РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

з участю секретаря судових засідань Мухи Р.П.,

розглянувши порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась в суд з цим позовом, в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 на підставі рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08.06.2017 та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частина заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня винесення судом рішення і до досягнення дитиною повноліття.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

05.03.2010 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Гуменецькою сільською радою Кам`янець-Подільського району Хмельницької області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 02. Шлюб було розірвано 22.09.2017 на підставі рішення суду про розірвання шлюбу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області справа № 130Ї1075/17 від 04.09.2027. Позивач та Відповідач мають спільну неповнолітню доньку : - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з Позивачем з 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач отримує аліменти на дитину від Відповідача. Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08.06.2017 було стягнуто аліменти з Відповідача у твердій грошовій формі у розмірі 1500,00 гривень на місяць. На підставі цього рішення суду було видано виконавчий лист 04.09.2017. Жмеринським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Внницькій області було відкрито виконавче провадження № 54630917 щодо стягнення аліментів. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні 54630917 від 07.02.2025, Відповідач не має заборгованості зі сплати аліментів, та в окремі місяці сплачує суму аліментів більшу, ніж нараховує державний виконавець, тому за період 2017-2025 рр. виникла переплата у розмірі 70 284, 00 грн. Але фактично батько не бере участі в вихованні дитини, не бачиться з нею, не проводить час, не допомагає з дитиною фізично, не хоче спілкуватися ні з Позивачем, ні з дитиною. Донька проявляла інтерес до спілкування якийсь час - але Відповідач не хотів спілкуватися, всі телефонні номери блокував. Донька писала листи Укрпоштою батьку, він не отримував і не відповідав. Зі свого боку Позивач не створює перешкод для спілкування Відповідача з дитиною.

Станом на 01.01.2025 мінімальний розмір аліментів на дитину 6-18 років становить 1598 грн., тобто визначений розмір аліментів на доньку згідно виконавчого листа у справі № 130/1074/17, що виданий Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області 04.09.2017, 1500 грн, менший ніж встановлено законом. Аліментів у розмірі 1500 грн, навіть з врахуванням переплат Відповідача, не вистачає на постійне лікування дитини. Відповідно до вимог абз 2 ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На дату стягнення аліментів у твердій грошовій формі, донька Сторін мала кращий стан здоров`я, ситуація змінилась в 2021 році, коли дитина захворіла на цукровий діабет та її стан здоров`я значно погіршився.

Відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, він може сплачувати аліменти.

Позивач вважає за необхідне звернутися до суду з позовною заявою щодо зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової форми у розмірі 1500 грн на місяць на стягнення аліментів у частці від заробітку Відповідача на одну дитину 1/4 (одну четверту) від всіх видів заробітку Відповідача, в зв`язку з значним погіршенням стану здоров`я дитини та зростанням витрат на дитину.

Дитина має інвалідність, що встановлена 30.04.2021. В 2021 році у дитини різко погіршився стан здоров`я, при зверненні до лікарського закладу «Київська обласна дитяча лікарня» та лікуванні на стаціонарі протягом періоду 03.04.2021 до 15.04.2021 дитині було вперше діагностовано цукровий діабет, І тип, тяжка форма, призначено дитині постійну інсулінотерапію. Дитина має статус дитини з інвалідністю, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 , яке видане 30.04.2021 року, видане УСЗН Броварської міської ради. 30.04.2025 КП «Ладижинський міський центр первинної медикосанітарної допомоги» було затверджено індивідуальну програму реабілітації дитини- інваліда № 20 (вікова категорія від 0 до 18 років), відповідно до якої дитина має цукровий діабет І типу, середнього ступеню важкості, потребує постійного глікемічного контролю, має супутні захворювання міопія обох очей з астигматизмом, що потребує постійного лікування та корекції окулярами, полінейропатія, вітіліго (шкірні захворювання), лівобічний сколіоз І ступеню. Дитина постійно приймає інсулін, постійно знаходиться під контролем лікарів, дитині потрібні дорогі сенсори для контролю цукру в крові. Цукровий діабет впливає на інші органи та системи здоров`я, що потребує постійного медикаментозного лікування та відвідування лікарів. Відповідач знає про стан здоров`я дитини, Позивач йому неодноразово писала в месенджери, а також листами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ.

23.05.2025 ухвалою судді відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін 10.07.2025 о 16:00, за наявними у справі матеріалами.

10.07.2025 представник позивача Бондар А.В. подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача.

Відповідачу копію позовної заяви разом з копіями доданих документів позивачем було направлено поштою 13.05.2025, про що свідчить опис вкладення до листа та квитанція №1589776 (а.с.6-7).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач зареєстрований за адресою, вказаною в позові (а.с.28). Відповідачу ОСОБА_3 за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі. На адресу суду повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується поштовим повідомленням «УКРПОШТА», наявним в матеріалах справи №776 (а.с.33).

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 року у справі № 911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи згідно з положеннями частин 7 та 8 статті 128 ЦПК України, і судом вжиті всі передбачені законом заходи для можливості реалізації ним права судового захисту своїх прав і свобод з метою дотримання принципу рівності усіх перед законом.

У визначений судом строк сторони клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляли, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило.

З огляду на вищезазначене суд, на підставі частини п`ятої статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_4 являються ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.9).

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади дитина ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 у м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області (а.с.10-11).

Як вбачається з копії актового запису про шлюб, 05.03.2010 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , який відповідно до рішення суду від 04.09.2017 було розірвано (а.с.12 -12 на звороті).

Згідно копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08.06.2017 з відповідача на користь позивача на утримання доньки присуджені до стягнення аліменти в розмірі 1500 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.13-14).

Відповідно до копії виконавчого листа, виданого Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 присуджені до стягнення аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн, до досягнення дитиною повноліття (а.с.15).

На підставі виконавчого листа головним державним виконавцем Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби 06.09.2017 відкрито виконавче провадження, що стверджується постановою про відкриття провадження ВП № 54630917 від 06.09.2017 (а.с.16).

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за період з 2017 2025 р.р. заборгованість по сплаті аліментів у ОСОБА_3 відсутня, розмір переплати по аліментам становить 70 284,00 грн (а.с.17-18 на звороті).

Відповідно до копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1410/127 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має діагноз цукровий діабет І типу, тяжка форма (а.с.19).

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 являється дитиною з інвалідністю у зв`язку з чим їй встановлено індивідуально програму реабілітації (а.с.20-22).

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом, проти них не заперечував відповідач.

З доказів наданих позивачем вбачається, що позивач та відповідач є батьками дитини ОСОБА_4 , з відповідача на користь позивача на її утримання присуджені до стягнення аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. Дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, являється дитиною з інвалідністю у зв`язку з хворобою виявленою у 2012 році. Розмір аліментів, які були присуджені до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини за рішенням суду, є значно меншими від встановленого мінімального розміру аліментів, сума яких є недостатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

МОТИВИ СУДУ. НОРМИ ПРАВА ЗАСТОСВОАНІ СУДОМ.

Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 3196 гривень.

Тобто розмір аліментів, який стягується з відповідача на корить позивача на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 гривень за рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08.06.2017, не відповідає мінімальному розміру, встановленому статтею 182 СК України, з врахуванням спроможності відповідача сплачувати аліменти.

Відповідно до ч.3 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до пунктів 1 і 2 статті 3 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття.

За змістом статті 18 Конвенції суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, враховуючи, що право на зміну способу аліментів за позовом одержувача аліментів визначено у ч. 3 ст. 181 СК України, на даний час відповідач сплачує аліменти у твердій грошовій сумі, що становить 1500 гривень щомісячно, що не відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому позовні вимоги позивача відповідають буків закону та підлягають задоволенню. Таке рішення суду буде забезпечувати найкращі інтереси дитини.

Вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів суд бере до уваги те, що позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище, відтак суд доходить висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення їх у частці від заробітку (доходу) відповідача.

Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дітей та засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ.

З урахуванням задоволення позову відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею витрати за надання правничої допомоги в розмірі 7000 грн, які підтверджені договором про надання правової допомоги № 04/25-3, додатком №1 до Договору про надання правової допомоги №04/25-3 від 25.04.2025 та копією платіжної інструкції (а.с.23-24). При цьому суд звертає увагу, що згідно вимог ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання відповідача про зменшення судових витрат на правничу допомогу до суду не надходило.

На підставі викладеного та керуючись статтями 3-13, 76-83, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, Суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08.06.2017 та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і досягнення дитиною повноліття.

Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08.06.2017 (справа 130/1074/17) припинити та повернути до суду, після завершення його виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави суму судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони у справі: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 );

ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 )

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ