Справа № 182/7145/24
Провадження № 2/0182/897/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.06.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської територіальної громади в особі Нікопольської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Нікопольської територіальної громади в особі Нікопольської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обгрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Родинні відносини між нею та померлим підтверджуються її свідоцтвом про народження, виданим Каменською сільською радою від 11 грудня 1957 року, серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , виданим Державним бюро ЗАГС Дніпропетровська від 23 листопада 1955 року, серії НОМЕР_2 , в яких батьками зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається з: 1/4 (однієї четвертої) частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Балашовою В.М. від 27.03.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1200 та земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0,850 га, з кадастровими номерами: :01:002:0248; :01:017:1493; :01:004:0609, які розташовані на території Придніпровської сільської ради, та належали померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією від 21 травня 2004 року. 30 січня 2025 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чубенко І.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті рідного брата ОСОБА_2 . Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмолено з причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду. Тому, на підставі викладеного, позивачка просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Позивачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не з`явилась, при цьому, на адресу суду від неї надійшла заява, в якій вона просить суд розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позову наполягала та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.47).

Представник відповідача про розгляд справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не прибув, при цьому, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого зазначено, що посилання в позовній заяві про необізнаність визначеного законом строку для прийняття спадщини не може бути безумовною підставою для поновлення такого строку. Окрім цього, в рамках розгляду даної справи слід дослідити всі обставини та посилання сторони позивача на причини, зокрема, на поважність пропуску. Тому, на підставі викладеного, представник відповідача просить суд розгляд справи проводити за їх відсутності та при ухваленні рішення суду врахувати дані пояснення (а.с.23-25).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини по поважній причині, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

При цьому, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6, 8-9). Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з: 1/4 (однієї четвертої) частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Балашовою В.М. 27.03.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1200, та земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0,850 га, з кадастровими номерами: :01:002:0248; :01:017:1493; :01:004:0609, які розташовані на території Придніпровської сільської ради та належали померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією 21 травня 2004 року (а.с.10-12). З матеріалів справи вбачається, що 30 січня 2025 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чубенко І.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 . Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено з причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду (а.с.15).

В обґрунтування заявлених позовних вимог щодо звернення до суду позивачка по справі послалась на те, що строк для прийняття спадщини було пропущено нею з поважної причини, а саме: з причини юридичної необізнаності. Вважає себе такою, що спадщину прийняла фактично, оскільки на час смерті спадкодавця та на даний час продовжує проживати в житловому будинку, який належить її покійному брату.

Суд, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в Постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17, при розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини, судам необхідно дослідити, чи вчиняв нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі, шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 , при заведенні спадкової справи, нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В силу ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дані обставини пов`язані з об`єктивними та істотними труднощами для спадкоємця, оскільки юридична необізнаність та труднощі, які виникли у позивачки в зв`язку з об`єктивною неспроможністю її дістатись до юридичної інституції через постійні обстріли міста Нікополя та атаку дронів, внаслідок чого вона пропустила визначений законом строк для прийняття спадщини. З огляду на той факт, що позивачка на час смерті спадкодавця та на даний час продовжує проживати у спадковому майні, суд вважає причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.4, 13, 81, 200, 263-265, 268 ЦПК України, ст.1270, ч.3 ст.1272 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Нікопольської територіальної громади в особі Нікопольської міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал