Провадження № 2/641/171/2025 Справа № 641/8917/24
17 липня 2025 року м. Харків
Слобідський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Маньковської О.О.,
за участю секретаря - Гришечко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради, Орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпропетровському району про позбавлення батьківських прав,-
До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно його сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що вона є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком в свідоцтві про народження дитини зазначений ОСОБА_2 . Відповідач протягом тривалого часу (ще з малолітнього віку дитини), свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо сина ОСОБА_5 , не проявляє турботи, не займається та не бажає займатися його вихованням. Вказала, що зверталась із суду із заявою про стягнення аліментів з відповідача , проте, останній не виконував рішення суду, тому його заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина, становить 261223,69 грн. Таким чином, позивач вказала, що, враховуючи поведінку відповідача, який не бере жодної участі у вихованні, розвитку, оздоровленні та лікуванні дитини, не переймається її духовним та культурним розвитком, просила суд позовні вимоги задовольнити.
В судове засідання позивач та її представник не з`явились, про місце, дату і час слухання справи повідомлені своєчасно і належним чином. Представником позивача - адвокатом Литвинець Ю.В. надано суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час слухання справи повідомлений своєчасно і належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Представники третіх осіб до суду не з`явились, надали письмові заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Так, згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого 25.03.2009 року Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, 25.03.2009 року, зроблений актовий запис № 197 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого є - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 8).
Згідно Довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру - ОСОБА_3 проживає у АДРЕСА_1 (а.с. 6).
Інформацією, наданою директором Академічного ліцею «Вибір» від 25.11.2024 року, встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчався в 9А класі Академічного ліцею «Вибір». За час навчання батько ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , 1983 року народження, школу не відвідував, успішністю сина не цікавився, на батьківські збори не проходив. У позакласних та позашкільних заходах участі не брав. Вихованням дитини займалася мати учня ОСОБА_1 (а.с. 10).
Як вбачається з Довідки Запорізького авіаційного фахового коледжу ім. О.Г. Івченка - у вихованні, навчанні та житті сина ОСОБА_3 , який є студентом 1 курсу, групи АКТ-2, батько, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , участі не бере (а.с. 7).
Згідно характеристики Запорізького авіаційного фахового коледжу ім. О.Г. Івченка, в якому ОСОБА_3 є студентом за спеціальністю 134 «Авіаційна та ракетно-космічна техніка» з 01.09.2024 року. Батько, ОСОБА_2 , зі слів матері, із дитиною не спілкується, з сім`єю не проживає. У вихованні дитини не бере участі. З класним керівником на зв`язок не виходив, з викладачами не спілкувався, на батьківські збори не з`являвся (а.с. 11).
Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментам - борг по аліментам ОСОБА_2 за виконавчим провадженням № НОМЕР_3 про стягнення на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі частки з усіх видів заробітку на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 24.01.2011 року, станом на 30.08.2024 року становить 261223,69 грн. (а.с.12-13).
З письмових пояснень ОСОБА_3 від 29.01.2025 року, наданих начальнику відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької області вбачається, що дитина обізнаний про звернення його матері до суду із позовною заявою про позбавлення батьківських прав його батька ОСОБА_2 , позовні вимоги дитина підтримав в повному обсязі, вказав, що батька ніколи не бачив. Коли йому виповнилось один рік, мати разом з ним переїхала з міста Харкова до міста Запоріжжя. З того часу ,, його батько не намагався з ним спілкуватись ані по телефону, ані іншими способами, подарунків ніколи не дарував, зі святами ніколи не вітав. Здоров`ям та життям не цікавився (а.с. 55).
Як вбачається з письмових пояснень Департаменту Служб у справах дітей ХМР, під час розгляду питання щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради з`ясовано, що дитина, разом з матір`ю, ОСОБА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, письмовий висновок щодо розв`язання спору надає орган опіки та піклування за місцем проживання дитини в особі районної Адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, яка проводить співбесіду з матір`ю, дитиною, обстежує умови проживання неповнолітнього, з`ясовує усі обставини, що стосуються справи. Вказали, що ОСОБА_2 запрошувався на співбесіду, але не з`явився письмові пояснення не надав (а.с. 94-95).
Згідно письмових пояснень районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району з громадянином ОСОБА_2 орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району не може провести відповідну роботу для вирішення питання щодо надання висновку доцільності позбавлення батьківських права відповідача, провести обстеження житлово-побутових умов батька, запросити його на засідання комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації, оскільки вказаний громадянин не є мешканцем Дніпровського району м. Запоріжжя (а.с. 83-85).
Висновок органу опіки та піклування не породжує прямих юридичних наслідків для сторін та безпосередньо не впливає на їх права й обов`язки, тобто є фактично джерелом доказування при наявності цивільного спору, оскільки несе виключно інформативний характер і на відміну від рішень органу опіки та піклування має рекомендаційний характер.
06 травня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 753/2025/19, провадження № 61-1344св20 зазначили, що висновок органу опіки та піклування не є обов`язковим для суду (частини п`ять, шість ст. 19 СК України), такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінки судом.
Передбачена частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України обов`язковість висновку органу опіки та піклування у відповідних категоріях цивільних справ не може абсолютизуватися. У разі, якщо з тих чи інших причин такий висновок отримати не можна, суд має вирішити спір за наявними у справі доказами. Якщо з тих чи інших причин орган опіки та піклування відмовиться надати свій висновок у справі, де за приписами частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України надання ним такого висновку є обов`язковим, ця обставина не означає неможливості розгляду та вирішення спору. Протилежний підхід є рівнозначним відмові у доступу до правосуддя і означав би порушення положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зазначений підхід має загальний характер і є цілком справедливим для випадків, коли не було отримано письмового висновку органу опіки та піклування при розгляді справ, де участь органу опіки та піклування є обов`язковою, з огляду на неможливість надати такий висновок, зокрема, у зв`язку із перебуванням дитини за межами країни, перебуванням дитини на непідконтрольній території, неможливості встановити місце фактичного перебування дитини з одним із батьків тощо.
Таким чином, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу на підставі наданих доказів.
Так, положеннями ст.150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти.
Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Крім того, за приписами п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
З аналізу положень ст. 166 ЦПК України, вбачається, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, і судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Таким чином, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виховання сина, свідомо нехтує своїми обов`язками, не піклується про фізичний і духовний його розвиток, не цікавиться його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, суд вважає необхідним позов задовольнити, позбавити батьківських прав відповідача, як такого, що ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина.
Питання про судові витрати суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-78, 141, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 164, 165, 166,181,182, 243, 244 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 59,60 ЦК України-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради, Орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпропетровському району про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 .

Треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, , м. Харків вул. Чернишевська, 55.

Орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпропетровському району, , м. Запоріжжя, вул. Бородінська, 1А.

Суддя О.О.Маньковська