Справа № 165/933/25
Провадження № 2/165/496/25

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Нововолинську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

18 березня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» в особі представника Москаленко М.С., звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги позовної заяви обґрунтовує тим, що 02 лютого 2024 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 був укладений договір споживчого кредиту №7542556. Цей договір був підписаний електронним підписом позичальника та відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 27 вересня 2024 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27092024, відповідно до умов якого ТзОВ «Авентус Україна» передав (відступив) ТзОВ «ФК «ЄАПБ» за окрему плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТзОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 27 вересня 2024 року до договору факторингу №27092024 ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 18200 грн., з яких: 5000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 13200 грн. заборгованість за процентами. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на письмові повідомлення, після відступлення прав вимог відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, тобто порушив взяті на себе зобов`язання. 10 лютого 2024 року між ТзОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №1433742. Цей договір був підписаний електронним підписом позичальника та відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 14 жовтня 2024 року між ТзОВ «Слон Кредит» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14102024, у відповідності до умов якого ТзОВ «Слон Кредит» передав, а ТзОВ «ФК «ЄАПБ», за окрему плату прийняв право грошової вимоги включно до відповідача в сумі 38125 грн. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на письмові повідомлення, після відступлення прав вимог відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, тобто порушив взяті на себе зобов`язання. Також позивач зазначає, що у разі виплати коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунку ТзОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. З огляду на вищевикладене просить стягнути з ОСОБА_2 в користь ТзОВ «ФК «ЄАПР» 18200 грн. заборгованості за кредитним договором №7542556, а також 38125 грн. заборгованості за кредитним договором №1433742.

Ухвалою від 19 березня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали.

Представник позивача ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, Москаленко М.С., що діє на підставі довіреності від 05 грудня 2024 року, у п.4 прохальної частини позовної заяви просила проводити розгляд справи у відсутності представника позивача, позов підтримала та не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с. 4 зворот).

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням про його виклик (а.с.76), рекомендованим повідомленням про надіслання поштового відправлення (ас.77-78) та довідкою про надіслання смс-повідомлення (а.с.79) у судове засідання не з`явився, у визначений судом стро відзиву на позовну заяву та будь-яких інших клопотань до суду не подав.

Відповідно до вимог ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що 02 лютого 2024 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 був укладений договір споживчого кредиту №7542556. Цей договір був підписаний електронним підписом позичальника та відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Згідно з цим договором останньому був наданий кредит в розмірі 5000 грн. на умовах строковості (строк договору 360 дні), зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Денна процентна ставка на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом становить 2,20 % в день (п.1.7.1 договору).

За п.1.8. договору загальні витрати на дату укладення договору складають 29600 грн. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом.

Сторонами також підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки, що є Додатком №1 до договору (а.с.16-17), а також паспорт споживчого кредиту (а.с.18-20), відповідно до якого сторонами погоджено орієнтовну сукупну вартість наданого кредиту, строк кредиту та суми нарахованих процентів.

27 вересня 2024 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27092024, відповідно до умов якого ТзОВ «Авентус Україна» передав (відступив) ТзОВ «ФК «ЄАПБ» за окрему плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТзОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 27 вересня 2024 року до договору факторингу №27092024, ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 18200 грн., з яких: 5000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 13200 грн. заборгованість за процентам, що відповідає поданому розрахунку (а.с.25-26).

Будь-яких доказів того, що відповідач повернув кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений зазначеним договором, матеріали справи не містять.

10 лютого 2024 року між ТзОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», відповідно до якого (п.1.3) надавався на строк 360 днів (п.1.4) за стандартною процентною ставкою 2,50% в день, що застосовувався у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору (а.с.32-36).

Згідно з п.1.10 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 50000 грн. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом.

Сторонами також підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки, що є Додатком №1 до договору (а.с.36 зворот), а також паспорт споживчого кредиту (а.с.37-38), відповідно до якого сторонами погоджено орієнтовну сукупну вартість наданого кредиту, строк кредиту та суми нарахованих процентів, а відповідач ОСОБА_1 підтвердив отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення необхідної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків.

14 жовтня 2024 року між ТзОВ «Слон Кредит» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14102024, відповідно до умов якого ТзОВ «Слон Кредит» передав, а ТзОВ «ФК «ЄАПБ», за окрему плату, прийняв право грошової вимоги включно до відповідача в сумі 38125 грн. Згідно п.1.1. договору факторингу, фактор зобов`язувався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.34-36).

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 14 жовтня 2024 року до договору факторингу №14102024, позивач ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 38125 грн., з яких: 5000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 30625 грн. заборгованість за процентами, 2500 грн. заборгованості за пенею (а.с.46), що відповідає розрахунку первісного кредитора (а.с.40).

Будь-яких доказів того, що відповідач повернув кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений зазначеним договором, матеріали справи не містять.

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів суд приходить до висновку, що укладення та підписання ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю - ідентифікатора кредитних договорів з відповідними фінансовими установами, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих коштів, та наявності у нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимог за вищевказаними кредитними договорами за договорами про відступлення прав вимог доведено позивачем ТзОВ «ФК «ЄАПБ».

Також, ухвалюючи рішення, суд бере до уваги те, що кредитні договори, які були укладені між відповідачем та відповідними фінансовими установами містять суму основного зобов`язання, відсотки за користування кредитними коштами (ціну договору) та строки їх повернення і нарахування, тобто сторонами було обумовлено усі істотні умови договори.

Враховуючи те, що за умовами договорів відповідач отримав кредитні кошти і користувався ними та після відступлення позивачу права грошових вимог, не здійснив жодного платежу для погашення існуючих заборгованостей, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути заборгованість за зобов`язаннями, що виникла на підставі вищезазначених договорів, а саме неповернутого тіла кредиту (за обома договорами).

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач крім тіла кредитів просив стягнути з відповідача заборгованість за процентами за користування кредитними коштами і оскільки розмір нарахованих процентів узгоджується з додатком №1 до договорів про надання коштів на умовах споживчого кредиту та розрахунками заборгованості, що були надані первісними кредиторами, а також не спростовані відповідачем, суд вважає доведеним розмір заборгованості за процентами і задоволює вимоги ТзОВ «ФК «ЄАПБ» в цій частині.

Однак, відповідно до змісту позовної заяви, позивач вимагає стягнення з відповідача пені у розмірі 2500 грн. (за договором №1433742).

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Однак, згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Оскільки неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, нараховані за договором після 24 лютого 2022 року, то обов`язку зі сплати неустойки (штрафу, пені) на користь кредитодавця (позикодавця) у відповідача не виникає. З урахуванням викладеного, вимога про стягнення неустойки (пені) у сумі 2500 грн. (договір №1433742) є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням норм ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТзОВ «ФК «ЄАПБ», сплачений ним судовий збір у розмірі 2906,88 грн., що підтверджується документально (а.с.6) та пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.12, ст.13, ст.81, ст.89, ст.141, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.272, ст.273, ст..180, ст.181, ст.182 ЦК України, на підставі ст.257, ст.258, ст.259, ст.260, ст.261, ст.263, ст.264, ст.512, ст.514, ст.1054, ст.1077, ст.1078 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», (, юридична адреса: вул. Симона Петлюри, буд.30, м. Київ, 01032) 18200 (вісімнадцять тисяч двісті) грн. заборгованості за договором №7542556 від 02 лютого 2024 року та 35625 (тридцять п`ять тисяч шістсот двадцять п`ять) грн. за договором №1433742 від 10 лютого 2024 року, а всього 53825 (п`ятдесят три тисячі вісімсот двадцять п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», (, юридична адреса: вул. Симона Петлюри, буд.30, м. Київ, 01032) 2906 (дві тисячі дев`ятсот шість) грн. 88 коп. судового збору.

У решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк