Справа № 523/7543/25
Провадження №2/523/4260/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси у складі

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Ячменьової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

УСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

29 квітня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 128874,99 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 15 квітня 2024 року відповідачка уклала з ТОВ ФК «Кредіплюс» кредитний договір № 137151, зобов`язання за яким належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 24659,88 грн.

За кредитними зобов`язаннями відповідачки з АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 01 серпня 2023 року № 014-RO-82-220678868 утворилась заборгованість у розмірі 41378,48 грн.

24 січня і 11 лютого 2024 року ОСОБА_1 уклала кредитні договори з ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» № 2514176 та № 79774671, зобов`язання за якими відповідачка також належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 11461,63 грн та 29775 грн.

07 січня 2024 року відповідачка уклала з ТОВ «Аванс Кредит» кредитний договір № 08939-01/2024, за яким також утворилась заборгованість у розмірі 21600 грн.

За вищевказаними кредитними зобов`язаннями відповідачки позивач набув право вимоги за договорами факторингу, укладеними із первісними кредитодавцями.

У зв`язку з цим позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість у загальному розмірі 128874,99 грн разом з понесеними судовими витратами.

28 травня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони в судове засідання 03 липня 2025 року не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

В матеріалах справи є клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності.

17 червня 2025 року представник позивача надав суду заяву про закриття провадження у справі через відсутність предмету спору, оскільки спірні відносини з відповідачкою врегульовані, та просив повернути сплачений за подачу позову судовий збір. Суд своєю ухвалою від 18 червня 2025 року залишив заяву без задоволення.

В наступному позивач не подавав інших клопотань. В позовній заяві представник позивача просив справу розглянути у його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою місця проживання та адресою, зазначеною нею під час оформлення кредитів, проте судові повістки повернулися до суду без вручення адресату з довідкою АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Судом враховуються також судові повістки у електронному вигляді, надіслані на засоби зв`язку, зазначені ОСОБА_1 під час оформлення кредитів.

Отже, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідачка вважається такою, що повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, із клопотаннями до суду не зверталася.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини встановлені судом

З матеріалів справи встановлено, що 15 квітня 2024 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ ФК «Кредіплюс» кредитний договір № 137151, зобов`язання за яким належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 24659,88 грн.

01 серпня 2023 року ОСОБА_1 уклала з АТ «Райффайзен Банк Аваль» кредитний договір № 014-RO-82-220678868, за яким через неналежне виконання нею зобов`язань утворилась заборгованість у розмірі 41378,48 грн.

24 січня і 11 лютого 2024 року ОСОБА_1 уклала кредитні договори з ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» № 2514176 та № 79774671, зобов`язання за якими відповідачка також належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 11461,63 грн та 29775 грн.

07 січня 2024 року відповідачка уклала з ТОВ «Аванс Кредит» кредитний договір № 08939-01/2024, за яким також утворилась заборгованість у розмірі 21600 грн.

За вищевказаними кредитними зобов`язаннями відповідачки позивач набув право вимоги за договорами факторингу, укладеними із первісними кредитодавцями.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За відомостями позивача станом на 17 червня 2025 року (на момент подачі заяви про закриття провадження у справі) спірні правовідносини з ОСОБА_1 врегульовані, заборгованість відповідачки за кредитними договорами № 137151 від 15 квітня 2024 року, № 014-RO-82-220678868 від 01 серпня 2023 року, № 79774671 від 11 лютого 2024 року, № 2514176 від 24 січня 2024 року та № 08939-01/2024 від 07 січня 2024 року погашена у повному обсязі.

Як вбачається із заяви позивача від 17 червня 2025 року не вирішеним залишилося питання про розподіл судових витрат.

Представник позивача заяву про непідтримання вимог у частині стягнення заборгованості внаслідок задоволення вимог після пред`явлення позову відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України не подавав.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволені позовних вимог у частині стягнення заборгованості слід відмовити, оскільки вона погашена відповідачкою під час розгляду справи у суді.

Виходячи із обґрунтованості заявлених позовних вимог про стягнення кредитної заборгованості та погашення ОСОБА_1 боргу у ході розгляду справи, та відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13,76, 81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-283, 354-355 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, місцезнаходження: вул. С. Петлюри, 30, м. Київ, 01032) судовий збір у розмірі 3028 грн.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення складено 08 липня 2025 року.

Суддя