ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 647/1618/21 Головуючий в І інстанції: Сікора О.О.
Номер провадження: 22-ц/819/644/25 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Слярської І.В.

секретар Олійник К.О.,

учасники справи:

позивач Милівська сільська рада Бериславського рйону Херсонської області,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру в Херсонській області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мускатель, ЛТД", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Ютс-Агропродукт",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Бериславської окружної прокуратури в особі прокурора Сидоренко Ольги Дмитрівни на ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20 травня 2025 року, постановлену у складі судді Сікори О.О., дата складення повного судового рішення 20 травня 2025 року, у справі за позовом заступника керівника Бериславської окружної прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області до Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Мускатель, ЛТД", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , третя особа Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютс-Агропродукт", про визнання недійсним договору оренди та витребування земельної ділянки, визнання недійсними (незаконними) наказів про надання ділянок, скасування державної реєстрації права власності та оренди земельних ділянок та припинення відповідних записів про права власності та оренди земельних ділянок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позовної заяви, оскаржуваного судового рішення та апеляційної скарги

12 лютого 2025 року адвокат Лапін Кирило Анатолійович, діючий від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Мускатель, ЛТД", звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просив: скасувати арешт на земельні ділянки площею 34,0315 га, кадастровий номер :03:001:0251 та площею 34,0315 га, кадастровий номер :03:001:0250, які розташовані на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із поділом чи об`єднанням земельних ділянок; скасувати заборону державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із поділом чи об`єднанням земельних ділянок площею 34,0315 га, кадастровий номер :03:001:0251 та площею 34,0315 га, кадастровий номер :03:001:0250.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2021 року було задоволено заяву позивача Бериславської окружної прокуратури Херсонської області, подану в інтересах держави в особі Милівської сільської ради, та накладено арешт на земельні ділянки загальною площею 68,0630 га (по 34,0315 га кожна), кадастрові номери :03:001:0251 та :03:001:0250, що розташовані на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, шляхом заборони державним реєстраторам здійснювати реєстраційні дії щодо їх поділу чи об`єднання.

Однак, у справі № 923/1137/21, що розглядалася Господарським судом Одеської області за аналогічним предметом позову за позовом Херсонської обласної прокуратури в інтересах тієї ж самої Милівської сільської ради до того ж самого відповідача ТОВ "Мускатель ЛТД", судом було ухвалено рішення, яким повністю відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, на думку заявника, є підстави для скасування забезпечення позову у зв`язку з відмовою Херсонській обласній прокуратурі, яка діяла в інтересах Милівської сільської ради, в задоволенні позовних вимог до ТОВ "Мускатель ЛТД".

05 березня 2025 року від керівника Бериславської окружної прокуратури надійшли заперечення, в яких викладено обґрунтування щодо відсутності підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2021 року у справі № 647/1618/21.

У запереченнях наголошено, що забезпечення позову у вигляді арешту земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0248 та :03:001:0249 було вжито судом обґрунтовано для гарантування реального виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Водночас провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 766/13819/19, яка є аналогічною за предметом і сторонами спору. За результатами розгляду вказаної справи, постановою Херсонського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 01 грудня 2021 року, задоволено позовні вимоги органу прокуратури: визнано недійсним договір оренди земельної ділянки та скасовано відповідні накази ГУ Держгеокадастру.

З огляду на те, що провадження у цій справі № 647/1618/21 було зупинено саме до розгляду справи № 766/13819/19, в якій позовні вимоги органу прокуратури було задоволено, висновок заявника про відпадання підстав для забезпечення позову не відповідає фактичним та правовим обставинам справи.

Як зазначено у запереченнях, підстави для вжиття забезпечувальних заходів не змінились, а судове рішення у цій справі № 647/1618/21 ще не ухвалене, відтак, арешт земельних ділянок є актуальним і необхідним для захисту інтересів держави.

Також представник прокуратури вказує, що рішення Господарського суду Одеської області у справі № 923/1137/21, на яке посилається представник ТОВ "Мускатель ЛТД", не може бути прийняте як підстава для скасування арешту, оскільки предмет та правовий зміст вимог у тій справі є відмінними від предмету цієї справи № 647/1618/21. Зокрема, у господарській справі мова йшла про витребування земельних ділянок, тоді як у цій справі про визнання недійсним договору оренди, наказів та скасування реєстрації прав, що є окремими юридичними категоріями.

Прокуратура також звертає увагу суду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду щодо критеріїв подібності правовідносин, згідно з якою необхідною є тотожність суб`єктного складу, об`єкта та предмета спору. Оскільки таких умов у справі № 923/1137/21 не дотримано, зазначене рішення не має преюдиціального чи визначального значення для оцінки підстав забезпечення позову у даній справі.

Крім того, у запереченнях наведено правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18 квітня 2022 року у справі № 705/4132/19, де підтверджено, що потреба у забезпеченні позову не відпадає до ухвалення судового рішення по суті та завершення його виконання.

У зв`язку з наведеним, прокуратура вважає доводи заявника необґрунтованими, а підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутніми.

У судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову, вказавши, що обставини, які стали підставою для накладення арешту на земельні ділянки, не змінилися, рішення у справі не ухвалене, а тому потреба у забезпеченні позову залишається актуальною.

Оскаржуваною ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20 травня 2025 року було задоволено клопотання ОСОБА_10 , діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Мускатель, ЛТД", про скасування заходів забезпечення позову. Суд постановив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2021 року, а саме: скасувати арешт на земельні ділянки площею 34,0315 га, кадастровий номер :03:001:0251 та площею 34,0315 га, кадастровий номер :03:001:0250, які розташовані на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із поділом чи об`єднанням земельних ділянок; скасувати заборону державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із поділом чи об`єднанням земельних ділянок площею 34,0315 га, кадастровий номер :03:001:0251 та площею 34,0315 га, кадастровий номер :03:001:0250.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з положень ст.158 ЦПК України.

Також суд враховував, що позов у цій справі було подано 25 червня 2021 року, а 01 жовтня 2021 року ухвалою суду було задоволено заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на дві земельні ділянки площею по 34,0315 га, кадастрові номери :03:001:0251 та :03:001:0250, розташовані на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Заходи забезпечення полягали у забороні державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із поділом чи об`єднанням зазначених ділянок.

Також суд враховував, що 26 жовтня 2021 року ухвалою Бериславського районного суду провадження у цій справі № 647/1618/21 було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 766/13819/19. 03 грудня 2021 року ухвалою суду провадження у справі поновлено, оскільки на цей момент рішення у справі № 766/13819/19 набрало законної сили. Після поновлення провадження було призначено підготовче судове засідання.

Також суд враховував, що цивільний позов, за яким було вжито заходів забезпечення, по суті не розглянутий, а провадження у справі фактично не завершене. Водночас наявні процесуальні перешкоди для подальшого розгляду цього позову у зв`язку з тим, що матеріали цієї справи № 647/1618/21 не були передані до Великоолександрівського районного суду Херсонської області відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 30 травня 2023 року № 566/0/15-23 "Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області". Наразі розгляд вказаної справи не завершено ухваленням рішення або закриттям провадження, а тому її відновлення як втраченого судового провадження є неможливим відповідно до ст.488 ЦПК України. Суд вказав, що положення ЦПК України не містять норм, які б передбачали механізм автоматичного або безперервного переходу до розгляду справи іншим судом у разі зміни територіальної підсудності без передачі матеріалів справи.

Також суд зазначив, що, враховуючи судову практику, єдиним можливим процесуальним шляхом для продовження розгляду відповідного спору є повторне звернення позивача до суду, якому визначено підсудність такої категорії справ, з новою позовною заявою, тотожною за змістом раніше поданій. І у разі такого звернення можливе вирішення спору по суті й ухвалення остаточного рішення, яке вже могло б бути підставою для скасування або продовження дії заходів забезпечення позову відповідно до вимог закону. Однак, як вказав суд, під час судового розгляду представник прокуратури чітко зазначив, що Бериславська окружна прокуратура не має наміру повторно звертатися до Великоолександрівського районного суду з відповідним позовом з метою остаточного вирішення спору. Відтак, на думку суду, така процесуальна позиція прокурора фактично свідчить про відсутність у зазначеного органу заінтересованості в подальшому захисті прав чи інтересів держави у справі, предметом якої є спір щодо вказаних земельних ділянок.

Також суд виходив з того, що за відсутності ініціативи позивача щодо продовження судового захисту, з урахуванням того, що провадження по справі фактично припинене, а матеріали втрачено, слід дійти висновку, що підстави, які зумовили необхідність вжиття заходів забезпечення позову, на даний час відпали. Подальше збереження обмежень у вигляді арешту земельних ділянок без існування активного спору або належного процесуального механізму його вирішення суперечить засадам розумності, пропорційності та балансу інтересів сторін і третіх осіб, на захист яких спрямований інститут забезпечення позову.

Також суд враховував, що з огляду на позицію, яку зайняв прокурор щодо відсутності наміру повторно звертатися до суду з позовом, та з урахуванням фактичної відсутності процесуальних перспектив розгляду відповідної справи по суті, подальше збереження дії заходів забезпечення позову у вигляді арешту земельних ділянок та заборони вчинення реєстраційних дій щодо них фактично призведе до того, що зазначене майно перебуватиме у стані юридичної невизначеності протягом необмеженого строку. Такий стан речей суперечить природі інституту забезпечення позову, який за своєю правовою сутністю є тимчасовим заходом, що має застосовуватися виключно на період активного судового розгляду з метою забезпечення ефективного виконання майбутнього рішення суду.

Крім того, як вказав суд, невиправдане та тривале обмеження права особи на розпорядження належним їй майном у вигляді заборони на вчинення реєстраційних дій щодо земельних ділянок становить істотне втручання у право власності, що гарантується як статтею 41 Конституції України, так і статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, будь-яке втручання у право власності має бути не лише передбачене законом та переслідувати легітимну мету, а й бути пропорційним і необхідним в демократичному суспільстві. У даному випадку, за відсутності активного спору та реальної перспективи його розгляду, подальше обмеження права власності є непропорційним та таким, що втратило легітимну правову мету.

Таким чином, суд вважав, що подальше збереження заборони вчиняти реєстраційні дії щодо зазначених земельних ділянок за відсутності реального спору, ініційованого позивачем, є таким, що несумірно обмежує права власника, не відповідає принципу правової визначеності та підлягає скасуванню.

Щодо доводів сторін про необхідність врахування при розгляді цієї справи рішень, ухвалених іншими судами в межах інших проваджень, суд зазначив, що наявність рішень інших судів, навіть якщо вони стосуються подібних або близьких за змістом спорів між тими самими сторонами чи з аналогічним предметом, не має автоматичного впливу на питання дії або припинення заходів забезпечення позову у конкретному провадженні. Такі рішення можуть враховуватись судом як додаткове джерело аналізу для встановлення актуальності спору або перспективності його розгляду, однак самі по собі не є достатньою підставою для скасування вжитих заходів, якщо не доведено, що змінилися саме ті обставини, які обґрунтовували їх застосування.

Як вказав суд, у даному випадку він бере до уваги наведені сторонами судові рішення, у тому числі постанови господарського суду та судів апеляційної й касаційної інстанцій у справі № 766/13819/19, однак наголошує, що вирішення питання про скасування арешту на земельні ділянки, накладеного ухвалою від 01 жовтня 2021 року у справі № 647/1618/21, належить до процесуальної компетенції суду, в провадженні якого перебуває саме ця справа. Суд не зв`язаний оцінкою аналогічних правовідносин в інших справах, якщо їх предмет, обсяг доказування, суб`єктний склад чи обставини не є повністю тотожними.

Таким чином, зазначив суд, скасування заходів забезпечення позову має розглядатися судом з урахуванням конкретної ситуації у межах справи, в якій вони були застосовані, і не може автоматично ґрунтуватися лише на правових позиціях, викладених в інших судових рішеннях, прийнятих за результатами розгляду окремих, хоча й схожих, справ.

На вказану ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20 травня 2025 року Бериславська окружна прокуратура в особі прокурора Сидоренко Ольги Дмитрівни подала через підсистему "Електронний суд" апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про його скасування й постановлення нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову. При цьому скаржник послався на порушення норм процесуального права.

Зокрема, вказав, що висновок суду про втрату матеріалів справи містить ознаки припущення, нічим не підтверджується, ґрунтується лише на повідомленні учасника процесу, адже суд не здійснив жодного процесуального кроку, спрямованого на перевірку факту втрати матеріалів справи, а саме: не направлено запит до Бериславського районного суду Херсонської області, де провадження було розпочате; не отримано від вказаного суду справи за підсудністю; не витребувано інформацію від територіального управління Державної судової адміністрації України про стан зберігання справи; не долучено жодного офіційного документа, що підтверджує знищення або втрату справи; не ініційовано процесуального провадження з відновлення втраченої справи відповідно до положень ст.488 ЦПК України. Такий підхід, на думку скаржника, суперечить принципу офіційного з`ясування обставин справи, зокрема положенням ст.76, 77, 80 ЦПК України. У результаті бездіяльності суду в частині перевірки місцезнаходження справи було створено уявну підставу для припинення процесуальної дії скасування арешту земельних ділянок.

Також зазначив, що з огляду на вказане є передчасним і необґрунтованим висновок суду про відсутність наміру звернення прокуратури до суду та незаінтересованості в захисті прав держави. Така позиція була обумовлена виключно фактичними труднощами воєнного часу. Проте інтерес держави у поверненні земельної ділянки нікуди не зник, і орган прокуратури зберігає право на судовий розгляд позову в майбутньому.

Також вказав, що суд першої інстанції не врахував належним чином, що в попередній спорідненій справі № 766/13819/19 позовні вимоги прокурора були задоволені.

Також зазначив, що оскільки на момент постановлення оскаржуваної ухвали не існувало активного провадження і суд не здійснив дій для перейняття справи від суду, в якому вона була підсудна на час подачі позову, винесення ухвали про скасування забезпечення позову є актом поза межами компетенції суду.

Стосовно посилання заявника на судове рішення по справі № 923/1137/21 вказав на принципову відмінність предмета спору та підстав позову у справі № 923/1137/21 порівняно з цією справою.

Підсумовуючи свої доводи, вказав, що судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано ст.158 ЦПК України, забезпечення позову скасовано за відсутності законних підстав, без встановлення факту відсутності або зміни обставин, які обґрунтовували застосування забезпечення, на момент винесення ухвали жодна із обставин, що зумовили накладення арешту (наявність спору, ризик відчуження майна відповідачем), не зникла і не змінилася істотно, провадження у справі хоч і призупинено, але не закрито, позовні вимоги не вирішені, права держави на спірні ділянки досі не поновлені. На думку скаржника, суд не забезпечив справедливого балансу між правом приватного власника і інтересами держави, фактично ухилився від захисту права державної власності на спірну землю без розгляду справи по суті. Крім того, зазначив, що суд проігнорував преюдиційне значення рішення у подібній справі № 766/13819/19, яким підтверджено незаконність оспорюваної оренди, і водночас надав невиправданого значення рішенню в іншій справі № 923/1137/21, яка не є тотожною за предметом спору. Це призвело до хибного висновку про "неактуальність"позову та помилкового припинення заходів забезпечення. Також, судом допущено неправильне застосування норм матеріального права ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до ЄКПЛ, зокрема помилково ототожнено подальше збереження арешту з непропорційним обмеженням права власності, тоді як у цій ситуації таке обмеження було законним і необхідним засобом захисту публічного інтересу.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу адвокат Лапін Кирило Анатолійович, діючий від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Мускатель, ЛТД", просить у її задоволенні відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Зокрема, вказав, що протирічить матеріалам справи довід скарги про те, що висновок суду про втрату матеріалів справи містить ознаки припущення й нічим не підтверджується. Адже, зазначив, саме під час судового засідання, в якому брали участь представник ТОВ "Мускатель, ЛТД" та представник Бериславської окружної прокуратури Херсонської області, останнім було проголошено, що немає матеріалів справи (позову, додатків, клопотань, доказів та інше), оскільки вони були втрачені під час військових дій на території Бериславського району Херсонської області. І про це було зазначено в ухвалі суду. Таким чином, сам скаржник цю інформацію надав до суду та у подальшому підтвердив це, відповівши на запитання суду.

Також, вказав, що протирічить матеріалам справи й довід скарги про те, що суд зробив передчасний та необґрунтований висновки про відсутність наміру у прокуратури знову подати позов. При цьому зазначив, що згідно оскаржуваної ухвали та фактичним матеріалам справи про це було заявлено під час судового засідання. А тому, на його думку, подальше посилання на об`єктивні причини неподання є необґрунтованими, оскільки прокуратура була позивачем по справі, в неї були усі додатки до позову, сам позов, відомості про сторін справи та інше.

Також зазначив, що не заслуговує на увагу довід скарги про відсутність юрисдикції суду першої інстанції розглядати заяву про скасування забезпечення позову. При цьому вказав, що згідно рішення Вищої ради правосуддя від 30 травня 2023 року № 566/0/15 23 "Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області" визначено, що саме Великоолександрівський районний суд Херсонської області є судом, який має право розглядати спори, що раніше належала до юрисдикції Бериславського районного суду Херсонської області. Більш того, зазначив, в оскаржуваній ухвалі детально визначені мотиви та підстави прийняття рішення по цій справі. Вважає, що суд першої інстанції ретельно підійшов до вирішення поданої заяви, виходячи дійсно із об`єктивних обставин. Зазначив, що саме позивач ініціює початок розгляду справи, а тому саме він має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи. Вказав, що з 2022 року по 2025 рік позивач не зробив жодної дії щодо відновлення розгляду справи (так була окупація, а потім і деокупація частини Херсонської області, але з травня місяця 2023 року почали роботу районні суди), хоча він є представником держави і повинен насамперед був у першу чергу самостійно підняти ці питання перед судом.

Також вказав, що протирічить дійсним обставинам і довід скарги про нібито існування інших цивільних справ з тотожними предметом та підставою позову, які вплинули на рішення суду. Адже, зазначив, суд першої інстанції не прийняв в рамках розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову висновків по інших справах, на які посилалися сторони.

Справу було призначено до апеляційного розгляду на 15.07.2025 року о 08-20 годині, однак учасники справи, які до суду не з`явилися і про причини неявки суд не повідомили, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи

У провадженні Бериславського районного суду Херсонської області перебувала вказана цивільна справа № 647/1618/21, провадження в якій було відкрито ухвалою від 30.06.2021 року.

До суду була подана заява керівника Бериславської окружної прокуратури про забезпечення позову, заявник просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельні ділянки площею 34,0315 га з кадастровим номером :03:001:0251 та площею 34,0315 га з кадастровим номером :03:001:0250, які розташовані на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, а також заборонити державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із поділом чи об`єднанням земельних ділянок.

Свою заяву він обґрунтував тим, що власниками вказаних двох земельних ділянок є ТОВ "Мускатель, ЛТД", самі ці земельні ділянки утворилися внаслідок поділу у 2018 році земельної ділянки площею 68,0630 га з кадастровим номером :03:001:0158, право власності на яку було зареєстровано 19.12.2016 за №18138924 за ТОВ "Омега11". У свою ж чергу, земельна ділянка площею 68,0630 га з кадастровим номером :03:001:0158 була утворена внаслідок об`єднання в одну дев`яти земельних ділянок, власником яких ТОВ "Омега11" стало в результаті укладення договору міни, за яким дев`ять фізичних осіб (відповідачі у справі), власники вказаних земельних ділянок передали їх у власність ТОВ "Омега11", натомість отримали від останнього у спільну часткову власність (по 1/9 частини) ділянку площею 0,0143 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Качкарівської сільської ради Милівської територіальної громади Бериславського району. У свою чергу, вказані фізичні особи (9 відповідачів) набули право власності на вказані земельні ділянки як члени Фермерського господарства "Надія 25", яке було засновано 27.07.2016 року одним з вказаних відповідачів, якого було визнано переможцем торгів протоколом земельних торгів від 20.07.2016 № 17/07/16, проведених ГУ Держгеокадастру в області, щодо продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 68,0630га, кадастровий номер :03:054:0001, для ведення фермерського господарства на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області. На підставі протоколу земельних торгів з вказаним відповідачем було укладено договір оренди, державну реєстрацію якого вчинено 30.05.2016 за №14784990, у зв`язку із чим та в силу приписів ст.17 Закону земельна ділянка була передана орендареві.

Прокурор зазначив, що після відчуження членами ФГ "Надія 25" належних їм земельних ділянок 06.02.2017 припинено фермерське господарство як юридичну особу. Вищевказані обставини, на його думку, дають підстави допускати, що відповідач ТОВ "Мускатель ЛТД" може здійснити відчуження спірних ділянок на користь інших осіб або вчинити дії щодо її поділу чи об`єднання з іншою ділянкою (ділянками), таким чином унеможливити у подальшому виконання судового рішення в частині витребування ділянок на користь держави.

Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2021 року заяву керівника Бериславської окружної прокуратури Зіневича Д. про забезпечення позову було задоволено. Суд постановив накласти арешт на земельні ділянки площею 34,0315 га, кадастровий номер :03:001:0251 та площею 34,0315 га, кадастровий номер :03:001:0250, які розташовані на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із поділом чи об`єднанням земельних ділянок.

Суд вжив вказаний захід забезпечення позову, вивчивши заяву про забезпечення позову, врахувавши принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, дійшовши до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки, як зазначив суд, вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

12 лютого 2025 року адвокат Лапін Кирило Анатолійович, діючий від імені співвідповідача ТОВ "Мускатель, ЛТД", звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просив: скасувати арешт на земельні ділянки площею 34,0315 га, кадастровий номер :03:001:0251 та площею 34,0315 га, кадастровий номер :03:001:0250, які розташовані на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із поділом чи об`єднанням земельних ділянок; скасувати заборону державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із поділом чи об`єднанням земельних ділянок площею 34,0315 га, кадастровий номер :03:001:0251 та площею 34,0315 га, кадастровий номер :03:001:0250.

Заявник вказав, що у справі № 923/1137/21, що розглядалася Господарським судом Одеської області за аналогічним предметом позову за позовом Херсонської обласної прокуратури в інтересах тієї ж самої Милівської сільської ради до того ж самого відповідача ТОВ "Мускатель ЛТД", судом було ухвалено рішення, яким повністю відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, на думку заявника, є підстави для скасування забезпечення позову у зв`язку з відмовою Херсонській обласній прокуратурі, яка діяла в інтересах Милівської сільської ради, в задоволенні позовних вимог до ТОВ "Мускатель ЛТД".

Згідно відповіді Т. в. о. керівника апарату Бериславського районного суду на запит Херсонського апеляційного суду, яка надійшла 11.07.2025 року через підсистему "Електронний суд":

--- у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду та суддів 24.02.2022 року зборами суддів Бериславського районного суду було прийнято рішення про призупинення роботи суду. З 09 березня 2022 року по 11 листопада 2022 року Бериславська міська територіальна громада перебувала під тимчасовою окупацією військ рф;

--- усі судові справи, які знаходились у провадженні Бериславського районного суду на початок повномасштабного вторгнення залишались у приміщенні суду та їх евакуація на підконтрольну Україні територію не проводилась;

--- з 11 листопада 2022 року після деокупації м. Берислав, Бериславський районний суд Херсонської області свою роботу не відновив, інвентаризація судових справ та документів не проводилась, через безпекові заходи доступу до приміщення суду;

--- згідно наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року №309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", зі змінами з 01.05.2023 року м. Берислав є територією активних бойових дій, на якій функціонують державні електронні інформаційні ресурси;

--- на сьогодні Бериславський районний суд Херсонської області свою роботу не відновив, а приміщення суду було частково пошкоджено внаслідок неодноразових обстрілів військовими підрозділами російської федерації. Інвентаризація та/або евакуація судових справ та матеріалів не проводилась, тому надати будь-які відомості щодо матеріалів справи № 647/1618/21 наразі неможливо.

Нормативно-правове обґрунтування

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення ст.ст.18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст.150 зазначеного Кодексу позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1); забороною вчиняти певні дії (п.2).

За положеннями ст.158 ЦПК України:

--- суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч.1);

--- клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше 5 днів з дня надходження його до суду (ч.2);

--- за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала (ч.4);

--- ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена (ч.5);

--- відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову (ч.6);

--- у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ч.9);

--- у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ч.10).

Згідно роз`яснень Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.9 постанови "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" № 5 від 03.06.2016 року заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 2 від 12.06.2009 року заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ст.488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову погодитися не може, оскільки до нього суд дійшов з порушенням процесуального права.

Так, на думку суду апеляційної інстанції висновок суду про втрату матеріалів справи містить ознаки припущення, не свідчить про встановлення дійсного факту, нічим не підтверджується, ґрунтується лише на повідомленні учасника процесу, і на це підставно вказав скаржник.

Так, згідно відповіді Т. в. о. керівника апарату Бериславського районного суду на запит Херсонського апеляційного суду, яка надійшла 11.07.2025 року через підсистему "Електронний суд": усі судові справи, які знаходились у провадженні Бериславського районного суду на початок повномасштабного вторгнення залишались у приміщенні суду та їх евакуація на підконтрольну Україні територію не проводилась; з 11 листопада 2022 року після деокупації м. Берислав, Бериславський районний суд Херсонської області свою роботу не відновив, інвентаризація судових справ та документів не проводилась, через безпекові заходи доступу до приміщення суду; на сьогодні Бериславський районний суд Херсонської області свою роботу не відновив, а приміщення суду було частково пошкоджено внаслідок неодноразових обстрілів військовими підрозділами російської федерації; інвентаризація та/або евакуація судових справ та матеріалів не проводилась, тому надати будь-які відомості щодо матеріалів справи № 647/1618/21 наразі неможливо.

Тобто, наразі неможливо зробити однозначний висновок про втрату (повну або часткову) чи пошкодження матеріалів цієї справи

Разом з тим, посилання заявника на судові рішення в інших справах не можуть бути прийняті до уваги оскільки обставини, встановлені у вказаних судових рішеннях, не стосуються цієї справи. Тим більше й суд першої інстанції зазначив про те, що наявність рішень інших судів, навіть якщо вони стосуються подібних або близьких за змістом спорів між тими самими сторонами чи з аналогічним предметом, не має автоматичного впливу на питання дії або припинення заходів забезпечення позову у конкретному провадженні. Тобто, суд першої інстанції у цій справі не прийняв в рамках розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову висновків по інших справах, на які посилалися сторони.

А тому в межах тих доводів заяви про скасування заходів забезпечення позову (посилання на інші судові рішення), на думку апеляційного суду, відсутні підстави для скасування вказаних заходів.

Однак зазначене не позбавляє учасників справи на повторне звернення з такою заявою у випадку виникнення відповідних підстав.

З огляду на вказане є необґрунтованим висновок суду про задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Висновки суду апеляційної інстанції

Оскільки суд першої інстанції вирішив питання про скасування заходів забезпечення позову з порушенням норм процесуального права, то відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України це є підставою для того, щоб апеляційну скаргу задовольнити, а вказану ухвалу суду скасувати й постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні клопотання адвоката Лапіна Кирила Анатолійовича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Мускатель, ЛТД", про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мускатель, ЛТД" на користь Бериславської окружної прокуратури слід стягнути в якості судових витрат сплачену суму судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Бериславської окружної прокуратури в особі прокурора Сидоренко Ольги Дмитрівни задовольнити.

Ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20 травня 2025 року скасувати й постановити нове судове рішення.

У задоволенні клопотання адвоката Лапіна Кирила Анатолійовича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Мускатель, ЛТД", про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мускатель, ЛТД на користь Бериславської окружної прокуратури судові витрати в розмірі 2 422,40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 15 липня 2025 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Склярська