Справа № 136/1085/25
провадження № 2/136/375/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності по спадщині на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Липовецької міської ради (далі відповідач), у якому просив:

- визнати за позивачем, право власності в порядку спадкування на весь житловий будинок який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 - після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки будинку в АДРЕСА_1 , після якого позивач спадщину прийняв. 12. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 - після смерті якої позивач спадщину прийняв. Після її смерті відкрилась спадщина на частки житлового будинку який розташований в АДРЕСА_1 (так як мати була членом колгоспного двору) - після смерті прийняв спадщину. Однак при оформленні будинку на позивача розташованого по АДРЕСА_1 , - нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний будинок так як виявилось, що даний будинок належить колгоспному двору, а тому належить його членам на праві сумісної власності, тобто встановити яка частка зазначеного будинку належить покійному батькові не представляється можливим. Як вбачається із свідоцтва про право власності на будинок АДРЕСА_2 від 10.10.1991 року станом на 15.04.1991 року головою двору був покійний ОСОБА_2 та членом двору була покійна - ОСОБА_3 , - із чого вбачається, що їх частки були рівними по частці кожного, таким чином маю право на спадкування всього будинку.

Ухвалою суду від 10.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Витребувано спадкові справи.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, а у своїй заяві просив суд про розгляд справи за відсутності представника та визнав позов.

У судове засідання позивач не з`явився, а у своїй заяві просив суд про розгляд справи за його відсутності, позов просила задовольнити.

Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, без сторін, не здійснюючи фіксування судового засідання.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як визначено в ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.5). Після його смерті відкрилась спадщина на частки будинку в АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки виданої старостою сіл Лукашова, Берестівка, Нарцизівка, Ясенки, с-ща ОСОБА_4 встановлено, що в склад сім`ї на день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , входили: дружина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ; син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 ; дочка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 14).

На день смерті гр. ОСОБА_2 була зареєстрована та постійно проживала дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , за адресою АДРЕСА_1 , на що вказує довідка органу місцевого самоврядування (а.с.13).

Із матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2 за №34/2013, встановлено, що спадщина відкрилась за законом, своїм право на спадкування скористався позивач подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька.

Факт родинних відносин позивача ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_2 підтверджено свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 (а.с.7).

Також встановлено, що інші спадкоємці першої черги спадкування за законом: дружина спадкодавця ОСОБА_3 , син ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , донька ОСОБА_7 від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 відмовились надавши заяви відповідного змісту нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Отож зібрані у справі докази у сукупності із матеріалами спадкової справи підтверджують, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_2 спадщину прийняв, відтак вона йому належить з моменту відкриття.

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_10 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина.

Відповідно до довідки виданої старостою сіл Лукашова, Берестівка, Нарцизівка, Ясенки, с-ща ОСОБА_4 встановлено, що в склад сім`ї на день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_3 входили: син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 ; дочка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 32 на звороті).

На день смерті гр. ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований та проживаючих осіб не було, на що вказує довідка органу місцевого самоврядування (а.с.32).

Із матеріалів спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 за №58/2024, встановлено, що спадщина відкрилась за законом, своїм право на спадкування скористався позивач подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька.

Також встановлено, що інші спадкоємці першої черги спадкування за законом: син ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , донька ОСОБА_7 від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 відмовились надавши заяви відповідного змісту нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Отож позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , яка спадщину прийняла, відтак вона їй належить.

Постановою приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Кобзар С.В. від 12.05.2025 за № 74/02-31,02-14 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , з тих підстав, що він належав до колгоспного двору, є об`єктом спільної сумісної власності, а нотаріусу не представилось за можливе визначити, яка частка належала спадкодавцеві (а.с. 11).

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справі про спадкування" №7 від 30.05.2008, вказано, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 120 ЦК Української PCP 1964 майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

На підставі ст.ст. 121, 123 ЦК Української PCP 1964 володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" №20 від 22.12.2005 (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно до п.п."а" п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 10.10.1991 виданого виконкомом Лукашівської сільської ради народних депутатів (а.с.10), встановлено, що житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , належав до колгоспного двору, головою якого зазначено ОСОБА_2 , право власності на житловий будинок зареєстроване у порядку визначеному діючим законодавством на день вчинення вказаної дії.

Належність майна у вигляді житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_2 підтверджено технічним паспортом (а.с.15-19).

Згідно довідок виданої Липовецькою міською радою №09-17-01/10/181 та №09-17-01/10/180 від 15.05.2025. (а.с.12-13), вбачається, що згідно погосподарської книги №16 особовий рахунок № НОМЕР_3 житловий будинок АДРЕСА_1 головою колгоспного двору станом на 15.04.1991 був ОСОБА_2 , членом двору ОСОБА_3 .

Зібрані у справі докази підтверджують, що спірний об`єкт нерухомості належав двом особам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відтак їх частки в об`єкті нерухомого майна є рівними, оскільки іншого не встановлено, тобто по кожному.

Зібрані у справі докази підтверджують, що позивач спадщину після смерті спадкодавців, які приходяться йому рідними батьками, прийняв, у тому числі у вигляді часток житлового будинку, що є предметом цього спору, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позбавлений можливості за незалежних від його волі підстав, що стало приводом звернення до суду із вимогами про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування.

З урахуванням положень ч.1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наявність порушених прав позивача є очевидною, а обраний нею спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду.

Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечували проти задоволення позовних вимог.

У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (Постанова, Пленум Верховного Суду України, від 18.12.2009 № 14, «Про судове рішення у цивільній справі»).

Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Керуючись ст. 200, 206, 259, 263, 265 - 269 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності по спадщині на житловий будинок, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на цілий житловий будинок із усіма господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Учасники цивільного процесу:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 )

Липовецька міська рада Вінницького району Вінницької області (вул. Героїв Майдану, 4, м. Липовець, Вінницького району, Вінницької області, ЄДРПОУ - 04325957).

Суддя Дмитро КРИВЕНКО