Справа № 167/547/25
Номер провадження 2/167/342/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Требика В.Б.,

з участю:

секретаря судового засідання Матвійчук Л.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 12947,94 грн.

Позов обґрунтовується тим, що 23 лютого 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 23.02.2023-100002337, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 6000 грн. на строк 70 днів, які зобов`язався повернути, сплатити проценти за користування ними та комісію, пов`язану з наданням кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит в обумовленому в договорі розмірі. У порушення умов кредитного договору

№ 23.02.2023-100002337 відповідач свої зобов`язання по погашенню кредиту не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість в загальному розмірі 12947,94 грн., з яких:

6000 грн. тіла кредиту, 6047,94 грн. процентів та 900 грн. комісії.

Представник позивача ТОВ «Споживчий центр», будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку електронного документа, в судове засідання не з`явилася. У позовній заяві сформовано клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що дійсно уклав з ТОВ «Споживчий центр» кредитний договір на сайті позивача, вказавши паспортні дані та номер картки, на яку в подальшому були зараховані грошові кошти у розмірі 6000 грн. У визначений в договорі строк грошові кошти не повернув, оскільки не було фінансової можливості. Розрахунок заборгованості за кредитом ОСОБА_1 не оспорює.

Процесуальні дії у справі

27 травня 2025 року відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

23 лютого 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 23.02.2023-100002337, що підтверджується пропозицією про укладення кредитного договору (оферти), заявки ОСОБА_1 , відповіддю позичальника про прийняття пропозиції (акцептом), підписаними одноразовим ідентифікатором Т233 (арк. спр. 9 на звороті - 14) та підтвердженням укладання кредитного договору (арк. спр. 15). За умовами даного договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 6000 грн. (п. 2 заявки) строком на 70 днів з дати його надання (п. 3 заявки), а відповідач зобов`язався повернути кредит в строк до 3 травня 2023 року (п. 4 заявки), сплатити проценти та комісію (пункт 3.1 оферти).

Проценти розраховуються шляхом множення кредиту/залишку кредиту (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді (п. 9 заявки).

Період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (надалі «черговий період») (п. 5 заявки).

Період користування ставкою «Економ» період фактичного користування кредитом, протягом якого застосовується фіксована процентна ставка «Економ», який розпочинається в день, наступний за днем сплати позичальником повністю всіх платежів (частини суми кредиту, нарахованих процентів, комісії), нарахованих на дату платежу, та закінчується в дату поточного чергового періоду (надалі - період «Економ»). (п. 6 заявки).

Відповідно до п. 7 заявки ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом першого чергового періоду та протягом періоду «Економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.

Ставка «Стандарт»- стандартна фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім першого чергового періоду та періоду «Економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п. 8 заявки).

Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 21732%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 10532,54 грн. (п. 4.8 оферти).

Комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює

900 грн. Розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту (п. 10 заявки).

У заявці зазначено реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів за даним та наступними договорами 5168-75ХХ-ХХХХ-5143.

З копії квитанції АТ КБ «Приватбанк» № вбачається, що 23 лютого 2023 року грошові кошти за кредитним договором № 23.02.2023-100002337 у розмірі

6000 грн. були перераховані на картку № НОМЕР_1 (арк. спр. 22).

Згідно з поданою позивачем довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 23.02.2023-100002337 від 23 лютого 2023 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість в розмірі 12947,94 грн., з яких: 6000 грн. основного боргу,

6047,94 грн. процентів та 900 грн. комісії (арк. спр. 20).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положенням ст. 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 с. 1050 ЦК в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.

Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Приписами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

З копій пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки ОСОБА_1 , відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту) (підписаними одноразовим ідентифікатором Т233), вбачається, що між сторонами 23 лютого 2023 року укладено кредитний договір № 23.02.2023-100002337, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 6000 грн. на строк 70 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит в строк до 3 травня 2023 року, сплатити проценти та комісію.

23 лютого 2023 року кредитні кошти перераховані відповідачу.

Отже, факт отримання відповідачем коштів від ТОВ «Споживчий центр» суд вважає доведеним.

У підписаному відповідачем кредитному договорі від 23 лютого 2023 року № 23.02.2023-100002337 визначена сума кредиту, проценти, комісія, пов`язана з наданням кредиту та строк повернення коштів, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору. Такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК, створює презумпцію правомірності правочину і у зв`язку з цим, відповідно до ст. 629 ЦК, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, за приписами ст. 526 ЦК, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки не повернув кредитні кошти, проценти за користування ними та комісію пов`язану з наданням кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором від 23 лютого 2023 року № 23.02.2023-100002337 в розмірі 12947,94 грн., з яких: 6000 грн. тіла кредиту, 6047,94 грн. процентів та 900 грн. комісії.

Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом.

Вказані обставини відповідач не спростував, інших розрахунків чи доказів про належне виконання умов договору не надав, а позовні вимоги визнав повністю.

Отже, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором

№ 23.02.2023-100002337 від 23 лютого 2023 року: 6000 грн. основного боргу, 6047,94 грн. процентів та 900 грн. комісії.

Розподіл судових витрат

Оскільки в даній справі має місце визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, тому згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить суму 1211,20 грн.

Із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в частині, за винятком повернутої із державного бюджету суми судового збору, в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265 ЦПК, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ТОВ «Споживчий центр» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість по кредитному договору

від 23 лютого 2023 року № 23.02.2023-100002337: 6000 (шість тисяч) гривень тіла кредиту, 6047 (шість тисяч сорок сім) гривень 94 (дев`яносто чотири) копійки процентів,

900 (дев`ятсот) гривень комісії.

Повернути з державного бюджету Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 1211 (одну тисячу двісті одинадцять гривень)

20 (двадцять) копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення: 17 липня 2025 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, ідентифікаційний код юридичної особи 37356833).

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Суддя: В.Б. Требик