Справа № 449/1343/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2025 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області у складі

головуючого- судді Савчака А.В.,

секретаря судових засідань Винницької А.Р.,

представників позивача Змієвської Т.П.,

представника відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засідання в залі суду м.Перемишляни цивільну справу за позовом ТзОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТзОВ «Коллект Центр» звернувся до відповідачки ОСОБА_2 з даним позовом (а.с.1-5). Просить стягнути з відповідачки 126564,84 грн. за двома договорами про надання позики, а також стягнути понесені позивачем судові витрати (судовий збір 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу 25000,00 грн.).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що:

- 30.12.2020 року згідно договору № відповідачка отримала від ТзОВ «Інфінанс» кредит у розмірі 2000,00 грн. та 26.10.2020 року згідно договору №398018 відповідачка отримала від ТзОВ «Слон Кредит» 28750,00 грн.

Відповідно до договорів факторингу позивач отримав право вимоги за даними договарами. На момент відступлення прав вимоги заборгованість складала:

За договором № 2000,00 грн. за тілом кредиту та 28228,00 грн. за нарахованими процентами;

За договором №0,00 грн. за тілом кредиту та 28228,00 грн. за нарахованими процентами (+19086,68 грн. за нарахованими процентами після уступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості).

Представник відповідачки у своїх поясненнях (а.с.76) просив суд у зодоволенні позову відмовити. Стверджував, що кошти від ТзОВ «Інфінанс» відповідачка не отримувала. Кошти у сумі 2000,00 грн. на картку відповідачки 30.12.2020 року дійсно надходили, однак в призначенні платежу не вказується, що це кредитні кошти. Окрім того, згідно умов акцепту строк кредиту складає 30 днів Щодо кредитних коштів від ТзОВ «Слон Кредит», то кошти в сумі 28750,00 грн. не отримувала. Тому, вважає надані позивачем розрахунки заборгованості не вірними і такими, що не відповідають умовам договорів та дійсним обставинам справи. (дод. див. пояснення а.с.157-160).

У відповіді на відзив (а.с.88-105) представник позивача просила: врахувати положення ЗУ «Про електронну комерцію»; Правила надання грошових коштів у позику (затв. Наказом ТзОВ «Інфінанс» №14/1 від 18.08.2020 р.) та вважати, що згідно цих правил строк кредиту складає 3 роки; врахувати, що відповідачці було надано кредит за другим договором саме в сумі 28750,00 грн. з яких 23000,00 грн. перераховано на картку, а 5750,00 грн. стягнуто на користь товариства в рахунок оплати відсотків за перший день користування позикою (25% від суми позики). (дод. див. пояснення а.с.139-142).

Представник позивача також подала клопотання про витребування доказів (а.с.109-111), однак, у зв`язку з визнанням факту отримання відповідачкою через платіжну систему іPay.ua коштів у сумі 2000,00 грн. (а.с.21) просила клопотання залишити без розгляду.

Представники позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позові, відповіді на відзив та поясненнях.

Представник відповідачки в судових засіданнях позовні вимоги визнав в частині надання відповідачці коштів у сумі 23000,00 грн. В решті вимог просив відмовити. Також представник просив не стягати з відповідачки витрати на правову допомогу, оскільки, детальний опис робіт не було надано, а сам позов є настільки типовим, що за даних обставин на його складання представники не могли витратити аж 5 годин.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом.

Зі змісту ст.207 ЦК України випливає, що договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Відносини, що виникли між відповідачкою та первинними кредиторами, зокрема, порядок укладення електронних договорів також врегульовані Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст.ст. 1, 3, 4, 7, 11, 12, 13 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

З матеріалів справи слідує та сторонами не оспорюється факт укладення первинних кредитних договорів відповідачки з ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Слон Кедит».

Сторони погодили між собою всі істотні умови договору, зокрема суму кредиту, строки кредитування, відсотки за користування таким, умови повернення кредитних коштів.

Щодо кредиту отриманого відповідачкою від ТОВ «Інфінанс».

30.12.2020 року відповідачка заповнила заяву-анкету №3410245 ТОВ «Інфінанс» на отримання кредиту (а.с.6) на суму 2000,00 грн. цього ж дня вона отримала пропозицію укласти договір надання позики (а.с.7) та підписала акцепт оферти (а.с.8): погодилась отримати кредит у розмірі 2000,00 грн. строком на 30 днів з відсотковою ставкою 1,75% за один день користування кредитом (№/1).

До позову долучено Правила надання грошових коштів у позику за умовами програми «MoneyBOOM Loyal», затвердженні наказом №14/1 від 18.08.2020 р. Однак, зважаючи, що в оферті та акцепті мова йде про Правила від 19.08.2020 р. (друга частина Правил введена в дію з 20.08.2020 р. див. а.с.15 тильна сторона), а представник відповідача не довів, що відповідачка ознайомлювалась саме з цими правилами, - тому суд вважає такі Правила неналежним доказом.

Згідно довідки ТзОВ «Інфінанс» (а.с. 20 тильна сторона) відповідачка була ідентифікована шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора).

30.12.2020 р. на картку позивачки було надіслано грошові кошти у сумі 2000,00 грн. через платіжну систему іPay.ua. (а.с.21). В призначенні платежу, як вірно зазначив представник відповідачки не згадується жодним чином, що такий платіж стосується саме надання кредиту ТзОВ «Інфінанс» згідно згаданого вище кредитного договору. Водночас, представник відповідачки не зміг пояснити хто і на якій підставі перераховував ці кошти. Наявність такої квитанції у позивача, на думку суду, свідчить про зв`язок між укладеним кредитним договором з ТзОВ «Інфінанс» та даним платежем. Відповдіно до ст.13 Закону України «Про електронну комерцію» такий спосіб оплати є прийнятним.

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Інфінанс» (а.с.22 тильна сторона 25) з 30.12.2020 р. по 11.02.2022 р. відповідачці на отриманий кредит у розмірі 2000,00 грн. було нараховані 27545,00 грн. відсотків за користування таким кредитом.

Згідно розрахунку позивача (а.с.27, 29) загальна сума заборгованості за отриманий кредит у сумі 2000,00 грн. складає 77635,00 грн. Розрахунок проведено за період часу з 30.12.2020 р. до 10.08.2024 р.

Згідно договору факторингу від 11.02.2022 року (а.с.31-32) ТОВ «Інфінанс» уступило право вимоги до ТОВ «Вердикт Капітал» (2000,00 грн. тіло кредиту та 27545,00 грн. нараховані відсотки).

Згідно договору факторингу від 01.01.2023 р. №10-01/2023 ТОВ «Вердикт Капітал» передало право вимоги позивачу згідно договору № (2000,00 грн. тіло кредиту та 50855,00 грн. (не 27545,00 грн.) нараховані відсотки. Див. а.с. 48 тильна сторона). Такі ж суми фігурують в реєстрі боржників складеним позивачем (а.с.52).

Щодо кредиту отриманого від ТОВ «Слон Кредит»

26.10.2020 року відповідачка заповнила заяву анкету на отримання кредиту (а.с.19 тильна сторона 20).

Згідно договору №398018 від 26.10.2020 р. (а.с.16-17) відповідачка погодилась отримати кредит у сумі 28750,00 грн. строком на 1095 днів. Процентна ставка за перший день користування кредитом 25% в день, за всі наступні дні 85% річних. Згідно п.2.1. Договору відповідачці на картку мало бути перераховано 23000,00 грн., а 5750,00 грн. перераховується на користь товариства як відсотки за перший день користування кредитом.

Згідно графіку платежів (а.с.18) вбачається, що такий кредит мав би погашатись ануїтетним способом (рівними платежами). При цьому сплата відсотків за перший день користування кредитом у розмірі 5750,00 грн. (як стверджували представники позивача) в графіку відсутня.

Паспорт споживчого кредиту (а.с.18 тильна сторона 19) передбачає такий самий спосіб повернення кредиту що й Графік.

Згідно копії платіжної інструкції від 26.10.2020 р. (а.с.22) відповідачці згідно кредитного договору №398018 була перераховані кошти в сумі 23000,00 грн.

Згідно розрахунку заборгованості зробленого ТОВ «Слон Кредит» за три роки користування кредиту (а.с.26) відповідачка отримала кредит 23000,00 грн., а залишок кредиту станом на 30.06.2021 р. складав 40331,62 грн.

Згідно розрахунку позивача (а.с.28, 30) загальна сума заборгованості за отриманий кредит у сумі 28360,00 грн. складає 96336,84 грн. Розрахунок проведено за період часу з 26.10.2020 р. до 10.08.2024 р.

Згідно договору факторингу від 30.06.2021 року (а.с.36-37) ТОВ «Інфінанс» уступило право вимоги до ТОВ «Вердикт Капітал». Згідно реєстру боржників (п.188, а.с.41) сума основного зобов`язання за договором № 398018 складала 23000,00 грн., а не 28750,00 грн.

Згідно договору факторингу від 01.01.2023 р. №10-01/2023 ТОВ «Вердикт Капітал» передало право вимоги позивачу згідно договору №398018 (35221,30 грн. тіло кредиту та 42022,42 грн. нараховані відсотки. Див. а.с. 49). При цьому згідно реєстру боржників складеним позивачем сума основного зобов`язання складає 28360,00 грн. (а.с.51).

Суд вважає, що відповідачці був наданий кредит саме в сумі 23000,00 грн. Водночас сума коштів у розмірі 5750 грн. фактично відповідачці не надавалась, а тому дана сума не маже бути включена в тіло кредиту.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути:

- 2000,00 грн. тіла кредиту наданим ТОВ «Інфінанс» та 2100,00 грн. відсотків за користування таким кредитом через неналежне виконання умов договору (в межах 30 денного строку кредитування, який був узгоджений сторонами в Пропозиції та Акцепті 3,5 % за один день користування кредитом. а.с.8). Між сторонами не узгоджено умови пролонгації даного строку. Підстав для нарахування відсотків поза межами даного строку (в т.ч. в межах строку дії договору) суд не вбачає;

- 23000,00 грн. тіла кредиту отриманого нею від ТОВ «Слон Кредит». З наданих позивачем доказів суд не може визначити суму нарахованих відсотків по даному договору. Згідно умов договору (а.с.17) заборгованість мала погашатись згідно графіку платежів. Однак, графік платежів, паспорті споживчого кредиту та розрахунках наданих позивачем фігурує заборгованість по тілу кредиту у розмірі 28750,00/28360,00 грн. (в т.ч. в реєстрі божників а.с. 49, 51), що суперечить встановленим судом обставин. Відсутність зрозумілих формул в розрахунках позбавляє можливості суду здійснити відповідний перерахунок.

Що стосується судових витрат та витрат на правову допомогу, то судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (22%).

Представник відповідачки заперечив суму понесених витрат на правову допомогу (див. а.с.60-61). Вважає, що доказів надання таких послуг як «надання усної консультації» та «підготовка пропозицій» не надано, а підготовка «стандартної» позовної заяви не вимагає 5 годин (див. а.с.80).

Відповідно до ч.4, 5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Виходячи з критеріїв обґрунтованості та пропорційності судових витрат, а також принципу розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу слід зменшити до 12000,00 грн., та стягнути з відповідачки такі витрати пропорційно до розміру задоволених вимог (22%) 2640,00 грн..

Керуючись ст. 12, 13, 81, 83, 137, 141, 258-259, 264-265, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» () заборгованість за Договорами № від 30.12.2020р. та № 398018 від 26.10.2020р. у розмірі 27100,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» () понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 670,00 грн. понесені витрати на правову допомогу у розмірі 2640,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , місцезнаходження: і 01133, місто Київ, вул. Мечнікова, будинок 3, офіс 306.

Представник позивача: Змієвська Тетяна Павлівна, РНОКПП НОМЕР_2 , 08801, вул.Деркача, 16, м.Миронівка Київської області.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Представник відповідачки: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 Тел. НОМЕР_3 ІПН НОМЕР_4

Повний текст судового рішення складено 16 липня 2025 р.

Суддя А. В. Савчак