Справа № 288/1146/25
Провадження № 2-о/288/58/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року селище Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О., з участю секретаря судових засідань - Корнієнко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , заінтересована особа: Бахмутська міська рада Донецької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі заявник) звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що 24 вересня відділом комітету йому було видане свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок , який розташований в АДРЕСА_1 , про що зроблено запис в реєстрову книгу №3 за реєстровим № 779.

З початку військової агресії російської федерації на території України в 2022 році так як його будинок був знищений, заявник змушений був переїхати до АДРЕСА_2 . При оформленні документів для подачі заяви на оформлення документів для отримання компенсації за знищений житловий будинок, було виявлено помилку в написанні його прізвища в свідоцтві на право особистої власності на житловий будинок. Замість вірного « ОСОБА_3 » вказано « ОСОБА_4 ».

В даному випадку не можливо внести зміни чи виправлення. Отже, єдиним способом вирішення проблеми є встановлення факту належності документу в судовому порядку.?

Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника та тягне за собою юридичні наслідки, оскільки це необхідно для реалізації його майнового права.

Враховуючи вищевикладене, заявник просить встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання : АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок виданого 24 вересня 1992 року відділом комунального господарства Артемівського виконавчого комітету, на підставі розпорядження Представника Президента України № 103 від 14 серпня 1992 року, на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 .

Заявник в судове засідання не з`явився в заяві просив справу розглядати без його участі.

Представник заінтересованої особи Бахмутської міської ради Донецької області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, а саме на електрону адресу були направлені судові повістки про розгляд заяви про встановлення факту.

Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок виданого 24 вересня 1992 року, відділом комунального господарства Артемівського виконавчого комітету на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами , який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_1 на праві особистої власності. Свідоцтво видане на підставі розпорядження представника Президента України № 103 від 14 серпня 1992 року/а.с. 10/.

Відповідно до реєстрового напису цілий житловий будинок зареєстрований в Артемівському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за ОСОБА_1 та записаний в реєстрову книгу № 3 за реєстровим № 779 від 24 вересня 1992 року/а.с.11/.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В свідоцтві про право власності на житловий будинок допущено помилку в написанні прізвища власникажитлового будинку, замість вірного « ОСОБА_3 » у записано « ОСОБА_4 ».

Та обставина, що свідоцтво на право особистої власності належить саме ОСОБА_1 , а не іншій особі підтверджується:

- наявністю технічного паспорту на житловий будинок, реєстровий номер 3-772, згідно якого власником будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та плану земельної ділянки є ОСОБА_1 ;

- відміткою місця проживання у паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 29 жовтня 1997 року Артемівським РВ УМВС України в Донецькій області, згідно якої 24 грудня 1976 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.6,7/ тобто ще до видачі свідоцтва про право власності на вищезазначений житловий будинок;

- довідкою від 11 липня 2022 року № 1817- про взяття на облік як внутрішньо переміщену особу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в якій вказано зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 та фактичне місце проживання, перебування: АДРЕСА_4 .

Також різними написаннями прізвища заявника в різних документах, таких як пенсійне посвідчення, посвідчення водія, свідоцтво про народження, посвідчення тракториста-машиніста, військовому квитку та трудовій книжці.

Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігається із ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними в свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі і факту встановлення правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки в прізвищі, імені, по батькові або замість імені зазначені ініціали, суду слід подати докази, що організація, яка видала документ не має можливості внести виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з статтею 76, частиною першою статті 81, статтею 90 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Заявниками доведені ті обставини, на які вони посилався як на підставу своїх вимог, що відповідає положенням частини першої статті 81 ЦПК України.

Відповідно до норм статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Таким чином, дослідивши матеріали справи та наданні докази, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 211, 247, 223, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315 -319, 352, 354, 355 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , заінтересована особа: Бахмутська міська рада Донецької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання : АДРЕСА_2 , НОМЕР_3 , свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок виданого 24 вересня 1992 року відділом комунального господарства Артемівського виконавчого комітету, на підставі розпорядження Представника Президента України № 103 від 14 серпня 1992 року, на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко