КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3113/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Торгонської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справуза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Одеська міська рада про надання додаткового строку на прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

25.04.2025 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Кудрік Костянтина Івановича звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про надання додаткового строку на прийняття спадщини, в якій просить суд надати додатковий строк для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в три місяці.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його дідусь ОСОБА_3 , після смерті якого залишилася спадщина у вигляді двох кімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 44,0 кв.м., житловою площею 28,3 кв.м., яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу № Н/97-0889 від 15 вересня 1997 року, який було посвідчено на Одеській універсальній товарній біржі «Центр» в журналі реєстрації договорів по об`єктах нерухомості за реєстровим №Н/97-0889 від 15 вересня 1997 року.

Право власності ОСОБА_3 було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 17 вересня 1997 року під № кн 235пр стр 116 р 675, що підтверджується відміткою на договорі купівлі-продажу.

Померлий ОСОБА_3 у відповідності до ст. ст. 1233, 1234, 1235 ЦК України, скориставшись своїм правом на заповіт та правом на призначення спадкоємця, висловив своє волевиявлення та 30 серпня 2021 року склав заповіт на ім`я позивача, яким усе своє майно, яке належало йому на час смерті, він заповідав позивачу.

Заповіт було складено 30 серпня 2021 року та посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Корой І.Ф. та зареєстровано в реєстрі за №492.

Позивач зазначає, що окрім нього, спадкоємців за заповітом немає, але є спадкоємці за законом першої черги.

Окрім його батька, який є сином померлого, тобто спадкоємцем першої черги, іншим спадкоємцем першої черги є відповідач ОСОБА_2 , який також є сином померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Позивач зазначає, що ОСОБА_2 зазначає у якості відповідача, тому що він у відповідності до ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, як особа яка проживала зі спадкодавцем на час його смерті, що підтверджується копією довідки про склад осіб зареєстрованих у квартирі АДРЕСА_1 та актом про проживання.

Також ОСОБА_2 здійснював поховання померлого ОСОБА_3 , що підтверджується копіями документів про поховання та здійснював догляд за ним, оскільки дідусь позивача був особою похилого віку, помер у віці ІНФОРМАЦІЯ_3 та хворів на важке онкологічне захворювання, що підтверджується копіями медичних документів.

Позивач вказує, що після введення військового стану в Україні він виїхав за межі держави Україна.

За час його перебування за кордоном дія документів, що посвідчують його особу, закінчилася.

06 червня 2022 року закінчився дією паспорт громадянина України, у зв`язку з досягненням позивачем 25-ти річного віку.

У квітні 2024 року закінчився дією закордонний паспорт позивача.

10 жовтня 2024 року були подані документи на отримання другого закордонного паспорту.

На початку листопада 2024 року були здані усі паспорти, які посвідчують особу громадянина України позивача. Таким чином, на час подання заяви про прийняття спадщини, позивач залишився без жодного документа, який посвідчував його особу громадянина України та який надав би йому можливість звернутися своєчасно з відповідною заявою.

Окрім того, у квітні 2024 року по 18 травня 2024 року взагалі було припинено будь-яке надання громадянам України, які знаходяться за кордоном консульських послуг.

18 травня 2024 року, у зв`язку з набранням законної сили Закону України № 363З-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», консульські послуги були частково відновлені з обмеженнями введеними цим законом.

Без оформлення військово-облікових документів зазначені послуги не надавалися.

Тільки у грудні 2024 року, після отримання військово-облікових документів та реєстрації в додатку «Резерв+», позичав отримав прикінцеву можливість отримати доступ до консульських послуг.

Тільки 10 січня 2025 року позивачем фізично було отримані закордонні паспорти громадянина України, що надало йому можливість негайно вчинити довіреність на ім`я його матері для вчинення нотаріальних дій.

Позивач також зазначає, що 16 січня 2025 року, враховуючи черги до консульських послуг, йому українським консульством в м. Анталія Турецької Республіки було видано довіреність, яка негайно була відправлена матері ОСОБА_4 .

Окрім тих обставин, які зазначені вище, звертає увагу суду на те, що для отримання консульських послуг виникали складнощі не тільки з обмеженням надання таких послуг, але і фізичним доступом до них, обумовлених як тривалістю руху черг, так і фактичного місця проживання у м. Аланія Турецької Республіки, яке розташовано у 140 км від м. Анталія у якому знаходиться дипломатичне консульство України.

Та також, пересування позивача було ускладнено оформленням тимчасового дозволу на проживання, який було підтверджено та оформлено лише 27 листопада 2024 року.

Крім того, позивач зазначає, що 29 січня 2025 року мати отримала довіреність з доданими документами в Україні та повинна була звернутися до нотаріуса з відповідною заявою. Але не змогла цього зробити, оскільки важко захворіла її матір, яка постійно проживає у м. Львів (Україна) та є людиною з інвалідністю 3 групи. Таким чином, матір була вимушена негайно вирушити до бабусі для забезпечення її лікування.

Через хворобу бабусі, за обставин вказаних вище, з об`єктивних незалежних підстав, які повністю не залежали від позивача, було додатково пропущено строк на звернення з заявою до нотаріуса.

По поверненні з м. Львів мати позивача на підставі довіреності негайно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та 21 березня 2025 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Корой Інною було видано відмову у вчиненні нотаріальних дій, яким нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз`яснила право на звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренко В.С.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.04.2025 року відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання додаткового строку на прийняття спадщини. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Корой І.Ф. посвідчену належним чином копію спадкової справи №73832680, яка заведена за заявою ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03.06.2025 року судом протокольною ухвалою було залучено до участі у справі в якості третьої особи Одеську міську раду.

В судове засідання 30.06.2025 року позивач та його представник не зявилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, проте 30.06.2025 року представник позивача надіслав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

В судове засідання 30.06.2025 року відповідач ОСОБА_2 не зявився, про час та місце засіданні був повідомлений належним чином, проте надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання 30.06.2025 року представник третьої особи Одеської міської ради не зявився, про час та місце засідання був повідомлений належним чином, шляхом надіслання судової повістки до електронного кабінету, відповідно до довідки про доставку електронного документу.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно договору купівлі-продажу №Н/97-0889 від 15.09.1997 року ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_3 придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_6 , батьками записано ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_2 , батьками записано ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_1 , батьками записано ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Відповідно до заповіту складеного 30.08.2021 року ОСОБА_3 все своє майно заповів ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 проживали разом та зареєстровані ОСОБА_3 (батько) та ОСОБА_2 (син).

Позивач в позовній заяві зазначив, що після введення військового стану в Україні він виїхав за межі держави Україна. За час його перебування за кордоном дія документів, що посвідчують його особу, закінчилася.

На початку листопада 2024 року були здані усі паспорти, які посвідчують особу громадянина України позивача. Таким чином, на час подання заяви про прийняття спадщини, позивач залишився без жодного документа, який посвідчував його особу громадянина України та який надав би йому можливість звернутися своєчасно з відповідною заявою.

Окрім того, у квітні 2024 року по 18 травня 2024 року взагалі було припинено будь-яке надання громадянам України, які знаходяться за кордоном консульських послуг.

18 травня 2024 року, у зв`язку з набранням законної сили Закону України № 363З-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», консульські послуги були частково відновлені з обмеженнями введеними цим законом.

Без оформлення військово-облікових документів зазначені послуги не надавалися.

Позивач у грудні 2024 року, після отримання військово-облікових документів та реєстрації в додатку «Резерв+», отримав можливість отримати доступ до консульських послуг, а у подальшому отримати закордонний паспорт, який він отримав 10.01.2025 року.

16.01.2025 року консулом Консульства України в м. Анталія було посвідчено довіреність видану ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_4 .

21 березня 2025 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Корой Інною було видано відмову у вчиненні нотаріальних дій, яким нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз`яснила право на звернення до суду.

Як зазначає позивач, його матір ОСОБА_4 після отримання довіреності яка була ним видана, звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу 21.03.2025 року, оскільки була вимушена поїхати до м. Львов, через хворобу її матері ОСОБА_9 , яка перебувала на лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «1 територіальне медичне обєднання м. Львова» у період з 25.02.2025 року по 03.03.2025 року, що підтверджується довідкою лікаря ОСОБА_10 від 14.04.2025 року.

Відповідно до ст.ст.1218,1220,1221,1223,1258 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та є спадкоємцем за заповітом після смерті діда - ОСОБА_3 .

Позивачу було відмовлено у видані свідоцтва про прийняття спадщини, у зв`язку із пропуском строку, встановленого ст. 1270 ЦК.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Норми ст. 1272 ЦК щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК.

Відповідно до ст. 1272 ЦКУкраїни визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Так, 22 лютого 2022 року Указом президента України введено військовий стан на всій території України.

Таким чином, введення військового стану та обмеження введенні ним, у тому числі на надання дипломатичних та консульських послуг, є об`єктивною перешкодою для своєчасного звернення з відповідною заявою.

Відсутність документів, що посвідчують особу, або неналежне їх оформлення, у зв`язку з неможливістю їх отримання у консульській установі або у ДП-документ з подальшою затримкою доставлення виготовленого документа до особи, якій вони були видані, є об`єктивною перешкодою у своєчасному отриманні документа, у тому числі довіреності, яка надає можливість звернутися з заявою про прийняття спадщини уповноваженій особі, оскільки за вимогами ЦК заяви про прийняття спадщини подаються особисто.

Перебування за кордоном, у тому числі хвороба найближчого родича, який перебуває у іншому місті є об`єктивними причинами пропуску строку.

Таким чином, позивачем було пропущено строк з поважних причин, які є об`єктивними та не залежали від нього, тим більш що позивач почав своєчасно вживати заходи щодо оформлення спадщини.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини, суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку подачі такої заяви поважними, а позов задовольнити та визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви.

Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судового збору, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 141, 263, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Одеська міська рада про надання додаткового строку на прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши його тривалістю три місяці з моменту набрання цим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя В. С. Петренко