Номер провадження: 22-ц/813/5094/25
Справа № 502/2627/24
Головуючий у першій інстанції Маслеников О. А.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу

за апеляційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс»,

на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 31 березня 2025 року,

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання грошових коштів у позику

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У листопада 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання грошових коштів у позику, в обґрунтування зазначивши, що 01 квітня 2024 року між позивачем і відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику № .

Відповідачем зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконані, тому утворилась заборгованість.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за договором позики відповідач має заборгованість перед позивачем станом на 14 листопада 2024 року у загальній сумі 32 004 грн, з яких: 6 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 26 004 грн заборгованість за процентами (тіло кредиту 6 000 х процентна ставка 2,2% х кількість днів прострочення 227).

Відповідачем здійснена часткова сплата за договором про надання грошових коштів на загальну суму 3 960 грн, яка зарахована в рахунок погашення процентів.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» заборгованість у загальному розмірі 32 004 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 31 березня 2025 року у задоволенні позову ТОВ «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання грошових коштів у позику відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що 01 квітня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів. Позивачем не надано доказів на підтвердження існування заборгованості за договором про надання грошових коштів, а саме відсутні розрахунок заборгованості та виписка з особового рахунку відповідачки. Зазначене, на думку суду унеможливлює встановлення факту наявності чи відсутності заборгованості позичальниці ОСОБА_1 перед ТОВ «Іннова Фінанс», а також дійсний розмір заборгованості.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі з ТОВ «Іннова Фінанс» просить скасувати рішення Кілійського районного суду Одеської області від 31 березня 2025 року та ухвалите нове судове рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Іннова Фінанс», посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд ухвалюючи оскаржуване рішення дійшов помилкового висновку про те, що позивачем не надано розрахунку заборгованості відповідачки за договором позики, оскільки такий повно викладено в позовній заяві, із зазначенням усіх необхідних складових, що дозволяє суду перевірити його відповідність умовам укладеного договору.

Крім того, зазначив, що суд безпідставно посилався на відсутність як доказу що підтверджує виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за договором позики щодо перерахування грошових коштів відповідачці - виписки з особового рахунку відповідачки. Так, ТОВ «Іннова Фінанс» не є банківською фінансовою установою та не має доступу до карткового рахунку відповідача ОСОБА_1 . Натомість позивачем в обґрунтування виконання взятих зобов`язань надав квитанцію про перерахування коштів на карткових рахунок, а відповідачем у відзиві факт отримання грошових коштів не заперечувалося.

Квитанція до платіжної інструкції № 19814-1354-98011944 про перерахування коштів від 01.04.2024 року долучена позивачем до позовної заяви.

Процес видачі кредитних коштів товариством за допомогою платіжного сервісу «ЕаsуРау» через технологічного партнера ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» здійснюється та регулюється Законом України «Про платіжні послуги».

Звертає увагу, що номер картки, на яку здійснено перерахування коштів за договором, в особистому кабінеті відповідач самостійно додав як таку, на яку бажає отримати кредитні кошти, і саме на цю картку № НОМЕР_1 відповідачем отримано суму позики у розмірі 6000 грн.

24.05.2024 року відповідачем здійснено часткову сплату за договором про надання грошових коштів у позику від 01.04.2024 року на загальну суму 3960 грн, що свідчить про визнання відповідачем боргу.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року відкрито провадження, ОСОБА_1 роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

Копію ухвали про відкриття провадження позивач отримав в особистому кабінеті Електронного суду 24 квітня 2025 року, що підтверджується довідкою.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги ОСОБА_1 отримала в особистому кабінеті Електронного суду 24 квітня 2025 року, що підтверджується довідкою.

05.05.2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Ошаріна Д.С. надійшов відзив на апеляційну скарг і якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін, зазначаючи, що на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення позичальником зобов`язання, наявність заборгованості в зазначеному розмірі, а на відповідача спростувати розмір існуючої заборгованості. Позивачем до позову не долучено розрахунок заборгованості та виписку з особового рахунку відповідачки, тому суд позбавлений можливості перевірити інформацію щодо існування боргу, оцінити в сукупності та взаємозв`язку проведений розрахунок, у разі його доручення до позову, з іншими наявними в справі доказами.

08 травня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив ОСОБА_1 , зміст якої відповідає позиції апелянта в апеляційній скарзі та позовній заяві.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості у розмірі 32004грн, тобто ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 х 30 = 90840 грн), тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що 01 квітня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів. Позивачем не надано доказів на підтвердження існування заборгованості за договором про надання грошових коштів, а саме відсутні розрахунок заборгованості та виписка з особового рахунку відповідачки. Зазначене, на думку суду унеможливлює встановлення факту наявності чи відсутності заборгованості позичальниці ОСОБА_1 перед ТОВ «Іннова Фінанс», а також дійсний розмір заборгованості.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції на час виникнення правовідносин, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Так, відповідно до п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12цього Закону, є оригіналом такого документа.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 квітня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» і ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику № , який підписаний останнім електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «34хb8х3р2», тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору в електронній формі (а.с.14-26).

Отже договір про надання грошових коштів у позику укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Факт ідентифікації ОСОБА_1 підтверджується Анкетою клієнта, наявною в матеріалах справи. Матеріали справи не містять заперечень скаржника, щодо відомостей, вказаних в Анкеті Клієнта, зокрема: ПІБ, РНОКПП, паспортні дані, телефон, сума бажаного кредиту, електронна адреса позичальника, фінансовий номер телефону, номер банківського рахунку/банківської картки для перерахування коштів.

Відповідно до п. 2.2. договору про надання грошових коштів у позику на умовах, встановлених договором, товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором

Сума кредиту складає 6000 грн (п. 2.3. договору); тип кредиту кредит (п.2.4.); строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, осатаній платіж за періодом внесення 30 днів (п.2.5.); дата надання кредиту: 01 квітня 2024 року або наступний за ним календарний день (п.3.2.); стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору (п.2.6.1.); знижена процентна ставка 0,8% в день та застосовується у відповідних умовах (п.2.6.2.).

Додатком 1 до вищевказаного договору сторони узгодили графік погашення заборгованості.

У розділі 11 «Реквізити сторін» відповідачем ОСОБА_1 зазначено електронний платіжний засіб № НОМЕР_1 . Ці ж реквізити платіжної картки зазначено у п. 3.1. договору та Анкеті клієнта.

Пунктом 3.1. договору про надання грошових коштів у позику передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1

На підставі укладеного позивачем з ТОВ «ФК «Контрактовий дім» договору № 160523/1 від 16.05.2023 про надання послуг з приймання та переказу платежів, ТОВ «ФК «Контрактовий дім» здійснило 01.04.2024 о 19:33:42 від ТОВ «Іннова Фінанс» переказ коштів у сумі 6000 грн на платіжну картку НОМЕР_1 (фінансовий номер мобільного телефону НОМЕР_2 ), що стверджується квитанцією до платіжної інструкції № 19814-1354-98011944.

Зазначені реквізити банківської карти співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними у анкеті клієнта ОСОБА_1 та договорі про надання грошових коштів у позику № .

Ураховуючи викладені обставини колегія суддів вважає, що позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» доведено факт укладення 01.04.2024 року між ТОВ «Іннова ФІінанс» та ОСОБА_1 договору надання грошових коштів у позику № в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором та отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 6 000 гривень за укладеним з позивачем договором.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що в матеріалах справи відсутня виписка з особового рахунку відповідачки з огляду на таке.

В позовній заяві поданої Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС "Електронний суд" в додатках зазначено, зокрема копія квитанції про перерахування коштів (позики) відповідачу згідно договору про надання грошових коштів у позику № .

В матеріалах справи вказана копія квитанції про перерахування коштів міститься (а.с.28 зв).

Крім того, у відповідності до відомостей автоматизованої системи Д-3 документообігу суду, копія квитанції про перерахування коштів (позики) відповідачу згідно договору про надання грошових коштів у позику № , яка надавалась разом із позовної заявою, як файл прикріплена.

Відповідно до частин першої четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Колегія суддів зауважує, що відзив відповідача не містить заперечень з приводу не належності ОСОБА_1 платіжного засобу/поточного рахунку № НОМЕР_1 та не надходження на вказаний рахунок 01 квітня 2024 року коштів за договором про надання грошових коштів у позику № .

Відповідач, зазначаючи про не долучення позивачем до позову розрахунку заборгованості та виписку з особового рахунку відповідачки, при тому, що ОСОБА_1 та її представник зареєстровані за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС "Електронний суд", не надав жодних доказів та відомостей, зокрема щодо неналежності відповідачу банківської картки, зазначеної у договорі, або виписки з рахунку, з якого б вбачалось не отримання коштів тощо.

Посилання відповідача на відсутність в матеріалах справи належних доказів заборгованості за кредитним договором, які б відповідали вимогам первинних документів, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

У постанові від 06 травня 2020 року у справі № 372/223/17 Верховний Суд зазначив, що факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки тощо.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», згідно з якою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Квитанція до платіжної інструкції № 19814-1354-98011944 від 01 квітня 2024 року, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який є доказом перерахування коштів.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 372/223/17, від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц.

Оскільки матеріали справи не міститься доказів повернення відповідачем коштів ТОВ «Іннова Фінанс» отриманих у позику за вказаним договором у розмірі 6000 грн, то колегія суддів вважає, що вимога ТОВ «Іннова Фінанс» про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6000 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Звертаючись до суду із позовом позивач просив стягнути також заборгованість за процентами станом на дату підготовки позовної заяви у розмірі 26004 грн.

Згідно пункту 2.6.1. договору про надання грошових коштів у позику № стандартна процента ставка становить 2,2% в день та застосовується у межах строку кредиту вказаного у пункті 2.5. цього договору.

Отже сторони у договорі про надання грошових коштів у позику передбачили проценту ставку як плату за користування кредитом, у вигляді процентної ставки 2,2% в день на протязі 360 днів з дня укладення договору.

В позовній заяві позивачем наведено розрахунок процентів 6000 грн х 2,2% х 227 днів - 3960 грн (сплачена відповідачем сума) = 26004 грн.

Зазначені обставини свідчать про те, що позивачем проценти нараховані в межах строку договору № , виходячи із процентної ставки встановленої договором.

Також апеляційний суд зазначає, що приведений в позовній заяві позивачем розрахунок заборгованості за процентами по договору про надання грошових коштів у позику № відповідачем не спростовано, власного контрозрахунку не надано.

Суд першої інстанції не повно дослідив обставини справи, не надав належної оцінки наявним у справі доказам, не врахував зазначені вище обставини та дійшов помилкового висновку про те, що позивачем не надано суду розрахунку процентів та неможливості встановити фактичні обставини справі щодо наявності чи відсутності заборгованості відповідача перед ТОВ «Іннова Фінанс» та дійсний розмір такої заборгованості.

Ураховуючи викладені обставини колегія суддів вважає, що позовні вимоги ТОВ «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення процентів у розмірі 26004 грн підлягають задоволенню.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення Кілійського районного суду Одеської області від 31 березня 2025 року слід скасувати та ухвалити нове судове рішення. Позовні вимоги ТОВ «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання грошових коштів у позику задовольнити.

Щодо судових витрат

В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви (в електронній формі) сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 19 листопада 2024 року № 38, при зверненні з апеляційною скаргою сплачено судовий збір в розмірі 3 633,60 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 03 квітня 2025 року № 66.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги та апеляційна скарга підлягають задоволенню, то з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс», підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6056 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс», задовольнити.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 31 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання грошових коштів у позику задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (, місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Болсуновська, 8, поверх 9), заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику від 01.04.2024 року № у сумі 32004 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (, місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул.Болсуновська, 8, поверх 9) судовий збір у розмірі 6056 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених пунктом 2 частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий В.А.Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

Ю.П. Лозко