Справа № 195/1311/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

09.07.2025 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Скрипченко Д.М., за участю секретаря судового засідання Левкович Н.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС" (03124, м.Київ, вулиця Василенко Миколи, буд. 7) в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

До Томаківського районного суду Дніпропетровської області звернувся представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС" Дідух Є.О. з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором №5457261 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29.01.2022 р. станом на 17.05.2024 року у розмірі 72025 гривень, яка складається з: 25000 гривень заборгованість за кредитом; 47025 гривень заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 1,9 % за кожен день користування кредитом за період з 29.01.2022 року по 17.05.2024 року (включно), атакож судові витрати у розмірі 2422 гривень 40 коп., та витрати на правову допомогу у сумі 5 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідно до укладеного Договору № 5457261 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29.01.2022 року (далі Кредитний договір) між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (торгова марка «CreditPlus») (далі Первісний Кредитор) та (далі Відповідач/Позичальник) та ОСОБА_3 (далі Відповідач/Позичальник), Відповідач отримав кредит у розмірі 25000 гривень, строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_2 емітовану АТ КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9 % від суми кредиту за кожен день користування.

Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора (далі по тексту ІТС). Кредитний договір підписаний Відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими директора ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі Правила), викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://creditplus.ua/documents.

Відповідач відповідно до умов Кредитного договору, п. 6.1.17, 6.1.18 Правил, в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти Кредитний договір та підписав Кредитний договір 29.01.2022 року о 8:14:10 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором M908425, надісланий на номер телефону, що наданий Відповідачем.

Кредитні кошти були перераховані Відповідачу 29.01.2022 року на платіжну картку № НОМЕР_2 емітовану АТ КБ «ПриватБанк» (завірена копія довідки про переказ коштів додається).

Слід зазначити, що сума кредиту по укладеному Кредитному договору, перераховується на платіжну карту Відповідача, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів. Сума блокування грошових коштів на платіжній картці НОМЕР_2 відома тільки Відповідачу. Зазначення суми блокування на платіжній карті підтверджує, що саме Відповідач підтверджує верифікацію платіжної карти. Вказаний номер телефону Відповідача, в тому числі співпадає з даними Українського бюро кредитних історій.

Таким чином, виключно особа Відповідача може отримати кредит після укладення Кредитного договору.

26.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Кредитор) та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (далі по тексту - Новий кредитор, Позивач), укладено Договір факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 5457261 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29.01.2022 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС».

Узв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за Кредитним договором станом на 17.05.2024 року становить 72025 гривень, яка складається з: 25000 грн. заборгованість за кредитом; 47025 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.4. Кредитного договору за ставкою 1,9 % за кожен день користування кредитом за період з 29.01.2022 року по 17.05.2024 року.

Сума заборгованості, Відповідача ОСОБА_3 за Кредитним договором відповідно до Реєстру боржників від 28.06.2023 року до Договору відступлення права вимоги № 28/06/23 від 28.06.2023 р. становить 72025 грн.

22.11.2024 року ухвалою Томаківського районного суму Дніпропетровської області, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача подав до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідач подав до суду письмове клопотання про розгляд даної справи у їхню з відповідачем відсутність, проти заявлених вимог заперечують та прохають відмовити у задоволенні позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС" в повному обсязі. Крім того, просять врахувати їхнє письмове заперечення проти позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4,5 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою складення цього судового рішення є 15.07.2025 року.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України).

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Судом встановлені такі факти та їх правовідносини.

Відповідно до укладеного Договору № 5457261 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29.01.2022 року (далі Кредитний договір) між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (торгова марка «CreditPlus») (далі Первісний Кредитор) та (далі Відповідач/Позичальник) та ОСОБА_3 (далі Відповідач/Позичальник), Відповідач отримав кредит у розмірі 25000 гривень, строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_2 емітовану АТ КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9 % від суми кредиту за кожен день користування.

Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора (далі по тексту ІТС). Кредитний договір підписаний Відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими директора ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі Правила), викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://creditplus.ua/documents.

Відповідач відповідно до умов Кредитного договору, п. 6.1.17, 6.1.18 Правил, в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти Кредитний договір та підписав Кредитний договір 29.01.2022 року о 8:14:10 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором M908425, надісланий на номер телефону, що наданий Відповідачем.

Кредитні кошти були перераховані Відповідачу 29.01.2022 року на платіжну картку № НОМЕР_2 емітовану АТ КБ «ПриватБанк» (завірена копія довідки про переказ коштів додається).

Слід зазначити, що сума кредиту по укладеному Кредитному договору, перераховується на платіжну карту Відповідача, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів. Сума блокування грошових коштів на платіжній картці НОМЕР_2 відома тільки Відповідачу. Зазначення суми блокування на платіжній карті підтверджує, що саме Відповідач підтверджує верифікацію платіжної карти. Вказаний номер телефону Відповідача, в тому числі співпадає з даними Українського бюро кредитних історій.

Таким чином, виключно особа Відповідача може отримати кредит після укладення Кредитного договору.

26.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Кредитор) та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (далі по тексту - Новий кредитор, Позивач), укладено Договір факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 5457261 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29.01.2022 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС».

Узв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за Кредитним договором станом на 17.05.2024 року становить 72025 гривень,яка складається з: 25000 грн. заборгованість за кредитом; 47025 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.4. Кредитного договору за ставкою 1,9 % за кожен день користування кредитом за період з 29.01.2022 року по 17.05.2024 року.

Сума заборгованості, Відповідача ОСОБА_3 за Кредитним договором відповідно до Реєстру боржників від 28.06.2023 року до Договору відступлення права вимоги № 28/06/23 від 28.06.2023 р. становить 72025 грн.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості, яка заявлена позивачем, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У ч. 1 ст. 510 ЦК України, передбачено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом.

Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Статтею 514 ЦК України, передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора.

За ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Вказані правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18.

Позивачем же не надано суду доказів того, що відповідача було поінформовано про відступлення права вимоги до нього. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1). Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Тобто, при умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним, відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст. 517 ЦК України).

Відповідно до ст. 519 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Судом прийнято до уваги, що законом передбачено відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором у зобов`язанні за недійсність переданої йому вимоги (ч. 1ст. 519 ЦК України). Відповідно, укладення договору факторингу не може бути беззаперечним доказом наявності дійсного грошового зобов`язання.

У відповідності до ч. 1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, позивачем не надано доказів того, що на момент переходу до нього прав за договорами про надання кредиту на підставі договору факторингу у нового кредитора існувало право вимоги до відповідача саме в тому обсязі та на умовах, зазначених у позовній заяві.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтями 77, 78 ЦПК України, визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Окрім того, частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» не надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження направлення ОСОБА_3 письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові. Сам ОСОБА_3 , також зазначає, що від ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» не отримував письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові.

Відповідно до: положень частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави; положень частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно, ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» не виконало вимог передбачених статею 1082 ЦК України, а саме покладення обов`язку на ОСОБА_3 здійснити платіж факторові за умови направлення ОСОБА_3 письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і відповідно не отримало правових підстав щодо звернення до суду.

Тому, виходячи із наведеного, відсутній факт порушення прав позивача з боку відповідача, щодо визнання відступлення права грошової вимоги факторові.

Відповідно звернення позивача до суду, із зазначеним позовом, є передчасним.

Також, заявляючи позовні вимоги, щодо стягнення суми боргу за тілом кредиту та відсотків за користування кредитом, ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» виходило із того, що ОСОБА_3 отримав у ТОВ «Авентус Україна» (кредитора) кредитні кошти, які вчасно не повернув, отже з нього на користь правонаступника кредитора - ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» можливо тільки стягнути фактично отримані кредитні кошти в вигляді тіла кредиту.

З приводу заявлених відсотків за користування кредитом, які заявлені навіть більшими ніж тіло кредиту, слід зазначити, що позивач при зверненні із позовом до суду не надав розрахунок, з якого вбачалось їх нарахування. Заявлений розрахунок відсотків зроблено поза межами строків дії кредитного договору, укладеного відповідачем із зазначеною вище фінансовою установою тому є незаконним.

Відповідно заявлені вимоги позивачем, щодо стягнення відсотків за користування кредитом, є безпідставними та незаконними.

Такого висновку, у справі з подібних правовідносин, дійшов Дніпровський апеляційний суд в постанові по справі № 199/2799/23 від 21 березня 2024 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 викладено правову позицію, відповідно до якої право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Також, позивач заявивши про стягнення з відповідача грошових коштів, на підтвердження законної обґрунтованості заявлених вимог, не надав до суду передбачений пунктом 6.1 розділу 6, Договору № 5457161 від 29.01.2023 року, графік платежів по поверненню кредиту та сплати процентів, що уже саме по собі унеможливлює визначення фактичних боргових грошових зобов`язань з боку відповідача.

Враховуючи те, що позивачем ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс», на виконання вимог передбачених статею 1082 ЦК України, не надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження направлення ОСОБА_3 письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_3 , як боржник, не набув обов`язку здійснити платіж факторові, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

З огляду на вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. відшкодуванню не підлягає та витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн. залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.3,4,9,76-80,83,229,235, ч.2 ст.247, 258, 259, 265,268, 274-275 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС" (03124, м.Київ, вулиця Василенко Миколи, буд. 7) в інтересах якого діє представник Дідух Євген Олександрович до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Повний тест рішення виготовлено 15.07.2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів.

Суддя: Д.М.Скрипченко