ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 644/9895/21 Номер провадження 22-ц/814/1197/25Головуючий у 1-й інстанції Миронець О.К. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя : Триголов В.М.,

судді: Дорош А.І., Лобов О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Семоненко Наталі Геннадіївни на заочне рішення Київського районного суду міста Полтави від 14 листопада 2023 року по справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд, прибудинкових територій та комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2021 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та комунальних послуг за період з 01 січня 2016 року по 01 вересня 2021 року в сумі 50913 грн. 97 коп., які отримані за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовної заяви, зазначає що згідно з актом прийняття - передачі основних засобів від 29 грудня 2006 року, гуртожиток за адресою: АДРЕСА_2 був переданий від Харківського університету повітряних сил ім. І. Кожедуба на баланс квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків, де і обліковується на сьогоднішній день. Відповідно до довідки з місця проживання про склад родини та реєстрацію №4673 від 24.09.2021 року в кімн. АДРЕСА_3 проживає відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В порушення вимог законодавства відповідач не сплачує за спожиті комунальні послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 01 вересня 2021 року виникла заборгованість в розмірі 50913,97 грн.

Рішенням Київського районного суду міста Полтави від 14 листопада 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Харківського квартирно-експлуатаційного управління () заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд прибудинкових територій та комунальних послуг у розмірі 50913,97 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Харківського квартирно-експлуатаційного управління () судовий збір в сумі 2270 грн.

В апеляційному порядку рішення оскаржив відповідач. Скарга мотивована тим , що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права .

Апелянт вказує, що не був повідомлений про розгляд справи належним чином, тому не міг висловити свої заперечення щодо позовних вимог.

Зазначає, що дійсно проживає за адресою кімн. АДРЕСА_3 та отримує наступні комунальні послуги: послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, централізоване опалення, централізоване водопостачання та водовідведення, вивіз ТПВ, електропостачання, газопостачання.

Скаржник посилається на те , що оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. Окрім того , вказує на необхідність застосування до спірних правовідносин строку позовної давності у три роки визначеного ст.257 ЦК України.

Зважаючи на вказане просить скасувати рішення Київського районного суду міста Полтави від 14 листопада 2023 року та постановити нове про часткове задоволення позовних вимог у межах періоду з 01 вересня 2019 року по 01 вересня 2021 року.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до слідуючого висновку.

Згідно з актом прийняття - передачі основних засобів від 29.12.2006 року, гуртожиток за адресою: АДРЕСА_2 був переданий від Харківського університету повітряних сил ім. І. Кожедуба на баланс квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків, де і обліковується на сьогоднішній день.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки з місця проживання про склад родини та реєстрацію №4673 від 24.09.2021 року в кімн. АДРЕСА_3 проживає відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За вказаною адресою надаються наступні комунальні послуги: послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, централізоване опалення, централізоване водопостачання та водовідведення, вивіз ТПВ, електропостачання, газопостачання.

Згідно із розрахунком заборгованості по особовому рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_1 , заборгованість за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій та комунальні послуги за період з 01 січня 2016 року по 01 вересня 2021 року складає 50913,97 грн.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово - комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюютьсяЗаконом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV.

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд.

Згідно з частиною першоюстатті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1)комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2)послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3)послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4)послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно з Положенням про організацію квартирно - експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженогоНаказом Міністерства оборони України від 03 липня 2013 року № 448, організація квартирно-експлуатаційного забезпечення ЗС України (далі - квартирно-експлуатаційне забезпечення) - це комплекс заходів, спрямованих на безпечну експлуатацію, утримання казармено-житлового фонду, об`єктів соціально-культурного призначення, комунальних споруд та інженерних мереж військових містечок, забезпечення військових частин квартирним майном. Пунктом 1.3 вказаного Положення визначено основні завдання квартирно-експлуатаційного забезпечення. Одним із основни завдань квартирно-експлуатаційного забезпечення є забезпечення військових частин комунальними послугами та енергоносіями. Квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин здійснюється квартирно-експлуатаційними органами ЗС України, до яких відносяться квартирно-експлуатаційні відділи (квартирно-експлуатаційні частини).

Заборгованість за житлово-комунальні послуги це цивільно-правове зобов`язання споживача перед комунальним підприємством, несплата споживачем вартості житлово-комунальних послуг порушує право виконавця виробника цих послуг на отримання плати за надані послуги у встановлений законодавством строк.

Спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг є ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

Зокрема, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно статті 6 Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону).

Перелік житлово-комунальних послуг визначений статтею 5 цього ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

До житлово-комунальних послуг належать, зокрема житлові послуги - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Індивідуальний споживач, зокрема, зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (частина друга статті 7 Закону).

Схожі за змістом норми містились і у ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 24.06.2004 року з подальшими змінами), який втратив чинність 01.05.2019, на підставі ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» 2189-VIII в редакції від 02.04.2020, який чинний на даний час.

Відповідно до статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Статтею 68 ЖК України передбачено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Тобто, споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги, зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Таким чином, споживачі зобов`язані оплачувати житлово - комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, при цьому відсутність договору про надання житлово - комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, що відповідає правому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №216/5756/15-ц.

Квартирно - експлуатаційний відділ м. Харків (далі - КЕВ м. Харків) - це один з підрозділів Збройних Сил України, який діє на підставі «Положення про квартирно - експлуатаційний відділ міста Харків», затвердженого наказом командувача Сил логістики Збройних Сил України № 278 від 17 грудня 2019 року.

Основне завдання КЕВ м. Харків - забезпечення життєдіяльності і функціонування військових частин та установ, керівництва їх квартирно - експлуатаційними службами у зоні його відповідальності з питань квартирно - експлуатаційного забезпечення, розвитку системи технічної експлуатації казарменно - житлового фонду та комунальних споруд з метою підтримання військ (сил) у стані бойової та мобілізаційної готовності.

Однією з основних функцій Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків, передбаченої п.п. 3 п. 3 даного «Положення» є організація забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Квартирно - експлуатаційний відділ м. Харків відповідно до своїх завдань та повноважень здійснює технічну експлуатацію та обслуговування цих будинків та щомісячно нараховує мешканцям зазначених будинків - військовослужбовцям та членам їх сімей - плату за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та плату за комунальні послуги, які були спожиті ними впродовж місяця.

В порушення зазначених вище вимог законодавства у період з січня 2016 року по вереснень 2021 року відповідач не в повному обсязі сплачує за спожиті комунальні послуги та послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій.

Відповідно до наданого розрахунку по особовому рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_1 , сума заборгованості за послуги з утримання споруд та прибудинкових територій та комунальні послуги за період з січня 2016 року до вересня 2021 року складає 50 913 грн 97 коп.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та комунальних послуг не виконував. Обґрунтування зазначеної заборгованості міститься у наданому суду розрахунку заборгованості, згідно встановлених тарифів, з урахуванням здійснених відповідачем платежів.

На підставі вищевикладеного суд першої інстанцій дійшов правильного висновку, щодо обґрунтованості позовних вимог, що підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим, проте вбачає підстави для скасування рішення зважаючи на подання відповідачем заяви про застосування строків позовної давності.

Відповідно до частини першої статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (частина перша статті 257 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Відповідно до частини третьої статті статі 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Так, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків просив стягнути заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд, прибудинкових територій та комунальних послуг, за період з січня 2016 року по вересень 2021 року у розмірі 50 913 грн 97 коп .

Суд за заявою сторони застосовує до позовних вимог позовну давність та, враховуючи, що позов подано до суду у вересні 2021 року, виходячи з наданого розрахунку заборгованості, суд апеляційної інстанції вбачає наявність правових підстав для задоволення позовних вимог частково зі скасуванням рішення та стягнення з ОСОБА_1 , на користь Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків заборгованості в межах заявлених позовних вимог за період з 01 вересня 2018 року по 01 вересня 2021 року у розмірі 40 087 грн 46 коп.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Отже, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

При зверненні із позовом Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків сплатив судовий збір у сумі 2270 грн. Пропорційно до задовлених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1827 грн 35 коп.

При зверненні з апеляційною скаргою ОСОБА_1 сплатив 2724 грн судового збору. Пропорційно до задовлених позовних вимог з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 531 грн 18 коп.

Відтак в порядку взаємозаліку з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків підлягає стягненню судовий збір в сумі 1296 грн 17 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Семоненко Наталі Геннадіївни задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду міста Полтави від 14 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків заборгованість з житлово комунальних послуг за період з вересня 2018 року по вересень 2021 рік у розмірі 40 987 грн 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків по 1296 грн 17 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: В. М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов