ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 липня 2025 року м. Херсон

Номер справи: 766/6514/25

Номер провадження: 22-ц/819/488/25

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Склярської І.В.,

суддів: Воронцової Л.П., Майданіка В.В.,

секретар Андреєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 01 травня 2025 року (під головуванням судді Зуб І.Ю.), у справі за позовом АТ "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки, за заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» про забезпечення позову,

встановив:

Короткий зміст вимог заяви

У квітні 2025 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №149-2008-2861 від 03 жовтня 2008 року в сумі 26 494,10 доларів США;

-в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Акціонерним товариством «Універсал Банк» за кредитним договором №149-2008-2861 від 03 жовтня 2008 року в сумі 26 494,10 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 15.07.2008 року, посвідченого 15.07.2008 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу реєстровий №3331 та належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною визначеною суб`єктом оціночної діяльності в межах виконавчого провадження.

Разом з позовною заявою від Акціонерного товариства «Універсал Банк» до суду надійшли заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви позивач посилався на те, що згідно кредитного договору №149-2008-2861 від 03 жовтня 2008 року ОСОБА_1 отримала у АТ «Універсал Банк» кредит в сумі 26 720,00 доларів США, та в забезпечення виконання якого був укладений договір іпотеки предметом якого стала однокімнатна квартира, загальною площею 34,8 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . На даний час заборгованість за кредитним договором відповідачем не сплачена та становить 26 494,10 доларів США. ОСОБА_1 на праві приватної власності належить нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення - манікюрний салон, загальною площею 38,3 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_3 . Звернути стягнення на іпотечне майно в період дії воєнного стану банк позбавлений можливості, при цьому наявні підстави вважати, що нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення - манікюрний салон, загальною площею 38,3 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_3 може бути відчужене, що істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором. У зв`язку з викладеним банк просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення - манікюрний салон, загальною площею 38,3 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_3 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01 травня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Універсал Банк» про забезпечення позову у справі за позовом АТ "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, вважаючи, що вона є незаконною, необґрунтованою та такою, що ухвалена з порушенням норми процесуального та матеріального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, Акціонерним товариством «Універсал Банк» подана апеляційна скарга, в якій просило скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу та вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення - манікюрний салон, загальною площею 38,3 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_3 .

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Особа, яка подала апеляційну скаргу, в обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, під час воєнного стану в Україні, діють строкові обмеження, які виключають будь-яку можливість у Акціонерного товариства «Універсал Банк», як іпотекодержателя, на задоволення вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 за рахунок предмета іпотеки в порядку, передбачено ст.37,38,40,41, 47 Закону України «Про іпотеку».

Також апелянт зазначив, що спірне нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення - манікюрний салон, загальною площею 38,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яке не є предметом договору іпотеки, може бути відчужене іншій особі, тому існує обгрунтований реальний ризик, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення.

Крім цього апелянт вказав, що суд першої інстанції не надав належної оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, не з`ясував, чи будуть мати вплив заявлені позивачем заходи забезпечення позову (в разі їх вжиття судом) на права та охоронювані інтереси інших учасників справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу, а якщо будуть, то який саме та в якому обсязі, не дослідив співмірності заявлених заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, тобто не оцінив обставин щодо негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

(2) Позиція інших учасників

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

2. Мотивувальна частина

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Згідно за частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За вимогами пункту 3 частини першої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) зазначено, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) вказала, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Тому суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом у залежності до конкретного випадку.

Позивач в своїх позовних вимогах просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №149-2008-2861 від 03 жовтня 2008 року в сумі 26 494,10 доларів США та в рахунок часткового погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Разом з тим, позивач просить накласти арешт на майно, що не є предметом іпотеки, а саме на нежитлове приміщення - манікюрний салон, загальною площею 38,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та належить відповідачу на праві приватної власності вартість якого становить 15 200 доларів США. Заяву про забезпечення позову мотивовано тим, що у разі відчуження спірного майна виникнення необхідність залучити до участі у справі нового набувача, уточнити підстави та предмет позову, що призведе до необгрунтованого затягування судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтовані та підтверджені доводи учасника справи, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, - ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

До заяви про забезпечення позову позивач не надав жодних доказів того, що відповідачем вживаються заходи щодо відчуження спірного нежитлового приміщення, а саме лише посилання в заяві на те, що нерухоме майно може бути відчужено іншій особі, існує обґрунтований реальний ризик, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду, без доведеного обґрунтованого реального ризику, не є достатньою підставою для накладення арешту та становитиме надмірне втручання у право власності відповідача без відповідного правового обґрунтування.

Перевіривши викладені позивачем обставини, виходячи з положень статті 151 ЦПК України, апеляційний суд установив, що Акціонерним товариством «Універсал Банк» належним чином не обґрунтовано підстави застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на нежитлове приміщення, не надано доказів існування реальної загрози утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в майбутньому, відсутні будь-які встановлені обставини, які б свідчили про те, що відповідачем може бути відчужено вказане майно.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що обставини не можливості реалізувати права іпотекодержателя, на які посилається заявник, мають тимчасовий характер та ризик їх реалізації у часі не може бути покладений лише на іпотекодавця.

Щодо суті апеляційної скарги

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України є підставою до залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонського суду від 01 травня 2025 року - залишити без змін .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено15 липня 2025 року.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: Л.П.Воронцова

В.В. Майданік