Справа № 502/1210/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Кілійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті,, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Приозерне Ізмаїльського району Одеської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Мілан Республіки Італія. З метою отримання свідоцтва про смерть та подальшого оформлення спадщини, яка залишилась після смерті матері, заявниця звернулася до відділу Кілійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою для отримання свідоцтва про її смерть, на що їй було відмовлено

В судове засідання заявниця не з`явилась, в поданій заяві просила суд розглянути справу за її відсутності, вимоги викладені в заяві підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Кілійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса)у судове засідання не з`явився.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК, суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження заявника, серії НОМЕР_1 , виданого 07.02.1984 м. Кілія райвідділом ЗАГС, вбачається, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , актовий запис № 50.

Шлюб ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований 20.10.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданими 20.10.2000.

24.01.2004 мати заявниці ОСОБА_5 одружилась з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , виданим 24.01.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції, внаслідок чого змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ».

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла в м. Мілан Республіка Італія, що підтверджується свідоцтвом про смерть номер НОМЕР_4 реєстр 01 частина 1 рік 2025, виданим посадовою особою органу державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_11 з відповідним перекладом з італійської мови на українську, серії НОМЕР_5 .

З метою отримання свідоцтва про смерть та подальшого оформлення спадщини, яка залишилась після смерті матері, заявниця звернулася до відділу Кілійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою для отримання свідоцтва про її смерть.

Відповідно до листа за вих. № 10/24.11-20 від 12.06.2025 заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть, виходячи з того, що згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.08.2000 року № 52/5, не є підставою для державної реєстрації смерті - свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 , видане 17.01.2025 року посадовою особою органу державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_11 .

Встановлення факту смерті матері, необхідне для відкриття спадщини та належного оформлення спадщини, яка залишилась після смерті матері заявниці.

Згідно до положень п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5від 31.03.1995року заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті, яке полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану, та від оголошення особи померлою.

В свою чергу, вимогами частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.п. 1 п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерстваю юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: 1) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; 2) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; 3) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; 4) рішення суду про оголошення особи померлою; 5) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; 6) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; 7) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. З наведеного вбачається, що отримати відповідне свідоцтво про смерть матері неможливо.

Згідно п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме: суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Заявник не має можливості отримати документ встановленого взірця діючим законодавством України, для реєстрації смерті своєї дружини, що унеможливлює отримання ним свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-83, 293, 315, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Приозерне Ізмаїльського району Одеської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Мілан Республіки Італія.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Березніков