Справа № 545/1731/25
Провадження № 2/545/1279/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2025 р. м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Зуб Т.О.,

за участю секретар судового засідання Пінчук З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості та неустойки (пені) на несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що рішенням Октябрського районного суду Полтавської області від 22.08.2023р. у справі № 554/5781/23 був розірваний шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 . Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає з позивачкою. На момент розірвання шлюбу між сторонами було узгоджено усі суттєві моменти щодо утримання та виховання дитини, розподілу спільного майна подружжя. З метою закріплення усіх домовленостей, 05.05.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір про сплату аліментів на утримання дитини, який було посвідчено приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Івженко Л.В. Згідно п. 2 вказаного Договору за домовленістю між батьками, батько дитини повинен сплачувати на користь матері дитини кошти у розмірі 7500,00 грн. Аліменти повинні сплачуватись не пізніше 20 (двадцятого) числа кожного місяця. Відповідно до п. 16 Договору, сторони, підтвердили, що «... цей договір відповідає нашим дійсним намірам і не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, укладається нами у відповідності зі справжньою нашою волею, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску та на вигідних для нас умовах і не є результатом впливу тяжких обставин, договір укладається нами без застосування обману чи приховування фактів, які мають істотне значення, ми однаково розуміємо значення, умови договору, його природу і правові наслідки, бажаємо настання саме тих правових наслідків, що створюються даним договором, а також свідчимо, що договором визначені всі істотні умови, про що свідчать наші особисті підписи на договорі». Відповідно до ст. 18 Договору: «Сторони стверджують, що отримали від нотаріуса всі роз`яснення стосовно цього договору і жодних зауважень, доповнень або суперечностей відносно умов цього договору, а також питань, які залишилися б нез`ясованими і незрозумілими для них».

ОСОБА_2 , оцінивши рівень своїх доходів та свій матеріальний стан, добровільно та з повним розумінням подальших наслідків і отриманими роз`ясненнями від нотаріуса самостійно визначив що сума 7500,00 грн. на утримання його дитини є достатньою та спроможною для нього сумою та відповідає рівну затрат на дитину для його забезпечення. В подальшому, починаючи з травня 2024 року, відповідач самостійно вирішив, що він буде сплачувати аліменти у розмірі 3500,00 грн.

У зв`язку з тим, що сторони не змогли вирішити питання сплати мирним шляхом, ОСОБА_1 звернулась до Приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ївженко Л.В. з метою вчинення нею виконавчого напису для стягнення заборгованості зі сплати аліментів з ОСОБА_2 , на підставі Договору про сплату аліментів на дитину. Проте, 30.01.2025 року позивач отримала Постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії- вчиненні виконавчого напису для стягнення заборгованості зі сплати аліментів з ОСОБА_2 , через відсутність безспірності у вчиненні нотаріальної дії, адже, 13.01.2025 року нотаріусу від ОСОБА_2 надійшла заява з вимогою не вчиняти виконавчий напис, адже останній не погоджується з розміром боргу та планує оскаржувати його в судовому порядку.

Відповідно до п. 9 Договору, у разі невиконання, неналежного або несвоєчасного виконання батьком умов даного договору та виникнення заборгованості з вини батька, він зобов`язаний сплатити неустойку (пеню) в розмірі 3%(трьох) відсотків під несплаченої суми аліментів, та/або додаткових витрат на дитину за кожен день прострочення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 Договору, сторони погодили, що аліменти у розмірі та в порядку передбачених Договором, починаються з 05.03.2023 року (за червень).

Відповідно до банківських виписок сума сплачених аліментів складає: 23.05.2024 року - 3500 гривень 00 копійок; 20.06.2024 року - 3500 гривень 00 копійок; 20.07.2024 року - 3500 гривень 00 копійок; 19.08.2024 року - 3500 гривень 00 копійок; 20.09.2024 року - 4000 гривень 00 копійок; 21.10.2024 року - 3500 гривень 00 копійок; 20.11.2024 року - 3900 гривень 00 копійок; 21.12.2024 року - 3500 гривень 00 копійок; 20.01.2025 року - 3500 гривень 00 копійок; 20.02.2025 року - 3500 гривень 00 копійок; 20.03.2025 року - 3500 гривень 00 копійок.

Отже, заборгованість зі сплати аліментів за період з травня 2024 року по березень 2025 року складає 43100 гривень 00 копійок. Загальна сума неустойки (пені) за заборгованістю по сплаті аліментів на підставі п. 9 Договору про сплату аліментів на утримання дитини від 05.03.2023 року, складає 38520 гривень 00 копійок.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість по аліментам та пеню у вищезазначених розмірах.

Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 30.04.2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник- адвокат Тимошенко Д.В. в судове засідання не з`явилися, про час та дату слухання справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком неповнолітнього сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 14). Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22.08.2023 року (а.с. 18).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 189 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

05.05.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір про сплату аліментів на утримання дитини, який було посвідчено приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Івженко Л.В. (а.с. 19-23) Згідно п. 2 вказаного Договору за домовленістю між батьками, батько дитини повинен сплачувати на користь матері дитини кошти у розмірі 7500,00 грн., починаючи з 05.06.2023 року та не пізніше 20 (двадцятого) числа кожного місяця.

Відповідно до п. 16 Договору, сторони, підтвердили, що «... цей договір відповідає нашим дійсним намірам і не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, укладається нами у відповідності зі справжньою нашою волею, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску та на вигідних для нас умовах і не є результатом впливу тяжких обставин, договір укладається нами без застосування обману чи приховування фактів, які мають істотне значення, ми однаково розуміємо значення, умови договору, його природу і правові наслідки, бажаємо настання саме тих правових наслідків, що створюються даним договором, а також свідчимо, що договором визначені всі істотні умови, про що свідчать наші особисті підписи на договорі».

Відповідно до ст. 18 Договору: «Сторони стверджують, що отримали від нотаріуса всі роз`яснення стосовно цього договору і жодних зауважень, доповнень або суперечностей відносно умов цього договору, а також питань, які залишилися б нез`ясованими і незрозумілими для них».

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Проте, починаючи з травня 2024 року, відповідач, в порушення умов договору, почав сплачувати аліменти у розмірі 3500,00 грн. Відповідно до банківських виписок сума сплачених аліментів складає: 23.05.2024 року - 3500 гривень 00 копійок; 20.06.2024 року - 3500 гривень 00 копійок; 20.07.2024 року - 3500 гривень 00 копійок; 19.08.2024 року - 3500 гривень 00 копійок; 20.09.2024 року - 4000 гривень 00 копійок; 21.10.2024 року - 3500 гривень 00 копійок; 20.11.2024 року - 3900 гривень 00 копійок; 21.12.2024 року - 3500 гривень 00 копійок; 20.01.2025 року - 3500 гривень 00 копійок; 20.02.2025 року - 3500 гривень 00 копійок; 20.03.2025 року - 3500 гривень 00 копійок (а.с. 23-28).

Якщо договір про надання аліментів не виконується платником, їх одержувач має право звернутися до державного виконавця для примусового виконання договору, якщо ж він звертається до суду з позовом про стягнення аліментів у судовому порядку на загальних підставах, передбачених законодавством, його позов не підлягатиме задоволенню, оскільки укладенням аліментного договору сторони вже пов`язані зобов`язанням з надання аліментів, і для таких осіб встановлений спеціальний порядок виконання договору і стягнення аліментів. Якщо угода порушує інтереси дитини, можливе звернення до суду з позовом про його примусову зміну або розірвання, а за наявності передбачених законом підстав - і визнання його недійсним.

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_1 звернулась до Приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ївженко Л.В. з метою вчинення нею виконавчого напису для стягнення заборгованості зі сплати аліментів з ОСОБА_2 , на підставі Договору про сплату аліментів на дитину. Проте, 30.01.2025 року позивач отримала Постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії- вчиненні виконавчого напису для стягнення заборгованості зі сплати аліментів з ОСОБА_2 , через відсутність безспірності у вчиненні нотаріальної дії, адже, 13.01.2025 року нотаріусу від ОСОБА_2 надійшла заява з вимогою не вчиняти виконавчий напис, адже останній не погоджується з розміром боргу та планує оскаржувати його в судовому порядку (а.с. 29-30).

Таким чином, заборгованість зі сплати аліментів за період з травня 2024 року по березень 2025 року складає 43100 гривень 00 копійок.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом ст. 611 ЦК України).

Відповідно до п. 9 Договору, у разі невиконання, неналежного або несвоєчасного виконання батьком умов даного договору та виникнення заборгованості з вини батька, він зобов`язаний сплатити неустойку (пеню) в розмірі 3%(трьох) відсотків під несплаченої суми аліментів, та/або додаткових витрат на дитину за кожен день прострочення зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня)- це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання- сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

Перевіряючи правомірність здійсненого стороною позивача розрахунку суд встановив, що загальна сума неустойки (пені) за заборгованістю по сплаті аліментів на підставі п. 9 Договору про сплату аліментів на утримання дитини від 05.03.2023 року, складає 38520 гривень 00 копійок, що узгоджується з вимогами ч. 1 ст.196 СК України.

Отже, враховуючи вищенаведене а також те, що відповідач ОСОБА_2 з вимогами про зменшення розміру аліментів до суду не звертався, договір від 05.05.2023 року про сплату аліментів на утримання дитини не оскаржував, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням положень ст.ст. 137, 141 ЦПК України, підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,40 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 141, 247, 258-259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості та неустойки (пені) на несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , заборгованість за договором про сплату аліментів на дитину від 05.05.2023 року в сумі 43100 (сорок три тисячі сто) грн. 00 коп., неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 38520 (тридцять вісім тисяч п`ятсот двадцять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т. О. Зуб