УХВАЛА

16 липня 2025 року

м. Київ

справа № 754/1281/25

провадження № 61-9054зно25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду

Осіяна О. М. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 14 липня 2025 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (Yasno), Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», Комунального підприємства «Київкомунсервіс», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2025 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 червня 2025 року у справі № 754/1282/25 відмовлено.

11 липня 2025 року засобами електронного поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 03 липня 2025 року в якій заявник висловив недовіру суддям Крату В. І., Дундар І. О., Краснощокову Є. В.

У змісті «заяви про перегляд судового рішення (ухвала від 03 липня 2025 року колегії суддів Крата В. І., Дундар І. О., Краснощокова Є. В.)» висловлено недовіру суддям, а також заперечення проти того, щоб вищезгадані судді розглядали та вирішували заяву ОСОБА_1 .

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11 липня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Крату В. І., судді, які входили до складу колегії: Дундар І. О., Краснощоков Є. В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 липня 2025 року (у зв`язку з перебуванням у відрядженні судді

Краснощокова Є. В.) справу призначено судді-доповідачеві Крату В. І., судді, які входили до складу колегії: Дундар І. О., Пархоменко П. І.

З урахуванням того, що згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 липня 2025 року суддя

Краснощоков Є. В. не входив до складу суду, то заяву про відвід указаного судді залишено без розгляду.

На виконання вимог статті 33 та частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід суддів Крата В. І., Дундар І. О. згідно з протоколом автоматизованого розподілу передано судді Верховного Суду Осіяну О. М.

Ухвалою Верховного Суду від 14 липня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду: Крата В. І., Дундар І. О. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 03 липня 2025 року за нововиявленими обставинами у справі № 754/1281/25.

Ухвалою Верховного Суду від 15 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 03 липня 2025 року за нововиявленими обставинами у справі № 754/128/25 повернуто заявнику.

16 липня 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 14 липня 2025 року за нововиявленими обставинами, у тексті якої висловлено недовіру судді Осіяну О. М. , а також заперечення проти того, щоб вищезгаданий суддя розглядав та вирішував заяву ОСОБА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 липня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Осіяну О. М.

Матеріали провадження передано судді Осіяну О. М. 17 липня 2025 року.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи.

Також, згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (BELUKHA v. UKRAINE N 33949/02, § 49 - 52).

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що доводи заявника щодо наявності підстав для відводу судді Верховного Суду Осіяна О. М. зводяться до незгоди з його судовим рішенням, яким вирішувалося питання заявленого ОСОБА_1 відводу суддям Крату В. І. та Дундар І. О., що в силу положень частини четвертої статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

Отже, доводи заяви ОСОБА_3 не містять посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Верховного Суду Осіяна О. М.

Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Тому доводи розглядуваної заяви не можуть слугувати підставою для відводу судді, оскільки не підтверджують наявність об`єктивних сумнівів у її неупередженості та об`єктивності, а також наявність підстав вважати, що суддя Осіян О. М. прямо заінтересований в результаті розгляду справи.

Інших змістовних доводів та підстав для відводу судді Осіяна О. М. заявник не наводить.

Враховуючи необґрунтованість заявленого відводу, питання про відвід, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду

Осіяна О. М. визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Верховного Суду Осіяна О. М. передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян