Справа № 698/487/25
Провадження № 2-о/698/35/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 р. Калинопільський районний суд Черкаської області в складі

головуючого судді Баранова О.І.,

за участю секретаря Пугачовської Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Калинопіль в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Калинопільська селищна рада, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що вона ОСОБА_1 , її чоловік - ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 , є власниками квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло.

На даний час заявник має намір оформити на свою частину квартири заповіт. Однак нотаріально оформити заповіт неможливо через допущену орфографічну помилку при зазначенні прізвища власників квартири у свідоцтві про право власності на житло.

Так, в свідоцтві про право власності на житло помилково зазначено прізвище ОСОБА_5 / ОСОБА_5 .

Зазначені обставини змусили заявника звернутися до суду.

В судове засідання заявник та заінтересовані особи не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їхньої участі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно копії паспорту громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого 09.01.2003 року Катеринопільським РВ УМВС України у Черкаській області, прізвище заявника значиться « ОСОБА_6 » (а.с. 2).

Згідно відомостей свідоцтва про право власності на житло від 29.09.1993 року, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що таких доказів є достатньо.

В судовому засіданні встановлено факт наявності розбіжностей в написанні прізвища заявника у паспорті громадянина України та у свідоцтва про право власності на житло. Факт належності вказаного свідоцтва заявнику сумніву у суду не викликає.

В той же час, заявник, просить встановити факт належності вказаного свідоцтва заінтересованим особам: чоловіку ОСОБА_2 , сину ОСОБА_3 та дочці ОСОБА_4 .

Слід зазначити, що предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документу особі.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту.

Слід зазначити, що при розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах».

Встановлення факту належності документів має юридичне значення для заявника, оскільки, у зв`язку з розбіжностями у зазначених вище документах прізвища не дає можливість заявнику повною мірою реалізувати своє право як власника майна на нотаріальне оформлення заповіту.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви та визнає встановленим факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , свідоцтва про право власності на житло, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , що видане 24.09.1993 року на ім`я ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Разом з тим, суд відмовляє в задоволенні вимог щодо встановлення належності свідоцтва про право власності на житло від 29.09.1993 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки вказані особи до суду із заявою про встановлення факту не зверталися та, відповідно, в матеріалах справи відсутні належні докази.

Судові витрати у справах окремого провадження розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-5, 11, 81, 256-259, 315 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Калинопільська селищна рада, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити частково.

Визнати встановленим факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , свідоцтва про право власності на житло, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , що видане 24.09.1993 року на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Інші вимоги заяви залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Калинопільський районний суд Черкаської області на підставі п.15.5 ч.1 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий Баранов О.І.