацу першого пункту другого Постанови № 5, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Пунктом 13 Постанови № 5 роз`яснено, що при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог.

Відповідно дост.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на їх праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

На тепер позивач має намір оформити спадщину та розпоряджатися належним їй майном, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Таким чином, накладений арешт на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки порушує права позивача як власника майна.

Крім того, суду не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачем як кредиторами спадкодавця активних дій для стягнення заборгованості за виконавчим листом №2-1496, виданого 15.02.2012.

Також суду не надано доказів на підтвердження факту пред`явлення відповідачем як кредитором спадкодавця вимог до позивача як до спадкоємця в порядку ст.1281 ЦК України протягом шести місяців від дня, коли відповідач дізнався чи міг дізнатися про відкриття спадщини.

Ці обставини свідчать про відсутність майнових претензій з боку кредиторів до позивача.

Зважаючи на те, що арешт на 1/2 частини житлового будинку як спільної сумісної власності подружжя скасовано рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 09.11.2023, то суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог в частині скасування арешту на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , накладений постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Дерябіною О.Г. від 17.02.2014 в рамках виконавчого провадження №31307702.

Отже, підстав для продовження обтяження на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 земельної ділянки суд не вбачає, право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ними спосіб шляхом зняття арешту з майна, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258-260 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 .

Скасувати арешт 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , накладений постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Дерябіною О.Г. від 17.02.2014 в рамках виконавчого провадження №31307702.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на 1/2 частину земельної ділянки із загальної площі 5,96 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:003:2129, яка розташована на території Гирявоісковецької сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 .

Скасувати арешт 1/2 частини земельної ділянки із загальної площі 5,96 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:003:2129, яка розташована на території Гирявоісковецької сільської ради, накладений постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Дерябіною О.Г. від 17.02.2014 в рамках виконавчого провадження №31307702.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: Л. І. Стрюк