ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/17/25 Головуючий в І інстанції: Шестакова Я.В.
Номер провадження: 22-ц/819/379/25, 22-ц/819/456/25 Доповідач: Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді (судді-доповідача) - Базіль Л.В.,

суддів: Бездрабко В.О., Приходько Л.А.,

секретар судового засідання Андреєва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09 квітня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Шестакової Я.В. у справі 766/17/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У січні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Позовні вимоги обґрунтуванні тим, що на її утриманні знаходиться повнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час навчається на денній контрактній формі навчання в приватному закладі вищої освіти в ОСОБА_4 у м. Варшава, Польща. Вартість навчання за рік складає 8000,00 євро. Донька проживає у гуртожитку в м. Варшава, в якому вартість одного місяця проживання складає 1396,12 злотих.

Позивач вказує, що вона не має фінансової можливості та достатніх доходів, щоб самостійно утримувати дочку на час її проживання в м. Варшаві у зв`язку з її навчанням, а батько дитини ОСОБА_1 будь-якої матеріальної допомоги дитині не надає, хоча має таку можливість.

Так, відповідач є працівником прокуратури, його доходи за 2024 рік значно збільшились, він також має у власності квартиру, машиномісце, автомобіль марки «Лінкольн», земельну ділянку площею 1243 кв.м, його заробітна плата за 2023 рік складає 1698162 грн, він отримав допомогу як ВПО в розмірі 84000,00 грн, благодійну допомогу у розмірі 6660,00 грн, він разом з дружиною на рахунках в банках має 14000,00 доларів США та 45695,00 грн.

Посилаючись на те, що з відповідачем в добровільному порядку не досягнуто умов матеріального забезпечення повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 09 квітня 2025 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки, що продовжує навчання- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.01.2025 року до закінчення навчання ОСОБА_3 , але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку.

В задоволенні іншої частини заявлених вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що повнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з навчанням на денній формі навчання потребує матеріальної допомоги від батька ОСОБА_1 , який може таку матеріальну допомогу надавати.

Вирішуючи питання розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суд першої інстанції, виходив з принципу розумності та справедливості, також приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, те, що він має постійну роботу, має на утриманні малолітню дитину в зв`язку з чим його можливість надавати допомогу зменшується, стан його здоров`я, а також беручи до уваги матеріальний стан позивача, суд вважав, що стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку буде достатнім для забезпечення життєвих потреб повнолітньої дочки сторін справи.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із вказаним рішення суду, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

З посиланням на порушенням судом норм матеріального та процесуального права просить:

скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09 квітня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_3 , яка продовжує навчання;

у разі якщо під час апеляційного перегляду суд дійде висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення та відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі просить змінити рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09 квітня 2025 року визначивши стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/12 частини від його заробітку (доходу) на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, ОСОБА_3 , до закінчення навчання 30.09.2027 року.

Зазначає, що позивачкою у позовній заяві навмисно, з метою введення суд в оману, перекручено відомості щодо його матеріального становища. Так, позивачка зазначає перелік майна, яке начебто знаходиться у його власності, хоча перелічені: квартира, машиномісце та автомобіль Лінкольн належать на праві власності його дружині ОСОБА_5 . Він же нерухомого майна, транспортних засобів, чи будь-якого іншого коштовного майна чи значних сум грошових коштів, як про те вказує позивачка в позові, не має, а його доходи у виді заробітної плати є значно нижчими від тих, що вказує позивачка.

Вважає, що судом безпідставно були відхилені його доводи щодо часткового утримання ним своїх батьків пенсіонерів, які вимушені були через безпекову ситуацію в місті Херсоні переїхати до м. Одеси, де вони у двох проживають в орендованому житлі. Та оскільки пенсії, які отримують батьки не вистачає на оренду житла та належні умови проживання, він щомісячно надає їм кошти.

Не надано судом першої інстанції належної правової оцінки і тим обставинам, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням в Україну військ рф, він вимушений нести витрати на оренду житла в м.Одесі, м.Миколаєві та утримання квартири в м. Херсоні.

Стверджує, що згоду на влаштування ОСОБА_3 до приватного навчального закладу за кордоном він не надавав, а позивачка самостійно уклала договір із приватним навчальним закладом, що виключає його автоматичну фінансову відповідальність за її вибір.

Вказує, що суд, визначивши такий завеликий розмір аліментів, які він повинен сплачувати, не дослідив питання отримання повнолітньою донькою стипендії, її розміру, отримання допомоги, не звернув уваги на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів, отриманих відповідно до законодавства України, щодо вартості та проживання доньки у гуртожитку.

Вважає, що визначення розміру аліментів більше ніж 1/12 частина усіх його доходів призведе до порушення прав його малолітнього сина та майбутньої дитини, які мають рівні права на матеріальну допомогу з повнолітньою донькою.

Звертає увагу суду на те, що, даний позов поданий неуповноваженою особою, оскільки повнолітня донька та позивачка разом не проживають, на що ним зверталась увага суду першої інстанції, проте судом оцінку вказаним обставинам не надано та у рішенні не відображено.

Позивач ОСОБА_2 також подала апеляційну скаргу на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09.04.2025 року, в якій просила скасувати зазначене рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, а саме стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання доньки, що продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.01.2025 року до закінчення навчання ОСОБА_3 , але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що при визначені розміру аліментів відповідно до вимог ст.ст.199,200,201 СК України потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзд до навчального закладу, проживання за місцем знаходження навчального закладу. Витрати на проживання та навчання доньки складають близько 90 000,00 грн на місяць, до цієї суми входять: купівля продуктів харчування, плата за проїзд в громадському транспорті, оплата проживання в гуртожитку, оплати навчання в університеті. Докази сплати за проживання та навчання долучено до матеріалів справи.

Звертає увагу на те, що розмір аліментів, які вона просить суд стягнути з відповідача на утримання повнолітньої доньки, є достатньо адекватною сумою і буде складати близько 150 000,00 грн, а враховуючи дохід відповідача - більше 2 000 000,00 грн, є менше 90% від його доходу.

Аргументи відповідача на стадії апеляційного перегляду справи

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні скарги. Вказує, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами те, що витрати доньки у Польщі складають близько 90 тисяч грн.

Третя особа ОСОБА_3 у заяві до апеляційного суду від 16.06.2025 року просила у задоволенні апеляційної скарги відповідача, її батька ОСОБА_1 відмовити.

Зазначила, що весь час вона мешкала і мешкає з матір`ю, окрім днів навчання, всі витрати за навчання, проживання в гуртожитку, харчування, купівлю навчальної літератури, одягу, поповнення мобільного зв`язку, інтернету, купівлю проїзного на транспортний засіб у Варшаві, автобусні квитки на проїзд з Польщі до України здійснює мати.

Явка учасників справи в судове засідання.

ОСОБА_1 , приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з власних технічних засобів, доводи апеляційної скарги підтримав з підстав в ній викладених. Просив його скаргу задовольнити, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

ОСОБА_2 , приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з власних технічних засобів, доводи, викладені нею в апеляційній скарзі підтримала, вказавши на технічну помилку в її прохальній частині, просила подану нею скаргу задовольнити, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Третя особа ОСОБА_3 , приймаючи участь в судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції, надала пояснення на підтримання доводів апеляційної скарги позивачки та заперечила проти задоволення скарги відповідача.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що повнолітня донька сторін по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студенткою 1-го курсу, 1-го семестру денної форми навчання за програмою бакалавра з менеджменту в академічному році 2024/2025 в Академії Леона Козьмінського м. Варшава, Польща. Очікувана дата завершення навчання 30.09.2027 рік. Студентка сплатила плату за поточний семестр навчання у розмірі 17200 злотих. Плата за навчання на осінній семестр 2024/2025 становить 17200 злотих, на весняний семестр 2024/2025 становить 17200 злотих (загалом 34 400 злотих). Плата за навчання в наступному році становитиме 39000 злотих (а.с.179 т.1).

Відповідач ОСОБА_1 працює в Херсонській обласній прокуратурі та його заробіток за період з січня 2024 року по грудень 2024 року склав 1521304,44 грн, з яких утримано податків та інших обов`язкових платежів 311051,74 грн, на користь ОСОБА_2 183241,63 грн.

Із матеріалів справи слідує, що відповідач ОСОБА_1 має іншу сім`ї дружину ОСОБА_5 та малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.153,154 т.1).

Заперечуючи проти позову, відповідач долучив до відзиву на позовну заяву копії пенсійних посвідчень своїх батьків: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з яких слідує, що вказані особи є отримувачами пенсії за віком, та квитанції про переказ грошових коштів з картки на картку (а.с.144-151 т.1), довідку Чорноморського національного університету імені Петра Могили від 05.11.2024 року №1/2-307, з якої слідує, що ОСОБА_1 мешкає у гуртожитку АДРЕСА_1 названого учбового закладу, квитанції про оплату за гуртожиток 4 кім.213 (а.с.120, 140-142 т.1).

Матеріали справи не містять відомостей про розмір пенсій, яку отримують батьки відповідача.

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, наданих на запит суду першої інстанції Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 03.04.2025 року №1046/5/21-22-12-01-03 слідує, що ОСОБА_2 , позивачка по справі, за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 рік отримувала суми різних видів доходу, в тому числі заробітну плату від КНП «ОТЦЕМДМК» ХОР, розмір якої перевищує мінімальний.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Предметом позову у цій справі є стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання.

Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно частини першої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

У цій справі, міський суд встановив, що повнолітня дочка сторін у справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.10.2024 року є студенткою денної контрактної форми навчання в Академії Леона Козьмінського у м. Варшава, яка на період навчання проживає у гуртожитку в м. Варшава. Вказані обставини свідчать про те, що повнолітня ОСОБА_3 у зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є працівником Херсонської обласної прокуратури та має стабільний заробіток, у користуванні його сім`ї є житло, транспортний засіб, маєна утриманні неповнолітню дитину.

З урахуванням встановлених обставин, а також враховуючи рівність обов`язків батьків щодо утримання повнолітньої доньки, її матеріальне становище, яка на час подання позову досягла 18 років і навчається за денною формою навчання та не має можливості працювати, а тому потребує матеріальної допомоги, виходячи з принципу розумності та справедливості, взявши до уваги матеріальне становище відповідача, а саме наявність постійної роботи, наявність утриманця - малолітню дитину, врахувавши матеріальне становище позивачки, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про спроможність відповідача сплачувати аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача.

При цьому суд відмовив в задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог ( в стягненні аліментів в заявленому розмірі частини), вважаючи, що в такому розмірі відповідач не спроможний сплачувати аліментів, оскільки має на своєму утриманні малолітню дитину.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю узгоджуються із наявним у матеріалах справи доказам та встановленим судом обставинам.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом безпідставно були відхилені його доводи щодо часткового утримання ним своїх батьків пенсіонерів, апеляційний суд вважає такими, що не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Незважаючи на вказані вимоги процесуального закону, відповідачем не було надано доказів того, що на його утриманні перебувають його батьки пенсіонери, а наявність лише копій пенсійних посвідчень не може свідчити про те, що батьки перебувають на утриманні відповідача, а з квитанцій, наданих відповідачем про переказ коштів з одного банківського рахунку на інший, достеменно встановити факт утримання батьків на його утриманні не можливо, про що правильно зазначив суд, надаючи правову оцінку дослідженим доказам.

Оскільки відповідачем на підтвердження обставин утримання своїх батьків пенсіонерів не було надано належних та допустимих доказів, у суду першої інстанції не було підстав враховувати батьків відповідача його утриманцями.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він вимушений нести витрати на оренду житла в м. Одесі, м.Миколаєві та утримання квартири в м. Херсоні, що впливає на його фінансову спроможність сплачувати аліменти на повнолітню доньку, апеляційний суд відхиляє, оскільки матеріалами справи підтверджено, що відповідач має середній заробіток, який суттєво перевищує середній заробіток в Україні, що свідчить про його належну матеріальну забезпеченість та спроможність сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Апеляційний суд зауважує, що сама по собі відсутність згоди одного із батьків щодо навчального закладу не є перешкодою для стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка навчається за умови доведеності платоспроможності батьків. За таких обставин доводи ОСОБА_1 в цій частині апеляційний суд до уваги не приймає.

Щодо доводів відповідача про подання позову у цій справі неуповноваженою особою, оскільки повнолітня донька ОСОБА_3 проживає окремо від матері за адресою: АДРЕСА_2 , у той час як позивачка проживає в Україні за адресою: АДРЕСА_3 , слід зазначити, що навчання та проживання дитини в іншому населеному пункті, не позбавляє того з батьків, хто добровільно продовжує утримувати повнолітню дитину від права подати позов до того з батьків, хто самоусунувся від виконання обов`язків утримувати повнолітню дитину на період навчання. При цьому суд зауважує, що відповідач не спростував того факту, що він не утримує доньку, яка цього потребує у зв`язку з продовженням навчання.

Апеляційний суд не приймає доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо платоспроможності відповідача сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі частини від усіх видів доходу відповідача, оскільки суд, визначаючи розмір аліментів, врахував рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, взявши до уваги матеріальний стан позивачки, яка також має стабільний заробіток розмір якого перевищує мінімальний, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку, що відповідає принципу розумності і справедливості.

За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частини усіх видів доходу відповідача є законним та обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду в цій частині.

Разом з цим апеляційний суд не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що розмір аліментів на повнолітню доньку сторін справи, яка продовжує навчання не може бути нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки мінімальний розмір аліментів на повнолітню дитину законом не встановлений, на чому слушно зауважує ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі.

За таких обставин оскаржуване рішення суду підлягає зміні, шляхом виключення із його резолютивної частини посилання суду на мінімальний розмір аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Оскільки апеляційний суд не змінював рішення суду в частині матеріальної вимоги, підстав для перерозподілу судових витрат понесених у зв`язку з переглядом справи в апеляційному порядку не має.

Повний текст постанови складено 18.07.2025 року.

Керуючись ст.367,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09 квітня 2025 року змінити, виключити із резолютивної частини рішення - але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуюча Л.В. Базіль

Судді: В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько