Справа № 148/1041/25
Провадження №2/148/582/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

( Заочне )

15 липня 2025 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В., при секретарі Ліванчук А.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідольністю "Сучасний Факторинг" (надалі ТОВ "Сучасний Факторинг" ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 03.06.2021 між ТОВ "Сучасний Факторинг" та відповідачем було укладено договір позики №8, згідно з умовами якого:

- сума позики за даним договором становить 15000 грн;

- плата за оформлення договору позики -1800 грн;

- строк користування позикою 24 місяці;

- відсотки - 0,01 % річних від загальної суми позики за календарний місяць;

- комісія за управління (обслуговування) позики - 4,5 % від загальної суми позики за календарний місяць;

- сукупна вартість позики - 44018,58 грн, а щомісячний платіж 1222,81 грн.

Відповідач порушила договірні зобов`язання, не оплатив суму боргу в обумовлені сторонами строки, допустивши прострочення виконання.

Станом на 02.04.2025 заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики №8 від 03.06.2021 становить 33364,08 грн, з яких: 13066,61 грн - загальна заборгованість за тілом кредиту; 20297,47 грн - загальна заборгованість за сумою комісії.

У зв`язку з цим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики №8 від 03.06.2021 в розмірі 33364,08 грнта судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, згідно позовних вимог останній вказав, щоб розгляд справи здійснювати без участі представникаТОВ "Сучасний Факторинг", позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи згідно оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомила, у встановлений судом строк відзив не подала.

За таких обставин суд ухвалив розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 03.06.2021 між ТОВ "Сучасний Факторинг" та відповідачем було укладено договір позики №8, про що свідчить його копія (а.с.7-11). Згідно умов договору сторони узгодили наступні умови:

- позикодавець зобов`язується надати позику позичальнику, а позичальник зобов`язується повернути позику та внести плату за користування позикою в розмірі, порядку та на умовах, визначених договором;

- підписанням даного договору позичальник підтверджує своє волевиявлення та бажання отримати позику на картковий або поточний рахунок НОМЕР_1 відкритий в "АТ "Приват банк", та уповноважує позикодавця здійснити таке перерахування на зазначений картковий або поточний рахунок та одночасно підтверджує, що є кінцевим правонабувачем за зазначеним картковим або поточним рахунком;

- зарахування суми позики на картковий або поточний рахунок зазначений в п. 1.4. договору є фактом отримання позики позичальником та фактом виконання своїх зобов`язань по договору з боку позикодавця;

- сума позики за даним договором становить 15000 грн;

- плата за оформлення договору позики складає 1800 грн;

- плата за оформлення договору розподіляється на кількість платежів, які позичальник повинен сплачувати щомісячно, рівними частинами;

- платежі визначені п.3.1.-3.2. формують загальну суму позики;

- строк користування позикою становить 36 календарних місяців, та починається з моменту (дати) зарахування суми позики на картковий рахунок або поточний позичальника;

- проценти за користування позикою встановлюються на рівні 0,01% річних від загальної суми позики за календарний місяць та нараховування авансом на початку кожного місяця користування позикою;

- реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 60,38 % річних від загальної суми позики;

- комісія за управління (обслуговування) позики встановлюється на рівні 4,5 % від загальної суми позики за календарний місяць та нараховується авансом на початку кожного місяця користування позикою;

- сукупна вартість позики за даним договором становить 44018,58 грн;

- щомісячний платіж складає 1222,81 грн та оплачується позичальником щомісячно в дату, що відповідає даті зарахування суми позики на картковий або поточний рахунок позичальника.

Відповідач порушила договірні зобов`язання, не оплатив суму боргу в обумовлені сторонами строки, допустивши прострочення виконання.

Згідно копії виписки з особистого рахунку за кредитним договором №8 від 03.06.2021 (а.с.14-15), яка фактично є розрахунком заборгованості, вбачається, що заборгованість відповідача перед ТОВ "Сучасний Факторинг" станом на 02.04.2025 складає 33364,08 грн, з яких: 13066,61 грн - загальна заборгованість за тілом кредиту; 20297,47 грн - загальна заборгованість за сумою комісії. Отримано оплат в сумі 9782,40 грн. Станом на 02.04.2025 заборгованість за кредитним договором №8 від 03.06.2021 не погашена.

У зв`язку з невиконанням відповідачем її зобов`язань за договором позики №8 від 03.06.2021 представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів ( змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.4. ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» ( в редакції на момент укладення кредитного договору, надалі - Закон) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб

Частиною 2 ст.8 Закону передбачено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом безпосередньо передбачено право банку встановлювати у договорі комісію за обслуговування кредиту. В той же час даний Законом України розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з ч.5 ст.12 Закону умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.1 та 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч.1 та 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».

Верховний Суд упостанові від 06.11.2023 по справі №204/224/21 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч.1 та 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».

Судом враховано, що умовами договору позики, зокрема, п.3.8. передбачено, що комісія за управління (обслуговування) позики встановлюється на рівні 4,5 % від загальної суми позики за календарний місяць та нараховується авансом на початку кожного місяця користування позикою, а в п.5.1. безпосередньо визначено, що комісії за управління (обслуговування) позики, що встановлюється у процентах від загальної суми позики та пов`язана з супроводженням справи за позикою (оцінкою платоспроможності позичальника; збирання, оброблення інформації від позичальника, у тому числі але не обмежуючись щодо позичальника (персональних та супутніх даних), сум, строків користування та оплатності позики; супроводження кредитної історії позичальника з актуалізацією та переданням вихідних даних до відповідних Бюро кредитних історій; використання CMC сервісу для інформування покупця відповідно до умов даного договору; оплатою послут третіх осіб (повірених, брокерів, тощо) пов`язаних з оформленням та супроводженням справи за позикою)).

Враховуючи те, що п.5.1. договору позики встановлено комісію за управління (обслуговування) позики, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч.1 ст.11 Закону України "Про споживче кредитування", тому положення договору позики щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за управління (обслуговування) позики щомісячно в розмірі 4,5 % є нікчемним відповідно до ч.1 та 2 ст.11, ч.5 ст.12 ЗаконуУкраїни «Про споживче кредитування».

Відтак, правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення загальної заборгованості за сумою комісії в розмірі 20297,47 грн немає, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з боржника лише заборгованості за договором позики в розмірі 13066,61 грн - загальної заборгованості за тілом кредиту.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, оскільки не надавав своєчасно ТОВ "Сучасний Факторинг" грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договору.

Таким чином, ухиляючись від сплати заборгованості за договором позики, відповідач порушує зобов`язання за вищевказаним договором.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

В свою чергу, відповідач будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представника позивача до суду не надала, як і не спростувала.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки станом на день розгляду справи спір між сторонами не врегульований, відповідач заборгованість за договором позики у добровільному порядку не сплатила, тому суд приходить до висновку, що з відповідача, як позичальника, підлягає стягненню заборгованість за договором позики №8 від 03.06.2021 лише в розмірі 13066,61 грн.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач не надав суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представника позивача, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, тому з врахуванням вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме, 948,70 грн (13066,61 х 2422,40/33364,08 = 948,70 грн), а також витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме, 2545,64 грн (13066,61 х 6500/33364,08 = 2545,64 грн), оскільки їх розмір документально підтверджений, зокрема: копією договору №28/08/24 про надання правничої допомоги від 28.08.2024 (а.с.15-18); копією Додаткової угоди №5 до договору про надання правничої допомоги №28/08/24 від 28.08.2024, укладеної 10.12.2024 (а.с.18-19); копією платіжної інструкції в національній валюті від 18.04.2025 №418017 (а.с.19) про сплату 6500 грн; копією акту №300 прийому-передачі наданих послуг (а.с.19-20), згідно якої вартість наданих послуг складає 6500 грн; копією довіреності від 02.01.2025 (а.с.20).

На підставі викладеного, керуючись п.4. ч.1 ст.1, ч.2 ст.8, ч.1 та 2 ст.11, ч.5 ст.12Закону України «Про споживче кредитування», ст.207, 526, 527, 530, 610-612, 625, 626, 628, 629, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 223, 247, 263- 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідольністю "Сучасний Факторинг", ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 35310044, місцезнаходження якого: вул.Велика Васильківська, 39-А, м.Київ, 01024, заборгованість за договором позики №8 від 03.06.2021 в розмірі 13066,61 грн (тридцять тисяч шістдесят шість гривень шістдесят одну копійку) - загальна заборгованість за тілом кредиту.

В частині позовних вимог щодо стягнення загальної заборгованості за сумою комісії відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідольністю "Сучасний Факторинг", ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 35310044, місцезнаходження якого: вул.Велика Васильківська, 39-А, м.Київ, 01024, судові витрати з оплати судового збору в сумі 948,70 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2545,64 грн, а разом 3494,34 грн (три тисячі чотириста дев`яносто чотири гривні тридцять чотири копійки).

Заочне рішення може бути переглянуто Тульчинським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: