Єдиний унікальний номер: 378/597/25
Провадження № 2/378/266/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ставище справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулося ТОВ «Коллект Центр» з посиланням на те, що 17.05.2021 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 укладено договір № 4402032 у електронній формі, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" надало відповідачу кредитні кошти в розмірі 7000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, що становить 4200 грн.. Відповідач не виконала умови договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого має заборгованість в сумі 29846,69 грн., з яких 4174 грн. заборгованість за тілом кредиту, 24342,69 грн. - заборгованість по нарахованих процентах на дату відступлення права вимоги та 1330 грн. - заборгованість за комісіями.

29.11.2021 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір відступлення прав вимог № 29-11-102, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача, ТОВ "Вердикт Капітал" набуло статусу кредитора за вищевказаним кредитним договором.

10.03.2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" укладено договір факторингу 10-03/2023, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором, укладеним з відповідачем, ТОВ "Коллект Центр" набуло статусу кредитора за вищевказаними кредитними договорами.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вищевказаним кредитним договором в сумі 29846,69 грн., понесені витрати на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу в сумі 13000 грн.

Ухвалою судді Ставищенського районного суду Київської області від 20 травня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 74). Відповідачу надано строк на подання відзиву.

Представник позивача в судове засідання не прибув, ТОВ "Коллект Центр" в позовній заяві просить справу розглядати без участі представника (а.с. 2-6).

Відповідач та її представник в судове засідання, яке відбулося 07.07.2025 не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 116, 129), про причини неявки суд не повідомили, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталася.

Ухвалою суду від 07.07.2025 поданий представником позивача відзив залишено без розгляду.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Судом встановлено, що 17 травня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 4402032 (а.с. 17-21), який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 10 Кредитного договору, адреси та реквізити сторін.

Пунктом 6 кредитного договору встановлено порядок укладення договору, відповідно до якого кредитний договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, створеному в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства на доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальнику шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор(отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Приймаючи пропозицію товариства про укладення цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів), договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на сайті товариства та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.1 - 1.4 даного Договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором надати позичальнику грошові кошти в розмірі 7000 грн., кредит надається загальним строком на 30 днів з 17.05.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 16.06.2021.

Пунктом 1.5 Договору визначені загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 5530 грн. в грошовому виразі та 377.00 % річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1 1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 12530 грн..

Комісія за надання кредиту: 1330 грн., яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1 договору).

Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 4200 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п. 1.5.2 договору)

Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. (п. 2.1 договору).

Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 правил. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 правил, у т. ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управлінням та обслуговуванням кредиту наведені в таблиці нижче (п. 2.3.1.1 договору).

Пунктами 3.3.2. - 3.3.3. договору встановлений обов`язок позичальника повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1.-1.6. та п. 2.4. цього договору. У разі порушення строків повернення кредиту на вимогу кредитодавця сплатити пеню та/або проценти передбачені розділом 4 цього договору.

Згідно із анкетою-заявою на кредит № 4402032 від 17.05.2021 ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 7000 грн., з датою повернення 16.06.2021, сума до повернення 12530 грн., комісія за надання кредиту 1330 грн. за ставкою 19,00% від суми договору, проценти за користування кредитом 4200 грн., нараховуються за ставкою 2.00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а.с. 22 зв.-23).

Відповідно до копії квитанції № від 17.05.2021 (а.с. 28 зв.) позивачем 17.05.2021 перераховано відповідачу на платіжний інструмент № 414962*86 грошові кошти у розмірі 7000 грн., призначення платежу: кошти згідно договору 4402032.

Згідно з наданою позивачем відомістю про щоденні нарахування та погашення за вказаним договором, вчиненою ТОВ «Мілоан» (а.с. 29-31) заборгованість відповідача станом на 27.10.2021 за вказаним кредитним договором становить 11689,79 грн., з яких: 4174 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1330 грн. - заборгованість за комісіями; 6185 грн. - заборгованість за процентами.

Відповідно до вказаної відомості відповідач здійснила часткову оплату на рахунок позивача, а саме: 18.06.2021 - 1946 грн., 29.06.2021 3267 грн., 09.07.2021 1358 грн., 23.07.2021 1368 грн., 06.08.2021 1268 грн., 22.08.2021 1368 грн., 07.09.2021 1368 грн., а всього 12943 грн., з яких, 2826 грн. тіло кредиту, 8975 грн. проценти за користування кредитом та 1142 грн. - комісія за пролонгацію, що також підтверджує факт користування відповідачем кредитними коштами (а.с. 18-19).

Суд враховує, що такий розрахунок не спростовано відповідачем, та нею не надано суду свій контррозрахунок на суму боргу.

До позовної заяви позивачем також додано копію паспорта споживчого кредиту (а. с. 21 зв-22), який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором та копію Правил надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан», в редакції 13.05.2021 (а.с. 23 зв. 27).

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною першою ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Дослідивши наявні у матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, який не спростовано відповідачем, що вищевказаний кредитний договір від 17.05.2021 підписано відповідачем ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора L75750, який згідно довідки від 17.05.2021, виданої ТОВ «МІЛОАН» (а. с. 28) належить відповідачу, тобто, належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами кредитного договору.

Так, у вищевказаній анкеті-заяві від 17.05.2021 (яка містить детальну інформацію щодо процесу оформлення та розгляду заяви почасово) (а. с. 22 зв.) та у п. 10. вищевказаного договору про споживчий кредит від 17.05.2021 вказано, зокрема: Позичальник ПІБ: ОСОБА_1 ; ідентифікаційний код, паспортні дані, адреса реєстрації, номер телефону, електронна пошта; в анкеті заяві, крім того, вказано дату народження останньої.

Доказів на спростування відповідності анкетних даних ОСОБА_1 зазначених в анкеті-заяві та договорі матеріали справи не містять.

Таким чином, вказаний договір підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (який надається відповідно до п. 6.2 ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон номера позичальника, та без відправлення електронного повідомлення (акцепту) Позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер НОМЕР_1 .

Доказів про те, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, номер телефону) були використані ТОВ «Мілоан» для укладення кредитного договору від її імені, відповідачем ОСОБА_1 до суду не надано. Доказів звернення до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій відповідачем не надано, остання не зверталася, як і не оскаржувала правомірність (дійсність) укладеного договору.

У частині першій статті 510 ЦК України передбачено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно з частиною першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 513 ЦК України).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (статті 517 ЦК України).

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі №6-979цсі5.

29.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-11-102 (а.с. 32-33), відповідно до якого на умовах встановлених цим договором, первісний кредитор ТОВ «Мілоан» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор ТОВ «Вердикт Капітал» зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладних між клієнтом і боржниками.

Відповідно до п. 6.1.1. Договору, права вимоги переходять до нового кредитора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами акту приймання- передавання реєстру боржників, який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором до боржників стосовно переданого права вимоги.

З копії платіжної інструкції №308250005 від 03.12.2021 (а.с.34) вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило ціну згідно договору факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021 у розмірі 4593071,73 грн..

Згідно копії акту приймання-передачі реєстру боржників від 03.12.2021 до договору відступлення прав вимоги № 29-11-102 від 29.11.2021 (а.с. 34 зв.), ТОВ «Мілоан» передав, а новий кредитор ТОВ «Вердикт Капітал» прийняв реєстр боржників кредитора від 03.12.2021, складений за формою згідно із додатком №1 до договору.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 29.11.2021 до договору факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021 (а.с. 35-36), у вказаному реєстрі ОСОБА_1 під порядковим номером 205 значиться як боржник за Договором № 4402032, сума заборгованості за яким 11689,79 грн., з яких: 4174 грн. - залишок по тілу кредиту; 6185,79 грн. - залишок по відсотках; 1330 грн. - залишок по комісії.

Згідно з наданим ТОВ «Вердикт Капітал» розрахунком (а.с. 54а) відповідачу за вказаним кредитним договором за період з 29.11.2021 по 23.02.2022 нараховані проценти 18156,9 грн..

10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03-2023-01 (а.с. 37-40), відповідно до якого на умовах встановлених цим договором, первісний кредитор ТОВ «Вердикт Капітал» відступає шляхом продажу новому кредитору ТОВ «Коллект Центр» належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 цього договору (реєстр боржників).

Згідно копії акту приймання-передачі реєстру боржників від 10.03.2021 до договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03-2023-01 від 10.03.2023 (а.с. 40), ТОВ «Вердикт Капітал» передав, а ТОВ «Коллект Центр» прийняв реєстр боржників кредитора від 10.03.2023, складений за формою згідно із додатком №3 до договору.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 10.03.23 до договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03-2023-01 від 10.03.2023 (а.с. 41-42), у вказаному реєстрі ОСОБА_1 під порядковим номером 16334 значиться як боржник за Договором № 4402032, сума заборгованості за яким 29846,69 грн., з яких: 4174 грн. - залишок по тілу кредиту; 24342,69 грн. - залишок по відсотках; 1330 грн. - залишок по комісії.

Згідно з наданим банком розрахунком (а.с. 54б) заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 27 квітня 2025 року становить 29846,69 грн., з яких 4174 грн. заборгованість за тілом кредиту, 24342,69 грн. заборгованість за процентами та 1330 грн. заборгованість за комісією.

Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року.

Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 правил. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 правил, у т. ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управлінням та обслуговуванням кредиту наведені в таблиці нижче, саме: строк продовження днів 3, 7, 15 та відповідно максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту 3.00, 5.00, 10.00. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умаовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який ародовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою, визначеною пунктами 1.5.2 договору(п. 2.3.1.1 договору).

Пунктом 2.3.1.2 договору погоджено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожний раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умаовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, визначеною пунктами 1.6 договору.

18.06.2021 - 1946 грн., 29.06.2021 3267 грн., 09.07.2021 1358 грн., 23.07.2021 1368 грн., 06.08.2021 1268 грн., 22.08.2021 1368 грн., 07.09.2021 1368 грн., а всього 12943 грн., з яких, 2826 грн. тіло кредиту, 8975 грн. проценти за користування кредитом та 1142 грн. - комісія за пролонгацію (а.с. 18-19), тобто відбулося продовження строку кредиту на пільгових та на стандартних (базових умовах) до 10.09.2021 (включно).

За період з 11.09.2021 по 27.10.2021 ТОВ «Мілоан» нараховано позичальнику проценти за користування кредитом в розмірі 1465,94 (а.с. 29-31).

Разом з тим, за період з 29.11.2021 по 23.02.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» нвідпоавідачу нараховані проценти за користування кредитними коштами в розмірі 18156,90 грн. ( а.с. 54 а).

Позивач, згідно наданого ним розрахунку заборгованості, нарахування за вказаним кредитним договором процентів та комісій не здійснював (а.с. 54б).

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що ТОВ «Мілоан» з 11.09.2021 по 27.10.2021 та ТОВ «Вердикт Капітал» з 29.11.2021 по 23.02.2022 здійснили донарахування відсотків після закінчення дії кредитного договору.

Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки, тому заявлена ТОВ «Коллект центр» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами у розмірі 19622,84 грн. є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Як вбачається із матеріалів справи, в межах строку кредитування залишок несплачених відсотків становить 4719,85 грн., що підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 в порушення взятих на себе зобов`язань не виконала належним чином умови кредитного договору та не повернула у визначені строки отримані в кредит кошти, отже з неї слід стягнути 4174 грн. тіла кредиту, 4719,85 грн. відсотків за користування кредитом та 1330 грн. - комісій.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволени позовних вимог.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (а.с. 1).

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 13000 грн..

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копії договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 (а. с. 11-12), заявку на надання юридичної допомоги № 669 від 01березня 2025 року (а. с. 15), витяг з акту № 6 про надання юридичної допомоги від 31 березня 2025 року з детальним описом робіт (наданих послуг) (а. с. 16).

Відповідно до умов договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр» (Клієнт), Адвокатське об`єднання на підставі звернення Клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання юридичної допомоги, наведеної у пунктах 2.1.1.-2.1.7. договору, а клієнт зобов`язується оплатити правову допомогу у відповідності до умов Розділу 4 договору. Вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього договору (п. 4. 1). Клієнт зобов`язується оплатити надані адвокатським об`єднанням послуги після надання адвокатським об`єднанням клієнту відповідного рахунку для оплати (п. 4.2). Факт надання Послуг за Договором підтверджується Актом про надання юридичної допомоги. (п. 4.3).

Згідно з витягом з Акту № 6 про надання юридичної допомоги від 31 березня 2025 року, сторони договору погодили надання Адвокатським об`єднанням позивачу у відповідності до заявки на надання юридичної допомоги послуг на суму 13000 грн., з яких надання усної консультації з вивченням документів (2 години) вартістю 4000 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (3 години) вартістю 9000 грн. (а. с. 16).

Вказане відповідає свободі договору, укладеного між адвокатським об`єднанням та позивачем як клієнтом.

Наведене у своїй сукупності свідчить про належне виконання позивачем своїх процесуальних обов`язків щодо своєчасності заявлення про витрати на правничу допомогу та надання доказів таких витрат.

Представник відповідача подав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, посилаючись на те, що вказаний розмір є завищеним та необгрунтованим, оскільки справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, спори вказаної категорії є поширеними і не мають особливої складності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог (34,25%): судовий збір в розмірі 829,67 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4452,50 грн..

Проте, враховуючи наявність заперечень відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу слід стягнути з відповідача на користь позивача у розмірі 4000 грн..

Також, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Янчук А.А. подав до суду заяву про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 11500 грн. (а.с. 100-102).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником відповідача надано копії договору № 1 про надання правової допомоги від 10.06.2025, укладеного між адвокатом Янчуком А.А. та ОСОБА_1 (а.с. 103-107); додаткової угоди № 1 від 12.06.2025 до договору № 1 про надання правової допомоги від 10.06.2025 (а.с. 108); акту виконаної роботи від 12.06.2025 до договору № 1 про надання правової допомоги від 10.06.2025 (а.с. 109), відповідно до яких сторони погодили розмір гонорару за надання правової допомоги, визначеної у п. 1 додаткової угоди, а саме: підготовка та подача відзиву на позовну заяву, клопотання спрямоване на зменшення витрат на правову допомогу позиваче, заяви про стягнення витрат на правову допомогу з позивача та участь в одному судовому засіданні, що складає в частині процесуальних документів 5500 грн., за участь в одному судовому засіданні 2000 грн., які відповідач сплатила відповідно до копії квитанції від 11.06.2025 (а.с. 110-111).

Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Ухвалою Ставищенського районного суду від 7 липня 2025 року в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Янчука А.А. про поновлення строку для подання відзиву, відмовлено: відзив представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Янчука А. А. залишено без розгляду.

Судове засідання яке відбулося 17.06.2025, та в якому був присутній адвокат Янчук А.А., тривало 11 хв. та було відкладено у звязку із поданням даним адвокатом відзиву на позовну заяву саме в цьому судовому засіданні, який був направлений позивачу лише 16.06.2025 (а.с. 114-115).

Представник позивача подав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, посилаючись на те, що дані витрати є неспівмірними із обсягом послуг, наданих відповідачу та є очевидно завищеними, оскільки справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження та є малозначною. Крім того, участь в судовому засіданні є необов`язковою (а.с. 124).

Враховуючи вищевикладене, та буручи до уваги наявність заперечень позивача щодо розміру витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу слід стягнути з козивача на користь відповідача у розмірі 1000 грн..

Керуючись ст. ст. 205, 207, 526, 530, 598-599, 610-612, 625, 628, 638-639, 1046, 1048-1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором про споживчий кредит № 4402023 від 17.05.2021 у розмірі 10223 (десять тисяч двісті двадцять три) гривні 85 копійок, понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 829 (вісімсот двадцять девять) гривень 67 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306 );

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Повне рішення складено 9 липня 2025 року.

Суддя Т. Н. Скороход