Суддя Ізмайлов І. К.
Справа № 644/9687/24
Провадження № 2/644/829/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ізмайлова І.К.,

за участю секретаря Книшенко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 644/9687/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

за участі: позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки - ОСОБА_2

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з позовом про відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином.

В обґрунтування позову зазначив, що за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.12.2023 ОСОБА_2 визнано винною та засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу.

Відповідно до обставин встановлених вироком суду 28.10.2023 близько 20 години 15 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_2 , перебуваючи навпроти кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , в ході сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи з умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , нанесла останньому три удари правою ногою в область паху, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-1536/2023 від 01.11.2023, є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше 3 тижнів.

Вважає, що йому спричинено моральну шкоду, яка виявилась у спричиненні фізичного болю та стражданнях у зв`язку з спричиненням тілесних ушкоджень, а також стражданнях у зв`язку з протиправною поведінкою особи, яка спричинила тілесні ушкодження. На підставі чого у відшкодування моральної шкоди просив стягнути 50000,00 грн.

08.11.2024 ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова позов прийнято до розгляду. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та зазначив, що він є потерпілим у кримінальному провадженні, за яким ОСОБА_2 визнано винною та засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України ще 2023 році. Він чекав, що вона перед ним вибачиться, тому не одразу звернувся з позовом. Конфлікт, за яким він став потерпілим виник через боргові зобов`язання. В результаті злочину йому було спричинено легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше 3 тижнів. Після висновку експертизи він 07.11.2023 звертався до лікаря і проходив амбулаторне лікування. Йому було встановлено діагноз «пахвинний лімфаденіт справа». Вважав належною компенсацією моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я в розмірі 45000,00 грн., виходячи з фінансових можливостей відповідачки, оскільки вважає, що вона будучи власницею кав`ярні отримує дохід не менше 6000,00 грн. на день. Крім того, ушкодженням здоров`я він зазнав приниження, болю, переніс психологічні страждання і витрачав час на лікування. В позові просив стягнути 50000,00 грн., однак помилково до цієї суми включав витрати на лікування, знищення своїх окулярів та витрачені на правничу допомогу кошти, що загалом складає 5000,00 грн.

Відповідачка ОСОБА_2 при судовому розгляді позов не визнала, зазначила, що позивач гроші брав у борг не у неї, а у її сина, проте розписка про отримання коштів складена на її ім`я. Побачивши в транспорті позивача, підійшла до нього та нагадала йому про борг, однак він відповів, що повертати борг не збирається, у зв`язку із чим між ними відбувся конфлікт, позивач став її ображати і принижувати, через це вона його і вдарила. Вважає його вимоги безпідставними, а свої дії такими, що не спричинили моральної шкоди, оскільки позивач навіть не перебував в лікарні.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд доходить наступних висновків:

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.12.2023 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

08.03.2024 вирок суду набрав законної сили.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_2 визнано винною та засуджено за спричинення ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше 3 тижнів.

У ч. 1 ст. 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Таким чином, будь-який факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права є непорушними (ст. 21 Конституції України).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поняття «моральної шкоди» визначається постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року, (надалі - Пленум ВСУ). Так, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Як визначається п. 3 Пленуму ВСУ моральна шкода може полягати, зокрема: в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Так, внаслідок вчиненого ОСОБА_2 кримінального правопорушення позивач був позбавлений звичного для нього устрою життя, що виразилося у душевних стражданнях, негативних переживаннях і відчутті приниження.

Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (надалі Пленум) обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Під час судового розгляду встановлена наявність завданої моральної шкоди позивачу, яка полягала у моральних стражданнях.

Згідно роз`яснень п.9 Постанови Пленуму розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року).

Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз (правова позиція Верховного Суду України №6-28008св10 від 13.07.2011).

Згідно із ч.1 ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, Cabales and Balkandali v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.

Враховуючи наведене, розмір відшкодування суд визначає виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги глибину моральних страждань позивача, характер психологічної травми, яку він отримав у зв`язку із нанесенням йому тілесних ушкоджень, ступінь та тривалість його моральних страждань і переживань, суд визначає моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

При цьому, визначивши саме такий розмір відшкодування суд виходить з того, що позовні вимоги про стягнення 45000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди позивачем частково обґрунтовуються рівнем доходу відповідачки, що не є підставою до розрахунку спричинених моральних страждань внаслідок злочину, а крім того, твердження про розмір доходу відповідачки не підтверджено жодними доказами.

Також, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить, відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, з обставин встановлених вироком суду на підставі висновку судово-медичної експертизи № 09-1536/2023 від 01.11.2023 про конкретні тілесні ушкодження і тому критично ставиться до наданих позивачем фотокопій аркушів з описом діагнозу за 07.11.2023 та 13.11.2023, оскільки вказані докази не відповідають вимогам ЦПК України, не мають належних реквізитів щодо особи, яка вчинила ці записи саме в якому документі вони містяться та якої особи стосуються.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову до суду, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідачки в дохід держави судовий збір , пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 134,55 грн.

Керуючись ст. 3, 12, 81, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 134,55 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 11 липня 2025.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя І.К. Ізмайлов