Справа № 444/1424/25
Провадження № 2/444/1093/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Стець М.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Друга Львівська державна нотаріальна контора Львівської області, про визнання права власності на земельну ділянку кадастровий номер :08:000:0162 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8933 га, що знаходиться на території Артасівської сільської ради (нині Куликівської селищної ради) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Позивачкзвернулась до суду з даним позовом в якому просить визнати за нею, право власності на земельну ділянку кадастровий номер :08:000:0162 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8933 га., що знаходиться на території Артасівської сільської ради (нині Куликівської селищної ради) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 який був власником земельної ділянки площею 0,8933 га. для ведення селянського господарства на території Артасівської сільської ради на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого Жовківською ДНК 30.10.2009 року. На підставі згаданого свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 виготовив державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯК №946917. Однак, з незрозумілих причин, ОСОБА_2 не здійснив державної реєстрації згаданого вище державного акту в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, про що свідчить лист ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 04.10.2024р. № 29-13-0.91-3246/15-24. Позивачка отримавши витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку зверталася до реєстратора з речових прав на нерухоме майно для реєстрації за померлим чоловіком ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку кадастровий номер :08:000:0162 на підставі п.66 Порядку для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця відповідно до ст.27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Своїм рішенням від 16.09.2024р. № 75051457 реєстратор відмовила у реєстрації права власності, оскільки відповідно до відомостей Державного земельного кадастру право власності на земельну ділянку яке виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину 3138 від 30.10.2009 за ОСОБА_2 зареєстровано (документ що посвідчує право Державний акт ЯК 946917 від 28.12.2012р.) Вона спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_2 прийняла, оскільки подала заяву про видачу свідоцтва про рпаво на спадщину за законом. Коли звернулася до нотаріальної контори то нотаріус видала їй лист про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у ОСОБА_2 відсутнє належним чином зареєстроване право власності на земельну ділянку.

Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності на підставі документів, наявних в матеріалах справи. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав на адресу суду відзив на позов, в якому не заперечив проти задоволення позовних вимог, просить розгляд справи проводити без участі представника селищної ради.

Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності.

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ч. 1 статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 був власником земельної ділянки площею 0,8933 га. для ведення селянського господарства на території Артасівської сільської ради (нині Куликівської селищної ради) на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого Жовківською ДНК 30.10.2009 року.

На підставі згаданого свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 виготовив державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯК №946917.

ОСОБА_2 не здійснив державної реєстрації згаданого вище державного акту в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, про що свідчить лист ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 04.10.2024р. № 29-13-0.91-3246/15-24.

Рішенням від 16.09.2024р. № 75051457 реєстратор відмовив мені у реєстрації права власності за позивачем, оскільки відповідно до відомостей Державного земельного кадастру право власності на земельну ділянку яке виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину 3138 від 30.10.2009 за ОСОБА_2 зареєстровано (документ що посвідчує право Державний акт ЯК 946917 від 28.12.2012р.)

Позивачка спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла, оскільки подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Нотаріус відмовила позивачу листом про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у ОСОБА_2 відсутнє належним чином зареєстроване право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, за таким умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 23, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), право власності на земельну ділянку кадастровий номер :08:000:0162 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8933 га., що знаходиться на території Артасівської сільської ради (нині Куликівської селищної ради) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 16.07.2025 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.