Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2013/25
Провадження № 2/376/1213/2025
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

17 липня 2025 року Суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , про стягнення борг, у якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 8 000 доларів США відповідно до розписки від 04.12.2024 року.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці та обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Так, з копії розписки від 04.12.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 отримав у борг 8 000 доларів США та зобов?язується повернути вказану суму через шість місяців, тобто до 04.05.2025 року.

У прохальній частині позову ОСОБА_1 також просить стягнути 8 000 доларів США, однак ціною позову вказано суму 340 272 грн..

Окрім того, позивач до позовної заяви надав копію розписки про отримання відповідачем валюти в борг, але не вказав при цьому офіційний курс гривні Національного Банку України, що діяв станом на дату передачі коштів, що необхідно для перерахунку суми боргу в гривні. А також не надав суду офіційної інформації з банку про курс НБУ на дату отримання відповідачем коштів.

Суд зазначає, що при стягненні валютного боргу в Україні, суд зазвичай використовує офіційний курс Національного банку України на дату передачі коштів для перерахунку суми боргу в гривні.

Так як у розписці відповідача не вказано курс НБУ, суд не зможе визначити точну суми боргу в гривнях. Це може призвести до того, що позовна заява буде визнана неповною або недостатньо обґрунтованою.

Тому, для визначення суми боргу у гривнях необхідний курс валюти, встановлений на дату передачі коштів, відсутність цієї інформації ускладнює розрахунок суми боргу.

Окрім того, розписка є доказом укладення договору позики та отримання коштів позичальником.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України, до позовної заяви про стягнення боргу за розпискою, позивач повинен надати суду оригінали документів, які він бажає використовувати як доказ, а не копії, щоб уникнути суперечок щодо їхньої достовірності. Подача оригіналу розписки підтверджує автентичність документа та запобігає суперечкам, що сприяє справедливому розгляду справи.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦКУ на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У всупереч вказаним вимогам позивач не долучив до позовної заяви оригінал боргової розписки, а надав лише копію.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Однак, заявляючи позовні вимоги майнового характеру, які підлягають грошовій оцінці (про стягнення заборгованості) позивачем хоча, і зазначено ціну позову 340 272 грн., але у прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у іноземній валюті, а саме доларах США.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року складає 3028 гривень.

Відповідно до пп. 1, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання заяви майнового характеру фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн.) і та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140,00 грн.).

Відповідно до ч. 2 п. 11 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, у випадках та на умовах, встановлених законом (частина третя статті 533 ЦК), передбачено в абзаці 2 частини першої ст. 6 Закону «Про судовий збір». У цьому випадку ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Позивач при зверненні до суду з вказаною позовною заявою надав квитанцію №#0.0..1 від 14.07.2025 про сплату судового збору в розмірі 3 402,72 грн., враховуючи ціну позову 340 272 грн., однак, офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день подачі позову та сплати судового збору, не зазначив.

Водночас, згідно з даних офіційного сайту Національного банку України (https://bank.gov.ua), офіційний курс гривні до іноземної валюти, встановлений Національним банком України на день сплати судового збору 14.07.2025 р. становить 41,7842 грн..

Отже, враховуючи вище викладене, позивачу необхідно зазначити ціну позову в національній валюті з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України, саме на день сплати судового збору, при цьому, доплативши судовий збір в розмірі 1% ціни позову, з урахуванням вже сплаченої суми в розмірі 3 402,72 грн., відповідно до розміру позовних вимог (ціни позову).

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України, до позовної заяви додаються письмові докази в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, копії додатків які були подані позивачем разом з позовною заявою, не завірені належним чином.

Таким чином позивачу необхідно надати інформацію про курс НБУ, тобто уточнити, за яким курсом НБУ відбулася конвертація валюти на дату отримання відповідачем коштів та надати відповідні документи виписку з банку, надати оригінал розписки від 04.12.2024 р., надати інформацію про курс НБУ станом на день сплати судового збору, для визначення ціни позову та за необхідності доплатити судовий збір та надати належним чином завірені копії додатків до позовної заяви.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Крім того, слід зазначити, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тому, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

За даних обставин, позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу необхідно надати строк для виправлення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 293, 310-313, 353 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу - залишити без руху.

Для усунення вказаних недоліків надати позивачу строк до п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, в іншому випадку позовну заяву буде повернуто.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог, викладених в ухвалі, позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачу. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Г. Батовріна