Справа № 450/5839/24 Провадження № 2/450/934/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Качмар М.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову ОСОБА_2 про (предмет спору) визнання права власності, -

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовною заявою про визнання права власності на земельні ділянки, що знаходяться на території Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області площею 0,9933 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :08:001:0013; земельну ділянку площею 0,5089 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № :05:001:0111; земельну ділянку площею 0,0655 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :10:001:0161; земельну ділянку площею 0,1961 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :06:001:0045; земельну ділянку площею 0,1562 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0109; земельну ділянку площею 0,2629 га для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, кадастровий номер :01:002:0249. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , склав заповіт та на випадок своєї смерті зробив розпорядження, згідно якого належні йому земельні ділянки, що розташовані на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області: площею 0,7705 га згідно державного акту серії ЛВ №098434 від 06.09.04, виданого на підставі розпорядження Пустомитівської РДА від 27.08.03 №373, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстровано в книзі записів реєстрації актів на право власності на землю №01:04:458:03386; а також площею 1,5264 га належну згідно державного акту серії ЛВ№011838 від 10.08.04, виданого на підставі розпорядження Пустомитівської РДА від 27.08.03 №373, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстровано в книзі записів реєстрації актів на право власності на землю №01:04:458:02880, а також в тому числі на належну йому земельну ділянку, площею 0,9933 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :08:001:0013; земельну ділянку площею 0,5089 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :05:001:0111; земельну ділянку площею 0,0655 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :10:001:0161; земельну ділянку, площею 0,1961 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :06:001:0045; земельну ділянку, площею 0,1562 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0109; земельну ділянку, площею 0,2629 га для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, кадастровий номер :01:002:0249 заповів своїй дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дані земельні ділянки належали його матері ОСОБА_4 та рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.10.2015 право власності визнано за ОСОБА_3 . На момент смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з ним проживали та були зареєстровані його дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дружина спадкодавця мати позивачки заявила, що не бажає приймати спадщину, з заявами про прийняття спадщини у встановленому законом порядку не зверталася. Позивачка не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки правовстановлюючі документи на майно втрачені, а тому звертається до суду за захистом своїх прав.

У судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила долучити до матеріалів справи витяги з реєстру спадкових справ та реєстру заповітів.

Позиція відповідача: відповідач, який повідомлявся про час та місце розгляду справи, явку представника не забезпечив, відзиву на позовну заяву до суду у встановлений строк не надав.

Позиція третьоі особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: третя особа, яка повідомлялася про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, пояснень до суду не скеровувала.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

26.12.2024 ухвала про відкриття провадження у справі; 26.12.2024 ухвала про витребування доказів; 16.01.2025 відповідь Пустомитівської державної нотаріальної контори Львівської області на виконання ухвали суду; 04.02.2025 клопотання позивачки про розгляд справи у її відсутності та про долучення доказів; 205.02.2025 ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 25.06.2020, актовий запис №14.

У відповідності до вимог ст. 1220 ЦК України в день смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина після смерті останнього.

Згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.10.2015, яке набрало законної сили, за ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , визнано в порядку спадкування за ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на:

-земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,0655 га, кадастровий номер :10:001:0161, розташовану на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЛВ № 201180 від 06.09.2004р.;

-земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,1961 га, кадастровий номер :06:001:0045, розташовану на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЛВ № 201180 від 06.09.2004р.;

-земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,5089 га, кадастровий номер № :05:001:0111, розташовану на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЛВ № 201180 від 06.09.2004р.;

-земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,9933 га, кадастровий номер :08:001:0013, розташовану на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку, серія ЛВ № 201180 від 10.08.2004р.;

-земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1562 га, кадастровий номер :01:001:0109, розташовану в с. Миколаїв Пустомитівського району Львівської області, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку, серія ЯЛ № 860072 від 31.03.2011р.;

земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2629 га, кадастровий номер :01:002:0249, розташовану на території с. Миколаїв Пустомитівського району Львівської області, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 121552 від 27.12.2012р..

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається земельних ділянок, що знаходяться на території Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області площею 0,9933 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :08:001:0013; земельну ділянку площею 0,5089 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № :05:001:0111; земельну ділянку площею 0,0655 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :10:001:0161; земельну ділянку площею 0,1961 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :06:001:0045; земельну ділянку площею 0,1562 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0109; земельну ділянку площею 0,2629 га для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, кадастровий номер :01:002:0249.

Як вбачається з довідки Миколаївського старостинського округу Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області від 20.11.2024 №3661/164-2024, згідно погосподарських книг ОСОБА_3 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Разом з ним були зареєстровані дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З витягу з реєстру територіальної громади №2024/006814993 сформованого 11.06.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована з 10.06.1993 у АДРЕСА_1 .

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, що закріплено ст. 1218 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

За життя спадкодавець ОСОБА_3 на випадок смерті своїм майном розпорядився на власний розсуд, склавши 15.11.2019 заповіт посвідчений керуючим справами (секретарем) виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Пустомитівського району, зареєстрований в реєстрі за № 65, відповідно до якого ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належні йому земельні ділянки, що розташовані на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області площею 0,7705 га згідно державного акту серії ЛВ №098434 від 06.09.04, виданого на підставі розпорядження Пустомитівської РДА від 27.08.03 №373, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстровано в книзі записів реєстрації актів на право власності на землю №01:04:458:03386; площею 1,5264 га належну згідно державного акту серії ЛВ№011838 від 10.08.04, виданого на підставі розпорядження Пустомитівської РДА від 27.08.03 №373, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстровано в книзі записів реєстрації актів на право власності на землю №01:04:458:02880; належну йому земельну ділянку, площею 0,9933 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :08:001:0013; земельну ділянку площею 0,5089 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :05:001:0111; земельну ділянку площею 0,0655 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :10:001:0161; земельну ділянку, площею 0,1961 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :06:001:0045; земельну ділянку, площею 0,1562 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0109; земельну ділянку, площею 0,2629 га для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, кадастровий номер :01:002:0249 заповів своїй дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 18.09.1974 с/р Миколаїв Пустомитівського району Львівської області, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .

Судом встановлено, що позивачка постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином позивач ОСОБА_1 відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 та не заявляла відмови від неї, а тому вона фактично успадкувала зазначене в заповіті належне спадкодавцю ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , майно.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Судом встановлено, що в позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, позивач здійснити спадкування спадкового майна, а саме, земельних ділянок, що знаходяться на території Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області площею 0,9933 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :08:001:0013; земельну ділянку площею 0,5089 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № :05:001:0111; земельну ділянку площею 0,0655 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :10:001:0161; земельну ділянку площею 0,1961 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :06:001:0045; земельну ділянку площею 0,1562 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0109; земельну ділянку площею 0,2629 га для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, кадастровий номер :01:002:0249 не має можливості, оскільки спадкодавець за життя не зареєстрував права власності на належні йому земельні ділянки, право власності на які за ним були визнані рішеням суду та оригінали державних актів на право власності на такі відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власника є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Дане також підтверджується п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Приписами ч.2 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже, правомірно набув право власності на спадкове майно; позивач, як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, претендує на спадкове майно, однак не може оформити право власності на неї, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а обставини склалися так, що в іншому, крім судового порядку, позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, те, що визнання права власності за позивачем на спірне майно не порушить прав відповідача, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Вирішуючи даний спір, суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та принцип пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки позивач не наполягає на стягненні з відповідача понесених нею судових витрат, судові витрати слід покласти на позивача.

На підставі ст. ст. 321, 392, 1216-1218, 1220, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 82, 89, 247, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради про визнання права власності, - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкоємцем за заповітом після батька ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на земельні ділянки, що знаходяться на території Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, площею 0,9933 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :08:001:0013; земельну ділянку площею 0,5089 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № :05:001:0111; земельну ділянку площею 0,0655 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :10:001:0161; земельну ділянку площею 0,1961 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :06:001:0045; земельну ділянку площею 0,1562 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0109; земельну ділянку площею 0,2629 га для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, кадастровий номер :01:002:0249.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Давидівська сільська рада Львівського району Львівської області, , місцезнаходження: 81151, с.Давидів, вул. Незалежності, 1а, Львівського району, Львівської області.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Д. А. Кукса