ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6692/25 Справа № 184/44/25 Суддя у 1-й інстанції - Томаш В. І. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів,

- за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

на рішення Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

13.01.2023 року до Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів, в якому позивачка просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 118 450 грн. та 8 463, 82 грн. відсотків за користування кредитним лімітом, а всього 126 913, 82 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» «про захист прав споживачів» задоволені.

Стягнуто з Акціонерного Товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , грошові кошти в розмірі 118450 (сто вісімнадцять тисяч чотириста п`ятдесят гривень) 00 копійок та 8463 (вісім тисяч чотириста шістдесят три гривні) 82 копійки відсотків за використання кредитного ліміту, а всього 126 913 (сто двадцять шість тисяч дев`ятсот тринадцять гривень) 82 копійки.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

12.05.2025 року від Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»надійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2025 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що Позивачка звернулась до суду з позовом, посилаючись на те, що в період часу з 05.08.2024 року по 09.08.2024 року невідомі особи, проти її волевиявлення списали з її банківських карток загальну суму 118 450 грн. за рахунок кредитного ліміту, на який банком були нараховані відсотки 8 463, 82 грн., якій й просила стягнути позивачка.

Гроші, що були зняти з карток Позивачки не є її власністю, а належать Банку, а тому у суду не було підстав для їх стягнення.

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що Позивачка звернулась до поліції зі спливом трьох днів після зняття коштів.

08.08.2024 року Вац зайшла у додаток Приват24, а це значить, що зміни логіну та паролю не було, тобто вона сама передала третім особам персональні данні.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України, не надходив.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.57-59), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції треба скасувати та винести нове рішення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

Позивачка ОСОБА_1 є клієнтом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», в якому на її ім`я відкрито рахунок № НОМЕР_2 та рахунок № НОМЕР_3 .

В період з 05.08.2024 року по 09.08.2024 року без її волевиявлення, внаслідок шахрайських дій невстановлених осіб з її банківських карток було списано грошові кошти на загальну суму 118450 грн. Ці кошти були списані в рахунок кредитного ліміту, що спричинило додаткові витрати для позивача у вигляді нарахованих відсотків, які на час звернення до суду становлять 8463,82 грн., що підтверджується випискою про рахунку позивача.

09.08.2024 року позивач звернулася до органів Національної поліції з заявою про вчинення крадіжки з її банківських карток.

09.08.2024 року відомості про скоєння кримінального правопорушення за ст. 185 ч. 4 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження №0000367, орган досудового розслідування: Відділення поліції №2 Нікопольського районного управління поліції Головного управління поліції Національної поліції в Дніпропетровській області.

Банківська установа відмовляється повертати незаконно списані з рахунку позивача кошти та нараховує відсотки за користування кредитом, який позивач не оформлювала.

Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Але колегія суддів апеляційного суду погодитись з таким висновком не може з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина перша статті 1 ЦК України).

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Грошові кошти у розмірі 118 450 грн., що були зняті невідомими особами з кредитних карток позивачка ОСОБА_1 в період часу з 05.08.2024 року по 09.08.2024 року є власністю Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», як й нараховані на цю суму відсотки у розмірі 8 463, 82 грн., а тому для стягнення з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь позивачки ОСОБА_1 зазначених грошових сум не має правових підстав.

При таким обставинах апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з винесенням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи, в оскаржуваному рішенні є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2025 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: