ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря судових засідань Гапонюк І.В.,

за участі представника позивача Небрат Н.В.,

за участі відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2025 року Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що ОСОБА_1 є матір`ю вказаних малолітніх дітей. Батько дітей записаний відповідно до ст. 135 СК України.

18.04.2022 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

В поле зору родина ОСОБА_9 потрапила в березні 2023 року - надійшло повідомлення Фастівського міського центру соціальних служб щодо здійснення домашнього насильства над ОСОБА_10 її чоловіком, ОСОБА_7 , у присутності малолітніх дітей. Також зазначалося, що в помешкані, де проживає родина: АДРЕСА_1 , збираються сумнівні компанії, які розпивають алкогольні напої та вживають, наркотичні речовини, за дітьми не здійсніосться належний догляд. Альона знову вагітна, але на обліку не перебуває. Під час виїзду мобільної бригади соціально-психологічної допомоги в будинок потрапити не вдалося. Але було виявлено, що територія занедбана, у веранді брудно, захаращено сміттям та речами. 14.03.2023 під час виїзду працівинками ССДС та Фастівського РУП за вказаною адресою господарі до помешкання не допустили, двері не відчинили. Потрапити в будинок вдалося 16.03.2023. В ході обстеження помешканя виявлено незадовільні умови проживання для малолітніх дітей, санітарно-гігієнічні норми порушені, для дітей не створені зони сну і відпочинку, постільна білизна взагалі відсутня, продукти харчування в мінімальній кількості. Сезонний одяг для дітей відсутній. В ході бесіди ОСОБА_11 підтвердила, що чоловік здійснює щодо неї фізичне насильство, але щодо дітей фізичне насильство не здінснював. Паспорт та свідоцтво про шлюб відсутні. З її слів, чоловік в ході чергового конфлікту документи порізав. Декларація з сімейним лікарем щодо надання медичних послуг для малолітніх дітей мати не уклала, жодних щеплень дітям не зроблено. Діти не відвідують дошкільний навчальний заклад. За актом проведення оцінки рівня безпеки від 16.03.2023, дітей разом з матір`ю, було влаштовано до КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ».

Працівниками Фастівського РУП щодо ОСОБА_12 був складений матеріал про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУиАП (домашнє насильство), щодо ОСОБА_9 складені матеріал про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

За інформацією Великоснітинського старостинського округу від 16.03.2023 лист № 04.1-21/16 та 22.03.2023 № 04.1-21/17. ОСОБА_13 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , але діти за цією адресою не зареєстровані. ОСОБА_14 проживає у будинку, який належить матері чоловіка. ОСОБА_15 . Батьки не працюють, не займаються вихованням та не забезпечують необхідні умови для нормального розвитку дітей.

Врахувавши всі обставини та рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, органом опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради було прийнято рішення від 19.03.2025 року № 168 «Про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її дітей.

Просять позбавити батьківських прав відповідачку відносно малолітніх дітей та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

15.05.2025 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав зазначених в позові.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно її малолітніх дітей, послалася на те, що займається вихованням та доглядом дітей. В зв`язку з відсутністю достатніх коштів не може забезпечити належний рівень життя дітей, однак діти одягненні, накормлені. «До лікарні немає потреби їх вести адже вони здорові». Просила у задоволені позову відмовити.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України "Про охорону дитинства").

Частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства").

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).

При розгляді справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_16 є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, які містяться в матеріалах справи.

Відомості про батька дітей зазначено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (зі слів матері) (Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження містяться в матеріалах справи).

Згідно Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вважати доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини.

З вказаного Висновку вбачається, що за інформацією Великоснітинського старостинського округу від 16.03.2023 лист № 04.1-21/16 та 22.03.2023 № 04.1-21/17, ОСОБА_13 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Діти за вказаною адресою не зареєстровані.

ОСОБА_14 проживає у будинку, який належить матері чоловіка, ОСОБА_15 .

Згідно наказу № 33, № 34, № 35, № 36 від 28.03.2023 малолітні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 взяті на облік служби у справах дітей та сім, ї виконавчого комітету Фастівської міської ради, як діти, які перебувають у складних життєвих обставинах. Родина ОСОБА_9 була взята Фастівським міським центром соціальних служб на облік родин, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Лише за постійного контролю, нагадування та безпосередньої участі спеціалістів служби у справах дітей та сім`ї, Фастівського міського центру соціальних служб у в травні 2023 року ОСОБА_13 отримала паспорт.

З 16.06.2023 родина ОСОБА_9 була взята на соціальний супровід ФМЦСС.

Згідно усних повідомлень фахівця з соціальної роботи та листів ФМЦСС (від 07.06.2023 № 01-29/181, від 15.08.2023 № 01-29/248 від 10.10.2023 № 01-29/307), під час відвідування родини зафіксовані умови проживання дітей, які не відповідають санітарно-гігієнічним нормам, відсутні продукти харчування, постільна білизна, діти брудні, у них відсутній чистий одяг, неодноразово діти залишалися без догляду матері. Хоча постійно родині надавалася гуманітарна допомога у вигляді продуктів харчування, одягу, постільної білизни, засобів гігієни. Фахівцями надавалися рекомендації щодо дотримання санітарно-гігієнічних норм в помешканні, догляду і виховання дітей. Але мати не реагувала на зауваження фахівців, спосіб життя не змінює. Дані факти були підтвердженні представником позивача та працівником служби ССДС ОСОБА_17 .

Також, Спеціалістами ССДС на постійній основі здійснювалися виїзди в родину ОСОБА_1 . В квартирі, в яку переїхала родина влітку 2023 року за адресою: АДРЕСА_3 , було встановлено про відсутність опалення, водопостачання, меблі наявні частково, розетки в кімнатах потребують облаштування (вирвані та пошкоджені). Неодноразово фіксувалися факти недотримання санітарно-гігієнічних норм в помешканні: сміття, розкидані речі, сеча дітей на підлозі, не створені та відповідно не облаштовані місця сну та відпочинку для дітей (наявне 1 ліжко з ушкодженнями, у трьох старших дітей ліжка відсутні спали на брудних матрацах на підлозі), постійна відсутність постільної білизни, при цьому родині надавалася постільна білизна неодноразово (брудна постіль не пралась, а викидалася).

За сприяння ССДС ВК ФМР та ФМЦСС ОСОБА_13 уклала медичну декларацію з сімейним лікарем ОСОБА_18 , діти пройшли первинне обстеження, почали вакцинуватися. Але графіку медичного обстеження та щеплення дітей мати не дотримувалася, рекомендації лікаря не виконувала.

01.09.2023 ОСОБА_19 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були зараховані на навчання до Великоснітинського закладу дошкільної освіти, однак діти жодного разу не відвідали заклад. У зв`язку з невиконанням плану соціального супроводу та умов договору, 12.10.2023 Фастівським міським центром соціальних служб був припинений соціальний супровід родини ОСОБА_9 .

У зв`язку з відсутністю опалення в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , родина ОСОБА_9 упродовж листопада-грудня 2023 року тимчасово проживала у її батьків, де в будинку було відсутнє світло (відключене за борги) та у 1-кімнаті розміщувалися вона з 4 дітьми та ще її двоє братів і сестра.

05.12.2023 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було розглянуте питання ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх обов`язків відносно дітей та прийняте рішення про призначення соціального супроводу родині Фастівським міським центром соціальних служб.

01.02.2024 родина ОСОБА_9 була взята на соціальний супровід Фастівським міським центром соціальних служб. На виконання індивідуального плану соціального захисту малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та плану соціального супроводу родини ОСОБА_9 , матері на постійній основі надавалися рекомендації щодо облаштування будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в який родина переїхала в січні 2024 року, а саме: підведення водопостачання в помешкання, створення для дітей окремих спальних місць, придбання постільної білизни. Неодноразово наголошувалося на влаштуванні дітей до дитячого садочка, придбанні розвиваючих матеріалів, плановому медичному обстеженні дітей та проведенні планових щеплень.

За повідомленням Фастівського РУП, 13.01.2024 під час виїзду працівниками сектору ювенальної превенції в родину ОСОБА_9 були виявлені малолітні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 без нагляду батьків, догляд за дітьми здійснював неповнолітній брат матері. Діти були брудні, голодні. Мати, яка ніби-то пішла за продуктами харчування, через деякий час повернулася без них. ОСОБА_13 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст 184 КУпАП та рішенням Фастівського міськрайонного суду від 23.01.2024 була визнана винною у вчиненні даного правопорушення.

Відповідно до листа Фастівського міського центру соціальних служб від 16.08.2024 № 01-29/279 відомо, що 14.08.2024 до фахівця із соціальної роботи надійшло звернення від сусідів про те, що подружжя ОСОБА_8 порушували етичні норми громадського співіснування, бігаючи голими по вулиці, про що було повідомлено поліцію. Батьки здебільшого не виконують рекомендації фахівців, не бажають покращити умови проживання, безвідповідально відносяться до своїх обов`язків Лише за постійного наполягання спеціалістів ССДС ВК ФМР та фахівця з соціальної роботи ФМЦСС мати влаштувала сина ОСОБА_2 до 1 класу Великоснітинського ліцею. Малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 так і не були влаштовані до дошкільного навчального закладу. Деякий час дівчатка за наполяганням фахівця з соціальної роботи ходили на розвиваючі заняття до Центру соціальної підтримки дітей та сімей, хоча не завжди мати їх приводила у призначений час. Діти мають логопедичні проблеми. З ними логопедом благодійної організації були проведені декілька занять, але здебільшого мати не приводила дітей до Центру. Не переймалася питанням розвитку дітей, усуненням логопедичних проблем.

Згідно інформації Великоснітинського ліцею від 22.11.2024 № 02-05/192, від 16.01.2025 № 02-05/02, від 05.03.2025 № 02-05/26 відомо: ОСОБА_19 навчається у Великоснітинському ліцеї з 01.09.2024. За час навчання хлопчик проявив здатність до навчання. Мова хлопчика потребує логопедичної корекції, має незначні дефекти, думки висловлює коректно та зрозуміло, словниковий запас відповідає календарному віку дитини. Мати, ОСОБА_1 на контакти з класним керівником іде, погоджується з усіма проханнями вчителя, але часто вони так і залишаються не виконані. На початок навчання мати не пред`явила жодної медичної довідки про стан здоров`я дитини. Класний керівник неодноразово зверталася з проханням пройти медичне обстеження дитини з метою визначення групи здоров`я для занять фізкультурою, але все залишається на стадії обіцянок. В період з 01.09.2024 по 27.12.2025 дитина пропустила 28 робочих днів, три з яких з поважних причин, 25 днів без поважних причин. З 13.01.2025 по 28.02.2025 відсутній 17 днів з 35 робочих днів ( лише 1 раз з поважної причини). Мати не попереджає про відсутність сина на навчанні або надає несуттєві пояснення. Останнім часом мати перестала перейматися проблемами сина. ОСОБА_20 весь час ходить до школи брудний, в несвіжому одязі, від дитини часто йде неприємний запах через невиконання елементарних гігієнічних процедур, ОСОБА_21 часто в школі з брудними руками, вухами та волоссям. Мати не контролює процес навчання сина, у дитини часто немає відповідного приладдя, зошитів і підручників згідно розкладу, зошити обшарпані, брудні, підручники без обкладинок. На жодних батьківських зборах мати не була присутня, ніякої активності в шкільному житті сина не приймає. Класний керівник неодноразово проводила бесіди з матір`ю стосовно охайності ОСОБА_20 , але все залишається на рівні розмов. ОСОБА_22 має занедбаний вигляд, часто голодний, в їдальні харчується повноцінно, але для фізичного розвитку дитини цього мало, мати не слідкує за повноцінним раціоном харчування сина. Класному керівнику дитина не може пояснити чим мати годувала, часто каже, що вранці не їв нічого. Комунікація з матір`ю часто не можлива через відсутність інтернету чи мобільного зв`язку. Останнім часом хлопчик збентежений і розгублений, в школу часто запізнюється, каже, що не висипається. Інколи, в спілкуванні з однолітками, вживає слова ненормативної лексики. Дитина потребує турботи і опіки матері, яка повністю відсутня.

Фастівським міським центром соціальних служб надана інформація від 20.01.2025 про результати проведення соціального супроводу родини ОСОБА_9 : родина проживає в будинку матері ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з двох кімнат та кухні. Для дітей є спальні місця (зламані крісла), але майже завжди брудна білизна. В кімнаті безлад, веранда та подвір`я захаращені непотребом.

На постійній основі відбувалися відвідування спеціалістами служби у справах дітей та сім`ї малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в ході яких фіксувалися неналежні умови проживання дітей: в помешканні брудно, приміщення потребує елементарного косметичного ремонту (поклейки шпалер, грунтування стін та стелі), прибирання, діти мають спільне спальне місце на розкладному дивані, постільна білизна завжди відсутня. Діти часто були брудні, у брудному одязі. Продукти харчування завжди в мінімальній кількості. Дівчатка, ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , в свої 6 років погано говорять (мають логопедичні проблеми, які мати навіть не намагається вирішити, мова дітей незрозуміла), до вступу в 1 клас діти не підготовлені, відсутній належний розвиток дітей. Діти мають іграшки, але відсутні розвиваючі матеріали. На всі рекомендації спеціалістів щодо забезпечення розвитку та виховання дітей відповідно віку мати не реагує. Під час останнього відвідування родини 23.01.2025 було зафіксовано: батьки проводили спішне прибирання (про візит були повідомлені за півгодини), в кімнаті, де розміщувалися діти встигли прибрати, навіть на 1 ліжку була чиста постільна білизна, в кухні та веранді велика кількість сміття та непотрібних речей. Діти були брудні та в брудному одязі, неохайні. Продукти харчування в мінімальній кількості (трохи свіжого м`яса, овочів, круп).

У подружжя ОСОБА_8 відсутнє здатність планувати майбутнє життя дітей, бажання займатися їх розвитком та вихованням, свої інтереси вони ставлять вище інтересів дітей.

В судовому засіданні дані факти також було підтверджено представником органу опіки та піклування, яка безпосередньо здійснювала виїзд у родину відповідачки та спеціалістом ССДС ВК ФМР, яка здійснювала соціальний супровід родини відповідача.

Згідно характеристики Великоснітинського старостинського округу від 31.01.2025 ОСОБА_1 проживає з дітьми та чоловіком ОСОБА_7 в будинку, який належить матері ОСОБА_25 . Дана родина не знає, що таке моральні та сімейні цінності. Часто ображають і принижують дітей. Батьки не займаються вихованням і не забезпечують необхідні умови для нормального розвитку. Ні ОСОБА_26 ні ОСОБА_25 не працюють. В будинку постійно лаються, не вміють поводитися в суспільстві, не знаходять компроміси. Безвідповідально відносяться до своїх обов`язків.

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

У частині першій статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику ЄСПЛ як джерело права.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

ЄСПЛ у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення проти позбавлення особи батьківських прав також може свідчити про її інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

У рішенні від 16 липня 2015 року справі "Мамчур проти України" (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України", заява № 39948/06).

У рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України" Суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20), зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). […] Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Зокрема, вказаний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20 (провадження № 61-6807св21), від 11 вересня 2020 року у справі № 357/12295/18 (провадження № 61-21461св19), від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20), Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Представник позивача в позові послалася на висновок органу опіки та піклування від 24 березня 2025 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та посилається на факти, які були встановлені нею безпосередньо при відвідуванні відповідача за її місцем проживання.

З Висновку органу опіки та піклування вбачаються обставини, які об`єктивно характеризують відповідача як особу, яка не здійснює своїх батьківських обов`язків, та ухилення від їх виконання.

В судовому засіданні відповідач заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно її малолітніх дітей, однак доказів, що заперечували або спростовували факти ухилення нею виконання своїх батьківських прав суду надано не було.

При розгляді справи, суд враховує якнайкращих інтереси дітей забезпечення їх розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України, мати позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду із заявою про поновлення батьківських прав.

ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення у справі "М. С. проти України" від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України"). На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків.

У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України та роз`яснення п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з частиною третьою ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 4,11,12,13,76-81,89,141,263,265,268 ЦПК України, на підставі ст.164-166,180-182 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Органу опіки та піклування ВК Фастівської міської ради, місцезнаходження: Київська область, м. Фастів пл. Соборна, 1 до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1/2 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, починаючи з 31.03.2025 року.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 судові витрати на користь держави в розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення проголошено 17.07.2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В. Соловей