Справа № 604/334/25
Провадження № 2/604/236/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року селище Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сташківа Н.Б.,

за участю: секретаря судового засідання Крупи А.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в селищі Підволочиську Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Драус Ольга Олегівна до Підволочиської територіальної громади в особі Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Драус О.О. звернулась до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до Підволочиської територіальної громади в особі Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на земельну ділянку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач спадщину прийняла, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Однак в заповіті ОСОБА_2 відсутні дані щодо спадкування присадибної земельної ділянки площею 0,0927 га, кадастровий номер :02:001:0026, розташованої за тією ж адресою що і успадкований будинок. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану вище земельну ділянку.

Тому позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 , як за власником житлового будинку, право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0927 га, призначеної для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :02:001:0026 відповідно до ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України.

Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 27 березня 2025 року було відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

У підготовче засідання позивач та її представник не з`явились, представник позивача подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача Підволочиської селищної ради у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої Підволочиська селищна рада позов не заперечує проти задоволення позову, просить справу розглядати за відсутності представника відповідача.

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.223,247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у справі на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.223,247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступне.

Згідно копії заповіту від 30 березня 2022 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступне майно: земельну ділянку (пай) площею 2,05 га передану для товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Чернилівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області та житловий будинок, що знаходится в АДРЕСА_1 . Заповіт посвідчений старостою села Чернилівка Підволочиської селищної ради.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 03 січня 2024 року Підволочиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління юстиції, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка села Оріховець Підволочиського району Тернопільської області померла ІНФОРМАЦІЯ_1 про що 03 січня 2024 року зроблено відповідний актовий запис №1. Місце державної реєстрації: Підволочиський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління юстиції.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 серпня 2024 року, ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_2 . Їй видано свідоцтво на спадщину, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями за номером АДРЕСА_1 , що належав померлій ОСОБА_2 .

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав №392070218 від 22 серпня 2024 року, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 73,2 кв.м., житловою площею 45,5 кв.м. належить ОСОБА_1

Згідно копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-025 від 06 березня 2025 року, земельна ділянка, кадастровий номер :02:001:0026 площею 0,0927 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктав нерухомого майна №414624575 від 21 лютого 2025 року, земельна ділянка, кадастровий номер :02:001:0026 площею 0,0927 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 . Також встановлено відсутність заборон чи обмежень користування вказаною земельною ділянкою.

Таким чином з досліджених судом матеріалів справи встановлено, що земельна ділянка розташована під будинком не була охоплена заповітами складеними за життя ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю, або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно положень ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований (все, що збудоване на земельній ділянці, слідує за нею). За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість.

Таким чином, земельна ділянка площею 0,0927 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:0026 не входить до складу спадкового майна за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Отже, до ОСОБА_1 , відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України та ч.1 ст.120 ЗК України, разом з правом власності на житловий будинок перейшло і право власності на земельну ділянку на якій він розташований, а саме: земельну ділянку, розміром 0,0927 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :02:001:0026, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16).

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Пленум ВСУ в постанові № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

У зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на свою користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.377, 392, 1225 ЦК України, ст.120 Земельного кодексу України, ст.ст.4, 11, 12, 13, 76-80, 81, 83, 128, 141, 200, 206, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 279, 280-283 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Драус Ольга Олегівна до Підволочиської територіальної громади в особі Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0026, розміром 0,0927 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.Б. Сташків