справа № 487/2493/25 провадження №2/489/2173/25
РІШЕННЯ

Іменем України

18 липня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі ТОВ «Бізнес позика») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

У квітні 2025 року ТОВ «Бізнес позика» через систему «Електронний суд» звернулося до Заводського районного суду міста Миколаєва, ухвалою якого від 17.04.2025 справу передано за підсудністю до Інгульського районного суду міста Миколаєва, з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 477185-КС-001 про надання кредиту від 06.10.2023, що становить 36066,36 грн. та судові судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Як на підставу позовних вимог позивач вказує, що 06.10.2023 між сторонами в електронній формі було укладено кредитний договір № 477185-КС-001, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 9000,00 грн., який зобов`язалася повернути, сплатити проценти та інші передбачені договором платежі у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правилами надання споживчих кредитів.

Через неналежне виконання відповідачем свої зобов`язань за договором станом на 31.03.2024 утворилась заборгованість в розмірі 36066,36 грн., яка складається із 9000,00 грн. суми прострочених платежів по тілу кредиту, 26113,71 грн. прострочених платежів по процентам, 0,00 грн. по штрафам та 952,65 грн. комісії.

Посилаючись на наведені обставини позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 13.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Цією ухвалою за клопотанням позивача витребувано у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» докази випуску платіжної карти відповідачу та виписку по рахунку.

Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.

Правом на дання відзиву відповідач не скористався.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи встановлено, що 06.10.2023 ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Бізнес Позика» та уклала договір кредиту № 477185-КС-001 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно візуальної форми послідовності дій клієнта, відповідачем 06.10.2023 починаючи з 10:42 год. були виконані дії направлені на укладання кредитного договору. Зокрема, клієнт використовуючи номер телефону НОМЕР_1 ідентифікувалася в ІТС та зайшла в особистий кабінет, на що позивачем було здійснено перевірку статусу клієнта. Далі відповідач надала необхідну інформацію для формування пропозиції. Після чого, позивачем надано в особистому кабінеті для ознайомлення паспорт споживчого кредиту, який був підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора «UA-6718». Після чого позивачем було направлено клієнту в ІТС індивідуальну оферту (з відповідними активними посиланнями), яка містить істотні умови Договору, ознайомившись з якою відповідач за допомогою одноразового ідентифікатора «UA 1210» акцептувала умови оферти. Після чого договір був підписаний позивачем, та його примірник з додатками розміщено в особистому кабінеті відповідача.

Відповідно до умов укладеного договору, ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 9000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика» (пункт 2.1).

Умовами Договору визначено: строк кредиту - 24 тижні; процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом в день 1, 15011539, фіксована; комісія за надання комісія за надання кредиту 1350,00 грн; загальний розмір наданого кредиту - 9000,00 грн; термін дії договору до 22.03.2024; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 23400,00 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка 9168,16 процентів.

Мета (цілі) отримання кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом (пункт 2.12 договору).

Пунктом 3.2 Договору сторонами погоджено, що протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються за ставкою, вказаною в пункті 2.4 Договору на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в підпункті 3.2.3 та Додатку №1 до Договору.

Підпунктом 3.2.2 кредитного договору визначено, що сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в підпункті 3.2.3 та Додатку №1 до Договору (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в пункті 2.4 Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з 8 календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в підпункті 3.2.3 та Додатку №1, та до закінчення терміну дії Договору.

Пунктом 3.2.3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

З підтвердження ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів, доданої до позовної заяви вбачається, що ТОВ «Бізнес позика» 06.10.2023 о 10:50 год. було перераховано ОСОБА_1 на платіжну карту НОМЕР_2 , відкриту у АТ КБ «Приватбанк» 9000 грн згідно кредитного договору № 477185-КС-001.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31.03.2025 у відповідача утворилась заборгованість за договором №477185-КС-001 від 06.10.2023 в розмірі 36066,36 грн, яка складається із 9000,00 грн. заборгованості за кредитом, 26113,71 грн. заборгованості за відсотками, 952,65 грн. заборгованості по комісії та 0,00 грн. штрафам.

Правове обґрунтування та мотиви суду.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 638 ЦК України в становлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

При цьому, в частині першій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

З матеріалів справи вбачається, що договір № 477185-КС-001 про надання кредиту від 06.10.2023 укладений в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

За вказаним договором ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало їй кредит в сумі 9000,00 грн. шляхом перерахування через ТОВ «ПрофітГід», з яким укладено відповідний договір, кредитних коштів на платіжну картку відповідача за № НОМЕР_2 .

За такого позивачем доведено як факт укладання договору, так і отримання відповідачем, який здійснив процедуру ідентифікації в розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію» в ІТС позивача, грошових коштів на погоджених нею умовах фінансового кредиту шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а також неналежне виконання ОСОБА_1 обов`язку із поверненню кредитних коштів та сплати відсотків, які згідно розрахунку позивача нараховані у межах строку дії кредитного договору.

Щодо стягнення з відповідача комісії то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої 2 статті 215ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Між тим, оскільки позивачем не було зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються відповідачу та за які була встановлена комісія за видачу кредиту, відповідна умова кредиту є нікчемною згідно до частин першої, другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) та постанові Верховного Суду від 21.02.2024 у справі № 344/3078/23 (провадження № 61-15548св23) щодо оцінки правомірності встановлення у кредитному договорі умови про щомісячну плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

За такого, встановлені обставини та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості, яка складається із 9000,00 грн. по кредиту та 26113,71 грн. по процентам, всього 35113,71 грн.

У частині вимог про стягнення з відповідача комісії слід відмовити з наведених вище мотивів.

Так як позовні вимоги задоволено частково на підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2358,69 грн. (2422,40 х 97,37).

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за договором № 477185-КС-001 про надання кредиту від 06.10.2023 в загальному розмірі 35113,71 грн. (тридцять п`ять тисяч сто тринадцять гривень 71 коп.) та судовий збір в сумі 2358,69 грн. (дві тисячі триста п`ятдесят вісім гривень 69 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» , , місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 18.07.2025.

Суддя І.В.Коваленко