Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/944/25
Провадження № 2/935/300/25
РІШЕННЯ

Іменем України

14 липня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Василенка Р.О., зі секретарем Сьомак Л.І., розглянувши у спрощеному провадженні без повідомлення (виклику) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит капітал» звернулись до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №300015231 від 23.12.2021 у розмірі 55625,39 грн. та сплачений позивачем судовий збір.

Позов обґрунтовано тим, що 23.12.2021 між Акціонерним Товариством «Банк Форвард» та ОСОБА_1 було укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання анкети-заяви № 300015231 про акцепт пубілчної пропозиції АТ «Банк Форвард», відповідно до умов якого відповідачу було відкрито поточний рахунок та надано кредит у сумі 36689,53 грн на строк 1858 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов договору. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував кошти в обсязі та устрок визначені умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковому порядку з рахунку на рахунки споживчих кредитів суму кредиту, що підтверджується випискаами за кредитним договорами. 25.07.2024 АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Банк Форвард» включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 300015231 від 23.12.2021. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 300015231 від 23.12.2021 становить 55625,39 грн.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Шелудько О.О. зазначила, що проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі, оскільки 14.04.2024 позивач направив відповідачу письмову вимогу про усунення порушень та погашення заборгованості в розмірі простроченого боргу, однак в наданому списку № 1 згрупованих поштових відправлень в переліку одержувачів відсутня будь-яка інформація про відправлення досудової вимоги від 14.04.2024 на ім`я та адресу місця проживання вдповідача. Відтак, позивачем не доведено належним чином факт отримання відповідачем досудової вимоги від 14.04.2024, а тому позивач не набув право на вимогу дострокового погашення кредитної заборгованості.Також, з огляду на надані виписки за кредитними договарами , то вони не підтверджують факт видачі відповідачу грошових коштів, оскільки в них відсутні відомості щодо перерахування коштів відповідачу на рахунок НОМЕР_1 . Долучена позивачем виписка з особового рахунка за договором № 300015231 від 23.12.2021 не може бути доказом по вказаній справі, оскільки з її змісту не вбачається, що грошові кошти перераховані відповідачу на вказаний у анкеті-заявці рахунок. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу. Крім того, на підтвердження наявності права вимоги до відповідача позивач додав до позовної заяви договір відступлення прав вимоги GL1N426202/1 від 25.07.2024, укладений між ним та первісним кредитором. Водночас цей договір не містить інформації про кредитні договори, за яким передається право вимоги, не містить даних про особу-боржника, відомостей щодо суми заборгованості та інші необхідні відомості для такого виду договорів. Враховуючи вказане, позовні вимоги є необгрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки відсутні належні, допустимі та достатні докази, що підтверджують отримання відповідачем коштів. Зазначає, що попередній розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс у зв`язку з розглядом справи складає 6 000,00 грн за підготовку відзиву та 4 000,00 грн у часть у судовому засіданні.

В додаткових поясненнях позивач вказав, що твердження представника відповідача про те, що позивачем належним чином не доведено факт отримання відповідачем досудової вимоги не відповідає дійсності, так як до матеріалів справи долучено опис вкладення до листа № 125 на ім`я ОСОБА_1 , де у рядку № 1 зазначено, що до листа було вкладено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості за вих № 23722554. Також, до позову долучено список згрупованих відправлень № 1 від 14.04.2021, яким підтверджується надсилання листа № 125. Крім того, відповідно до виписки за кредитним договором, що була долучена до матеріалів позовної заяви 23.11.2021 на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2 було зараховано суму коштів у розмірі 36 689,53 грн з призначення платежу видача кредиту ОСОБА_1 , згідно договору № від 23.12.2021. Відтак, наявними у матеріаллах справи документами повністю підтверджується факт перерахування ОСОБА_1 коштів за вказаним кредитним договором.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 23.12.2021 ОСОБА_1 підписала анкету заяву № 300015231 про акцепт публічної пропозиції АТ «Банк Форвард» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої пдіписанням власноруч цієї анкети заяви пр акцепт публічної пропозиції АТ «Банк Форвард» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Банк Форвард» ОСОБА_1 просить відкрити рахунок НОМЕР_1 у гривні на її ім`я та відповідно до п.1.1 беззастережно підтверджує, що приймає публіну правову позицію АТ «Банк Форвард» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб (ДБО), яка розміщена на сайті АТ «Банк Формвард», в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДБО так іпослуг що можуть бути надані їй в процесі обслуговуванняі погоджується з тим, що вона може обирати будь-які передбачені ДБО послуги. Відповідно до п.1.3 ОСОБА_1 підвтердила, що ця анкета-заява разом зі публічною пропозицією АТ «Банк Форвард» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб та тарифами складають договір про надання банківських послуг, яукладання кого відповідач підвтерджує і зобовязується виконувати його умови, ознайомлена з даними докуменатми та ортимала їх примірники у моібльному додатку, вони їй зрозуміоі та не потребують додаткового тлумачення.

Згідно з розділом параметри угоди анкети, вбачєаться, що сума кердиту становить 36689,53 грн, строк ркедиту 1858 днів, ставка по кредиту (настрокову частину основного боргу) 70,0 % рчних, ставка по кредиту (на прострочену чстину основного боргу) 0 00001%.

Також, ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту, графік платежів та опитувальник клієнта фізичної особи АТ «Банк Форвард» та надано згоду на обробку персональних даних.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту № 300015231 від 23.12.2021 вбачєаться, що ОСОБА_1 має заборгованість станом на 24.07.2024 в розмірі 55 625,39 грн, яка складається з 36 656,80 грн заборгованість за тілом кредиту, 18968,59 заборгованість за відсотками.

Згідно з випискою по особовим рахункам угоди № 300015231 від 23.12.2021 за пероід з 06.06.2011 по 10.06.2023, ОСОБА_1 23.12.2021 видано кредит в сумі 36689,53 грн згідно договору № 300015231 на рахунок НОМЕР_2 .

25.07.2024 року між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Банк Форвард» включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 300015231 від 23.12.2021 на підтвердження чого також долучено витяг із реєстру договорів, права вмиоги за якими відступаються та боржників за такими договорами станом на 25.07.2024.

11.04.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 14.04.2024 направив відповідачу письмову вимогу про усунення порушень та погашення заборгованості в розмірі 55625,39 грн, та в наданому списку № 1 згруповнаих поштових відправлень в переліку одержувачів наявна інформація про відправлення досудової вимоги на ім`я ОСОБА_1 , зокрема під номером 31 та міститься номер відправлення 125.

Статтею 525 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 626ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У частині другій статті 1054ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За правилом статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом частин першої, другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

У статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Судом встановлено, що між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір від 23.12 2022 року № 300015231, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, який оформлений сторонами в письмовій формі та відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання.

Відповідач був ознайомлений, прийняв всі умови договору, зобов`язався їх виконувати.

При цьому відповідач свої зобов`язання за кредитним договором виконував неналежним чином, та внаслідок непогашення заборгованості за кредитом в неї утворилась заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку становить 55625,39 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 36656,80 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 18968,59 грн.

АТ АТ «Банк Форвард» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу ОСОБА_1 кредит, що підтверджується випискою по особовому рахунку, розрахунком заборгованості.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 зазначено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Згідно із пункту 3 вказаного Положення, клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання.

У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 вказано про те, що виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту.

На адресу відповідача було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості, що підвтерджується списком «1» згрупованих відправлень Укрпошта Експрес поданих ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»», з якого слідує, що ОСОБА_1 направлено за адресою: АДРЕСА_1 повідомлення з описом, де зазначено номер відправлення 125.

Оцінюючи аргументи сторін, суд в тому числі керуючись прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, № 303-A, параграф 29).дно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Враховуючи, що відповідач досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань не виконав та те, що відповідач узяті на себе зобов`язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з останньої на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 300015231 від 23.12.2021 у розмірі 55625,39 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 36656,80 грн., сума заборгованості за відсотками 18968,59 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості за договором кредиту, доданим до матеріалів позовної заяви.

Питання розподілу судових витрат підлягає вирішенню в порядку ст. 141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76-79, 81, 82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 277-279, 352, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитим договором № 300015231 від 23.12.2021 в розмірі 55625 (п`ятдесят п`ять тисяч шістсот двадцять п`ять) грн. 39 коп. та судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «»Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄРДПОУ 35234236, місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, буд.1, корпус 28, 4-й поверх.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО