ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 695/2815/20
Провадження № 22-ц/821/1318/25
Категорія : на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Гончар Н. І., Фетісової Т. Л.,

секретаря Глущенко І. В.,

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1 ,

представник скаржника адвокат Бочаров Олександр Михайлович,

заінтересована особа Золотоніський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бочарова Олександра Михайловича на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04 червня 2025 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання

в с т а н о в и в:

23 травня 2025 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Бочарова О. М. звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність органу примусового виконання, в якій просив: 1) поновити строк, пропущений для подання даної скарги з поважних причин; 2) визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андрущенко І. В. в частині розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 74228401; 3) зобов`язати старшого державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андрущенко І. В. провести новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів відповідно від отриманого заробітку (доходу) скаржника, починаючи з 17.11.2020 по даний час; 4) визнати незаконними та протиправними дії старшого державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зеленюк О. В. про накладення штрафу у розмірі 84 089,82 грн за несплату заборгованості з аліментів протягом 3 років у виконавчому провадженні від 21.02.2024 №74228401; 5) визнати незаконною та скасувати постанову від 18.04.2025 старшого державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зеленюк О. В. про накладення штрафу у розмірі 84 089,82 грн за несплату заборгованості з аліментів протягом 3 років у виконавчого провадженні від 21.02.2024 № 74228401.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04 червня 2025 року скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду та повернуто її заявнику.

Ухвала суду обґрунтована тим, що з ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21.05.2025 вбачається, що заявнику було повернуто без розгляду скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бочарова О. М., заінтересована особа старший державний виконавець Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андрущенко І. В., про визнання неправомірними, незаконними та протиправними дій старшого державного виконавця, зобов`язання провести новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 74228401 та скасування постанови.

Проте, 23.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду через свого представника зі скаргою на неправомірні дії та рішення посадових осіб старших державних виконавців Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андрущенко І. В. та Зеленюк О. В.

Таким чином, суд першої інстанції зауважив, що заявник 23.05.2025 фактично звернувся до суду з новою скаргою.

Суд, встановивши, що скаргу подано після спливу строків на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця, а доводи представника заявника на обґрунтування поважності пропуску строку для подання скарги не є вмотивованими та не є підставою для поновлення вказаного строку, дійшов висновку, що скаргу необхідно залишити без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Бочаров О. М. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04 червня 2025 року та направити справу для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі вказує, що ухвала суду першої інстанції винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Зазначив, що 05.05.2025 представником було отримано відповідь на адвокатський запит, де сторона скаржника дізналася, що постановою від 18.04.2025 на скаржника було накладено штраф в розмірі 50% від суми заборгованості в розмірі 84 089,82 грн у зв?язку з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, що перевищує суму відповідних платежів за 3 роки, а також проведено неправильний розрахунок заборгованості.

07.05.2025 сторона скаржника звернулась до суду із скаргою до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

21.05.2025 Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області виніс ухвалу у справі № 695/2815/20, якою повернув скаргу скаржнику без розгляду у зв?язку з недоліками в скарзі.

23.05.2025 сторона скаржника усунула недоліки та звернулась знову із тією самою скаргою до Золотонського міськрайонного суду Черкаської області, в якій вже просили поновити строк, оскільки він був пропущений.

Вказує, що сторона скаржника, подаючи скаргу 07.05.2025, звернулась вчасно в строк, однак суд першої інстанції, порушуючи вимоги ч. 5 ст. 448 ЦПК України, вчасно не виніс ухвалу протягом 4-х днів з моменту її надходження, що стало і причиною пропуску строку звернення до суду з повторною скаргою однак тільки з вимогою поновити строк.

Виходячи з викладеного, вважає, що суд першої дійшов помилкового висновку про залишення скарги без розгляду та повернення заявнику.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, учасники справи в судове засідання не з`явились, що відповідно до статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів враховує наступне.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно до ч. 1 ст. 258 ЦПК України ухвала є різновидом судового рішення.

Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам.

За ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно до п. 16 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо, зокрема, залишення позову (заяви) без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Залишаючи без розгляду скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бочарова О. М. на дії/бездіяльність органу примусового виконання, суд першої інстанції виходив із того, що скаржником пропущено встановлений законом строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця та вказані у скарзі причини пропуску цього строку не можуть вважатись поважними для його поновлення.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 21 червня 2022 року у справі №2610/16140/2012 строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Крім того, у постанові від 07 липня 2022 року у справі №712/12377/17 Верховний Суд зазначив, що згідно з ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби, щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.

За загальним правилом строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання.

При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, або відсутні докази поважності причин пропуску такого строку, скарга залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Із матеріалів скарги вбачається, що 23 травня 2025 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Бочарова О. М. звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність органу примусового виконання, в якій, зокрема просив поновити строк, пропущений для подання даної скарги з поважних причин. Також просив суд: визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андрущенко І. В. в частині розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 74228401; зобов`язати старшого державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андрущенко І. В. провести новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів відповідно від отриманого заробітку (доходу) скаржника, починаючи з 17.11.2020 по даний час; визнати незаконними та протиправними дії старшого державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зеленюк О.В. про накладення штрафу у розмірі 84 089,82 грн за несплату заборгованості з аліментів протягом 3 років у виконавчому провадженні від 21.02.2024 №74228401; визнати незаконною та скасувати постанову від 18.04.2025 старшого державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зеленюк О. В. про накладення штрафу у розмірі 84 089,82 грн за несплату заборгованості з аліментів протягом 3 років у виконавчого провадженні від 21.02.2024 № 74228401.

Мотивуючи пропущення строку та підстави його поновлення, представник ОСОБА_1 адвокат Бочаров О. М., посилаючись на норми ст. ст. 448, 449 ЦПК України, зазначив, що скаржник 07.05.2025 звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із скаргою, яка ухвалою суду від 21.05.2025 була повернута скаржнику без розгляду. У зв`язку з цим скаржник пропустив строк звернення до суду з поважних причин.

Разом з тим суд першої інстанції, навівши в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали висновки про невмотивованість скаржником обґрунтування поважності пропуску строку на подання скарги, в порушення вимог ст. 127 ЦПК України, не постановив ухвалу про відмову у поновленні процесуального строку, яка може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом (п. 10 ч. 1ст. 353), а залишив скаргу без розгляду, повернувши її скаржнику.

У відповідності до п. 6) ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Статтею 379 ЦПК України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;3) невідповідність висновків суду обставинам справи;4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала суду, як постановлена з порушенням норм процесуального права скасуванню з направленням справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 Бочарова Олександра задовольнити.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04 червня 2025 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено 16 липня 2025 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: Н. І. Гончар

Т. Л. Фетісова