справа № 462/6897/24
УХВАЛА

16 липня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді Іванюк І.Д.

з участю секретаря Деми К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 462/6897/24 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Світанок» в інтересах якого діє адвокат Кінаш Дмитро Вадимович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 14.02.2025 року у справі № 462/6897/24 позов задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Світанок» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 76885 (сімдесят шість тисяч вісімсот вісімдесят п`ять) грн 06 коп. та 2924,61 грн судового збору.Додатковим рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 03.03.2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Світанок» судові витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

25.06.2025 до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Світанок» в інтересах якого діє адвокат Кінаш Дмитро Вадимович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій відповідач просила поновити пропущений строк на подання заяви, оскільки отримала рішення суду лише 14.02.2025 року, а також просила скасувати вказане судове рішення та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з посиланням на те, що вона не була належним чином повідомлена про розгляд вказаної позовної заяви. Окрім того вказала, що була позбавлена можливості подати заяву про застосування позовної давності щодо частини позовних вимог, а також при ухваленні вказаного рішення судом не враховано того, що вона належним чином проводила оплату усіх житлово-комунальних послуг, на підтвердження чого подала суду відповідні платіжні інструкції.

Представник позивача скерував на адресу суду заперечення, у яких зазначив, що зматеріалів справи вбачається, що відповідач повідомлялася про розгляд справи належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції за адресою її місця реєстрації проживання, а саме АДРЕСА_1 . Відповідач у поданій до суду заяві не назвала будь-яких об`єктивних непереборних труднощів для явки до суду, повідомлення про причини неявки, подання відзиву на позовну заяву, звернення за професійною правничою допомогою. Також всі платежі, згідно із квитанціями, що подано відповідачем, за період з січня 2022 року по грудень 2023 року включно, були враховані стороною позивача при здійсненні розрахунку заборгованості. Інші платіжні інструкції підтверджують сплату відповідачем внесків на утримання будинку за період з січня 2024 року і не стосуються даної справи, оскільки позовні вимоги заявлені за період з жовтня 2019 року по грудень 2023 року включно. Щодо застосування позовної давності зазначив, що позовні вимоги у справі заявлені за період з жовтня 2019 року по грудень 2023 року включно, а позовна заява подана до суду 30 серпня 2024 року. Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, для пред`явлення позивачем вимог про стягнення заборгованості за жовтень 2019 року трирічний строк позовної давності завершувався 01 листопада 2022 року. Однак, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, враховуючи введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 воєнний стан в Україні, який діяв на момент подання позовної заяви, перебіг позовної давності був зупинений на строк дії воєнного стану, що свідчить про те, що такий строк не був пропущений позивачем. А тому просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 лютого 2025 року по справі № 462/6897/24.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву просила задовольнити, скасувати судове рішення та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, посилаючись на обставини, наведені в заяві.

Представник позивача - адвокат Кінаш Д.В. просив відмовити в задоволенні вказаної заяви, посилаючись на письмові пояснення, долучені до матеріалів справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява про перегляд заочного рішення суду не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1-2 ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Частиною 1 ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в заяві про перегляд заочного рішення вказує, що в суду не було підстав ухвалювати заочне рішення, оскільки їй не було відомо про розгляд справи.

Суд враховує, що ухвала про відкриття провадження у справі двічі (а.с. 122, 154) скеровувалась за адресою реєстрації відповідача.

Таким чином, твердження відповідача щодо неналежного її сповіщення судом до уваги не приймаються.

Окрім того, із положень ст. 288 ЦПК України вбачається, що для скасування заочного рішення необхідне поєднання двох обставин, як то неявка відповідача в судове засідання та (або) не повідомлення про причини неявки, а також не подання відзиву на позовну заяву з поважних причин, так і посилання на докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Водночас відповідачем також не надано доказів на підтвердження обставин, які можуть бути підставою для перегляду оскаржуваного заочного рішення суду та можуть мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Зокрема щодо твердження відповідача про неможливість подання заяви про застосування позовної давності слід зазначити, що позовні вимоги у справі заявлено за період з жовтня 2019 року по грудень 2023 року включно, а позовна заява подана до суду 30 серпня 2024 року. Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, для пред`явлення позивачем вимог про стягнення заборгованості за жовтень 2019 року трирічний строк позовної давності завершувався 01 листопада 2022 року. Однак, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, враховуючи введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 воєнний стан в Україні, який діяв на момент подання позовної заяви, перебіг позовної давності був зупинений на строк дії воєнного стану, що свідчить про те, що такий строк не був пропущений позивачем, а тому подання такої заяви не має істотного значення для правильного вирішення справи.

Також, усі платіжні документи, подані заявником, враховано при розрахунку суми боргу, що стверджується відповідним розрахунком, долученим до матеріалів справи (а.с. 6).

Інших вагомих обставин для перегляду відповідного заочного рішення суду заявником не зазначено.

Згідно із ч. 3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Частиною 4 ст.287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

За наведених обставин, суд вважає, що підстави для скасування зазначеного заочного Залізничного районного суду м. Львова від 14.02.2025 року у справі № 462/6897/24 відсутні, а тому в задоволенні заяви відповідача про перегляд заочного рішення слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 258-260,287-288 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 462/6897/24 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Світанок» в інтересах якого діє адвокат Кінаш Дмитро Вадимович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Львівського апеляційного суду в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя: