Провадження № 2-н/761/366/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів із ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів із ОСОБА_2 .

Під час вивчення матеріалів справи, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.5 ст.165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника

Так, на виконання вимог ч. 5 ст.165 ЦПК України направлено запит до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації для з`ясування місця реєстрації боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з із інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи за відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА №132806972 від 20.06.2025, боржник ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що не відноситься до дислокації Шевченківського району міста Києва, а відноситься до дислокації Оболонського району міста Києва.

При цьому, заявницею в поданій заяві вказує, що своє місце реєстрації АДРЕСА_2 , що також не відноситься до дислокації Шевченківського району міста Києва. Так, заявницею зазначено, що її фактичним місце проживає є: АДРЕСА_3 .

Однак, у поданій заяві не зазначено підстави звернення із зазначеною заявою саме до Шевченківського районного суду міста Києва.

У заяві про видачу наказу, не зазначено, що вона подається з урахування вимоги ч. 1 ст. 28 ЦПК України. Окрім того, заявницею на підтвердженням фактичного місця проживання долучено лише копію Договору найму житла (оренди кварти) від 03.04.2025.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», його дія поширюється на громадян України, а також на іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, відповідно до їх прав та свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону, визначено, що місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Згідно п. 12 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Відповідно до ч.1 ст. 4 вказаного Закону особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

Однак, враховуючи вимоги Закону, заявницею ОСОБА_2 не надано жодного доказу на підтвердження свого місце проживання чи перебування, яке відноситься до дислокації Шевченківського району міста Києва.

Враховуючи викладені обставини, для вказаної справи підлягають застосуванню загальні правила щодо визначення підсудності передбачені ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Таким чином, підстави для визначення підсудності зазначеної справи Шевченківському районному суду м. Києва, в даному випадку, відсутні.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Таким чином, вивчивши матеріали заяви та враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів із ОСОБА_2 .

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160, 161, 163, 165, 166, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів із ОСОБА_2 .

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Суддя: