1Справа № 335/2638/25 2/335/1713/2025
09 липня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І., за участю секретаря судового засідання Кумер А.В.., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
21.03.2025 ТОВ «ФК «Аксіліум фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить суд стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за договором № CL-239353 від 22.11.2019 у розмірі 246 193,51 грн., з яких: строкове тіло у розмірі 62 350,84, грн., прострочене тіло у розмірі 27 397,35грн., прострочені відсотки у розмірі 69 529,33 грн., строкові відсотки у розмірі 78 111,46грн., а також понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між АТ «Кредобанк» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум Фінанс») та відповідачем було укладено кредитний договір № CL-239353. Відповідно до умов Кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 08.11.2023 утворилась заборгованість у розмірі 168 082,05 грн., в тому числі строкове тіло 62 350,84 грн, прострочене тіло 27 397,35 грн, строкові відсотки 8 804,53 грн, прострочені відсотки 69 529,33 грн.
Позивач просить суд стягнути в судовому порядку з відповідача суму заборгованості в розмірі 246 193,51 грн, а також судові витрати, які складають з судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 гривень.
Ухвалою суду від 26.03.2025 року позовну заяву ТОВ «ФК «Аксіліум фінанс» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи.
Представник ТОВ «ФК «Аксіліум фінанс» в судове засідання не з`явився, разом з позовом подав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає, та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця реєстрації, причини неявки у судове засідання відповідач не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням положень ст. ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Судом встановлено, що 22.11.2019 відповідач з метою отримання банківських послуг підписав з АТ «КРЕДОБАНК» кредитний договір № CL-239353, відповідно до умов якого, Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язався у порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі у сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. обслуговування.
Згідно з вказаним кредитним договором позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів на поточний рахунок позичальника у сумі 65 892 грн 21 коп. на поточні потреби. Термін кредитування становить 60 місяців (до 21.11.2024 року).
Відповідно до пункту 4.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 35% річних.
Згідно з пунктом 4.2 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», за ставкою визначеною пунктом 4.1 кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту у повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього договору.
Внаслідок порушення взятих на себе зобов`язань станом на 08.11.2023 у відповідача перед АТ «КРЕДОБАНК» виникла заборгованість у сумі 168 082 грн 05 коп., з яких: строкове тіло 62 350,84 грн, прострочене тіло 27 397,35 грн, строкові відсотки 8 804,53 грн, прострочені відсотки 69 529,33 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за період з 02.11.2020 по 08.11.2023 за кредитним договором.
Згідно з вказаним розрахунком заборгованість за кредитним договором станом на 28.02.2025 становить 246 193 грн 51 коп., з яких: 168 082 грн 05 коп. заборгованість, 78 111 грн 46 коп. заборгованість по відсотках за період з 09.11.2023 по 28.02.2025.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
У ч. 1 ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України зазначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
08.11.2023 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» було укладено Договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами, відповідно до якого ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором № CL-239353 від 22.11.2019.
Згідно з додатком №1 до договору факторингу АТ «Кредобанк» відступило ТОВ «ФК «Марин-фінанс» грошову вимогу до боржника ОСОБА_1 , з порядковим номером 627, номер кредитного договору № CL-239353 від 22.11.2019 на суму заборгованості 168 082,05 гривень.
12.12.2024 рішенням № 12/12/24-1 учасника ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» змінено найменування товариства на ТОВ «ФК «Аксіліум-Фінанс».
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За правилами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У ч. 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Разом з тим, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами за договором, укладеним 22.11.2019 року з АТ «Кредобанк» № CL-239353 за період з 09.11.2023 року по 28.02.2025 року задоволенню не підлягає, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідно до Додаткового договору № 1 від 14.09.2020 року до Кредитного договору № CL-239353, сторони погодили встановити термін повернення кредиту до 21.11.2025 року.
З позовом представник ТОВ «ФК «Аксіліум фінанс» звернувся 21.03.2025, до закінчення строку кредитування (21.11.2025). Разом з тим, відповідно до додатку №1 до договору факторингу АТ «Кредобанк» було передано ТОВ «ФК «Марин-фінанс» грошову вимогу до боржника ОСОБА_1 на суму заборгованості 168 082,05 гривень. Інших прав вимоги ТОВ «ФК «Аксіліум фінанс» передано не було.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 30.01.2024 року досудовою вимогою ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» повідомило ОСОБА_1 про заміну кредитора в зобов`язанні щодо виконання договірних зобов`язань. При цьому ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» вимагало від відповідача протягом 30 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги банку, але не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі 168 082,05 грн.
Враховуючи зазначене, ТОВ «ФК «Аксіліум фінанс» (ТОВ «ФК «Марин-Фінанс») має право стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором, переданої за договором факторингу від 08.11.2023 року, у розмірі 168 082,05 грн.
За таких обставин, з урахуванням викладеного, враховуючи позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28.03.2018 року в справі № 444/9519/12, оскільки відповідач умови за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, право вимоги за цими договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Аксіліум фінанс» заборгованість за кредитним договором № CL-239353 від 22.11.2019 в загальному розмірі 168 082 грн 05 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна правнича допомога є складовою судових витрат.
На підтвердження витрат на правничу допомогу представник позивача надала ордер серії ВС №1341466 від 24.01.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №001330, акт наданих послуг №1 до договору про надання правничої допомоги від 24.01.2025 №24/01/25, договір про надання правничої допомоги від 24.01.2025 №24/01/25, згідно з яким розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката Альховської Ірини Богданівни становить 6000 грн 00 коп.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь ТОВ «ФК «Аксіліум фінанс» підлягають стягненню витрати на правову допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 4 096,20 грн. (68,27 %).
Крім того, оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «Аксіліум фінанс» підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам (68,27 %), які в даному випадку складають 2 016,98 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 223 ч. 4 , 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум фінанс» заборгованість за кредитним договором № CL-239353 від 22.11.2019 у розмірі 168 082 (сто шістдесят вісім тисяч вісімдесят дві) гривні 05 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум фінанс» суму сплаченого судового збору у розмірі 2 016 (дві тисячі шістнадцять) гривень 98 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 4 096 (чотири тисячі дев`яносто шість) гривень 20 копійок.
В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.
Копію заочного рішення направити сторонам, які не з`явились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищезазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 09 липня 2025 року .
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя: Н.І. Рибалко