УХВАЛА

08 липня 2025 року

м. Київ

справа № 507/341/22

провадження № 61-6836ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 25 листопада 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 до Подільської районної державної адміністрації Одеської області, Любашівської селищної територіальної громади, третіх осіб: Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 25 листопада 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 квітня 2025 року у справі № 507/341/22.

Ухвалою Верховного Суду від 23 червня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху, та встановлено строк - десять днів з дня вручення заявнику копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання суду уточненої касаційної скарги з визначенням в ній підстави (підстав) касаційного оскарження передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України з урахуванням роз`яснень викладених в цій ухвалі та зазначення відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у ОСОБА_1 в підсистемі Електронний Суд.

Копію ухвали Верховного Суду від 23 червня 2025 року доставлено до електронного кабінету ОСОБА_1 в підсистемі Електронний суд ЄСІКС -

04 липня 2025 року.

На виконання вимог ухвали від 23 червня 2025 року, 30 червня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків в якій зазначив відомості про зареєстрований електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІКТ та надав уточнену касаційну скаргу.

В уточненій касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зазначає Постанову Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7, в якій, на його думку, викладено висновок

про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваних рішеннях, крім того уточнена касаційна скарга містить посилання на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України

від 27 серпня 2014 року у справі № 6-12823св14.

Проте, посилання у касаційній скарзі виключно на постанову Пленуму Верховного Суду України, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України, у яких викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах (а не Верховного Суду), не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи законодавчі обмеження щодо формування єдиної правозастосовчої практики, правові висновки, викладені у постановах Пленуму Верховного Суду України, не входять до елементів, з яких формується база правозастосовчої практики та мають рекомендаційний характер, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Таким чином, заявником не виконано вимоги ухвали Верховного Суду

від 23 червня 2025 року в повному обсязі, недоліки касаційної скарги не усунені.

Заяв про продовження встановленого судом строку для усунення недоліків касаційної скарги від ОСОБА_1 не надходили.

Згідно частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

За загальним правилом повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 25 листопада 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 квітня 2025 року у справі № 507/341/22 повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, а також особі, яка подала скаргу разом з доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян