У х в а л а

30 червня 2024 року

м. Київ

справа № 185/9811/21

провадження № 61-4588ск25

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного судуГудими Д. А. ознайомився з касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржниця), інтереси якої представляє адвокат Гусакова Оксана Борисівна (далі - адвокат),

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 1 лютого 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до скаржниці про поділ квартири й автомобіля як спільного майна подружжя,

за зустрічним позовом скаржниці до позивача про визнання права особистої приватної власності на квартиру та

в с т а н о в и в :

1. 10 травня 2024 року скаржниця вперше подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просила скасувати зазначені судові рішення й ухвалити нове - про відмову в задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов.

2. 24 червня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення копії тієї ухвали. Скаржниця мала: зазначити про наявність або відсутність електронного кабінету у неї та її представника; вказати у касаційній скарзі дату отримання копії оскарженої постанови та за наявності доказів підтвердити цю дату; надати суду документ про сплату судового збору у визначеному розмірі, а також копію цього документа для позивача.

Суд відмовив у задоволенні клопотання про звільнення відповідачки від сплати судового збору, оскільки її доводи та надані докази не визнав такими, що належно характеризують майновий стан. Запропонував відповідачці належно обґрунтувати відповідне клопотання, надавши довідку з Державної податкової служби України про суми виплачених доходів за 2023 рік, а також інші відомості, що характеризують саме майновий стан.

3. 15 липня 2024 року скаржниця подала заяву про усунення недоліків касаційної скарги, в якій повідомила про відсутність у неї електронного кабінету та про зупинення адвокатської діяльності її представника.Дату отримання копії оскарженої постанови не вказала. Просила вважати цією датою дату прийняття постанови. До заяви додала копію касаційної скарги для суду та позивача, копію витягу з Єдиного реєстру адвокатів України, клопотання про звільнення від сплати судового збору. Останнє мотивувала тим, що за 2023 рік не отримала доходу згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору від 9 липня 2024 року.

4. 26 серпня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою відмовив відповідачці у задоволенні клопотання про звільнення її від сплати судового збору та продовжив їй строк на усунення недоліків касаційної скарги.

5. 2 вересня 2024 року скаржниця знову подала до Верховного Суду клопотання про звільнення її від сплати судового збору (вх. № 29565/0/220-24 від 13 вересня 2024 року).

6. 21 жовтня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою відмовив відповідачці у задоволенні клопотання про звільнення її від сплати судового збору та продовжив їй строк на усунення недоліків касаційної скарги.

7. 5 листопада 2024 року скаржниця надіслала на офіційну електронну адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду клопотання про звільнення від сплати судового збору (вх. № 35018/0/220-24 від 6 листопада 2024 року).

8. 6 грудня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою повернув без розгляду клопотання про звільнення від сплати судового збору (вх. № 35018/0/220-24 від 6 листопада 2024 року). Мотивував тим, що оскільки адвокат подала клопотання (вх. № 35018/0/220-24 від 6 листопада 2024 року) на офіційну електронну адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, а не шляхом формування цього документа у системі «Електронний суд», те клопотання слід повернути без розгляду.

9. 13 грудня 2024 року скаржниця знову подала до Верховного Суду клопотання про звільнення від сплати судового збору (вх. № 39424/0/220-24 від 17 грудня 2024 року).

10. 7 лютого 2025 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою відмовив у задоволенні клопотання скаржниці про звільнення її від сплати судового збору та повернув касаційну скаргу скаржниці.

11. 8 і 10 квітня 2025 року адвокат в інтересах скаржниці сформувала у системі «Електронний суд» однакові за змістом касаційні скарги (вх. № 11066/0/220-25 від 9 квітня 2025 року та 11361/0/220-25 від 11 квітня 2025 року). Тому Верховний Суд розглядає їх як одну касаційну скаргу. Скаржниця просить скасувати рішення суду першої інстанції про задоволення первісного позову та постанову апеляційного суду в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції про задоволення первісного позову.

12. За змістом абзацу першого частини першої статті 185 і частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє ухвалу про залишення цієї скарги без руху.

13. Оскільки касаційна скарга не відповідає низці вимог ЦПК України, її слід залишити без руху.

(1) Щодо строку на касаційне оскарження

14. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).

14.1. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними (частина перша статті 127 ЦПК України).

14.2. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

14.3. До касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності (пункт 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

14.4. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

14.5. 24 квітня 2024 року апеляційний суд прийняв оскаржену постанову. Скаржниця вперше подала касаційну скаргу 10 травня 2024 року, тобто на 16-ий день строку на касаційне оскарження. 7 лютого 2025 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою повернув касаційну скаргу скаржниці. Згідно з повідомленням про доставлення електронного листа скаржниця отримала копію зазначеної ухвали 11 лютого 2025 року до свого електронного кабінету. Повторно подала касаційну скаргу аж 8 квітня 2025 року. Просила визнати поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження у зв`язку з поверненням 7 лютого 2025 року її попередньої касаційної скарги та поновити цей строк.

14.6. Оскільки скаржниця вперше подала касаційну скаргу на 16-ий день строку на касаційне оскарження, а ухвалу Верховного Суду від 7 лютого 2025 року про повернення такої скарги отримала 11 лютого 2025 року до свого електронного кабінету, то зволікання з повторним поданням касаційної скарги після 25 лютого 2025 року не має пояснення. Належного обґрунтування повторного подання касаційної скарги аж 8 квітня 2025 року немає. Тому повернення касаційної скарги скаржниці 7 лютого 2025 року не може бути поважною підставою причини пропуску строку на касаційне оскарження аж до 8 квітня 2025 року. Тому суд визнає зазначену скаржницею причину пропуску строку на касаційне оскарження неповажною.

14.7. Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку (абзац перший частини третьої статті 393 ЦПК України).

14.8. З огляду на вказане скаржниця має подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, у якій вказати інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження.

(2) Щодо сплати судового збору

15. До касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

16. Скаржниця додала до касаційної скарги платіжну інструкцію № 4АН0-1ЕКТ-РКАМ-Н1РТ про сплату 8 квітня 2025 року 8 714,00 грн судового збору, що не відповідає його розміру, встановленому Законом України «Про судовий збір».

17. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 133 ЦПК України).

17.1. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

17.2. За змістом підпункту 3 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такий мінімум згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» із 1 січня 2021 року становив 2 270,00 грн.

17.3. За змістом підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

17.4. У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати квартиру АДРЕСА_1 (далі - квартира) спільною власністю подружжя;

- поділити спільне майно, а саме квартиру у рівних частках: визнати за позивачем право власності на 1/2 частку квартири і визнати за скаржницею право власності на 1/2 частку квартири;

- визнати спільною власністю подружжя автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «TUCSON» із державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 із кузовом НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 21 грудня 2016 року (далі - автомобіль);

- визнати за скаржницею право власності на автомобіль і стягнути з неї на користь позивача 136 712,09 грн компенсації за 1/2 частки ринкової вартості автомобіля.

17.5. У січні 2022 року скаржниця подала до суду зустрічний позов, у якому просила визнати право особистої приватної власності на квартиру.

17.6. Суд першої інстанції задовольнив первісний позов і відмовив у задоволенні зустрічного. Суд апеляційної інстанції залишив рішення суду першої інстанції без змін. Скаржниця оскаржила судові рішення в частині задоволення первісного позову, тобто щодо чотирьох майнових вимог.

17.7. Суди першої й апеляційної інстанції встановили, що згідно зі звітом про оцінку майна № 35-21 від 14 липня 2021 року вартість квартири становить 542 378,00 грн, а ринкова вартість автомобіля згідно зі звітом № 10321 - 273 424,17 грн.

17.8. При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

17.9. Із урахуванням наведеного за подання касаційної скарги скаржниця має сплатити судовий збір за максимальною ставкою: 2 270,00 грн х 3 х 200 % х 0,8 = 10 896,00 грн. Однак сплатила лише 8 714,00 грн тому повинна доплатити 2 182,00 грн судового збору.

Реквізити для сплати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача: UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу: *;101; НОМЕР_4 ; судовий збір, за скаргою ОСОБА_1 , Верховний Суд (Касаційний цивільний суд), справа № 185/9811/21).

17.10. Скаржниця повинна надати суду відповідний документ про сплату судового збору у зазначеному розмірі, а також докази надсилання цього документа всім іншому учаснику справи, як цього вимагають частини сьома-дев`ята статті 43 ЦПК України (пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

(3) Щодо строку на усунення недоліків касаційної скарги

18. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК України).

18.1. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).

18.2. Якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу, мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі (частина дев`ята статті 43 ЦПК України).

18.3. Для усунення вказаних в ухвалі недоліків Верховний Суд встановлює десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали адвокатові або скаржниці. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її скаржниці.

19. Виконуючи вимоги ухвали, заяву про усунення недоліків скаржниця має надіслати суду разом із доказами її надсилання іншому учаснику справи, як цього вимагають частини сьома - дев`ята статті 43 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 260, 261, 392, 393 ЦПК України,

у х в а л и в :

1. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 1 лютого 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ квартири й автомобіля як спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на квартиру.

2. Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима