УХВАЛА

15 липня 2025 року

м. Київ

справа № 754/1281/25

провадження № 61-8823зно25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Лідовця Р. А.від участі у розгляді заяви про перегляд ухвали Верховного Суду від 08 липня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (Yasno), Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», Комунального підприємства «Київкомунсервіс», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Касаційного цивільного суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 02 червня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 березня 2025 року залишено без руху та надано строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали (провадження № 61-6464ск25).

04 червня 2025 року надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення, у якій заявник висловив недовіру судді Лідовцю Р. А.

Ухвалою Верховного Суду від 05 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Лідовця Р. А. від участі у розгляді справи визнано необґрунтованою, заяву передано для вирішення судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України(провадження № 61-7126зно25).

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід судді Лідовця Р. А. в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Верховного Суду Краснощокову Є. В.

Ухвалою Верховного Суду від 05 червня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Лідовця Р. А. від участі у розгляді справи№ 754/1281/25 відмовлено.

20 червня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про перегляд ухвали Верховного Суду від 05 червня 2025 року.

Одночасно із заявою ОСОБА_1 висловив недовіру судді Краснощокову Є. В.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Краснощокова Є. В. від участі у розгляді справи № 754/1281/25 визнано необґрунтованою та передано для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді (провадження № 61-7562зно25).

Ухвалою Верховного Суду від 25 червня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Краснощокова Є. В. відмовлено.

04 липня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про перегляд ухвали Верховного Суду від 25 червня 2025 року за нововиявленими обставинами.

Одночасно із заявою ОСОБА_1 висловив недовіру судді Дундар І. О.

Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дундар І. О. від участі у розгляді справи № 754/1281/25 визнано необґрунтованою та передано для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді (провадження № 61-8464зно25).

Ухвалою Верховного Суду від 08 липня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Дундар І. О. від участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 25 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (Yasno), Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», Комунального підприємства «Київкомунсервіс», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про зобов`язання вчинити дії відмовлено.

10 липня 2025 року надійшла заява ОСОБА_1 , у якій заявник висловив недовіру судді Лідовцю Р. А.

Ухвалою Верховного Суду від 14 липня 2025 рокузаяву ОСОБА_1. про відвід судді Лідовця Р. А. від участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 08 липня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Київські енергетичні послуги» (Yasno), КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», КП «Київкомунсервіс», КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про зобов`язання вчинити дії, визнано необґрунтованою. Заяву про відвід судді Верховного Суду Лідовця Р. А. передано для вирішення зазначеного питання іншому судді, який визначається у порядку встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України(провадження № 61-8823зно25).

У частині другій та третій статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

15 липня 2025 року на виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід судді Лідовця Р. А. в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Верховного Суду Дундар І. О.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 «вказаному судді не довіряє і це його право з яким ви зобов`язані рахуватися, бо це право вище за рангом виконання чим усі статті ЦПКУ - це і є конституційним принципом «Верховенства права»». Вважає, що суддя Лідовець Р. А. постановляв незаконні ухвали.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (пункт 5 частини першої статті 36 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною восьмою статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (частина одинадцята статті 40 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Доводи ОСОБА_1 про відвід судді Лідовця Р. А. необґрунтовані, не доведені, не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів, що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді, і не свідчать про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Отже, доводи заяви ОСОБА_1 не містять посилання на обставини, які б свідчили про наявність підстав для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Верховного Суду.

Тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

При цьому суд враховує те, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд, так само як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Лідовця Р. А.відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар