Справа № 373/1259/25
Номер провадження 2/373/822/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 липня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояка Д.В.,

за участі секретарки судових засідань Хоменко Н.І.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженоювідповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Представник позивача звернувся до суду з вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами №, №40682-11/2023 та №37402-11/2023 в загальному розмірі 79921,25 грн; стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між АТ «ОТП Банк» та відповідачем 02.03.2013 був укладений кредитний договір №, який за правовою природою є змішаним договором, а саме: кредитний договір та договір про надання банківських послуг, в якому містяться елементи різних договорів і надаються декілька різних видів послуг кредитування та видача і обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток, в межах якого було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до договору факторингу №13/10/23 від 13.10.2023, укладеного між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Також, між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем 29.11.2023 та 27.11.2023 були укладені кредитні договори №40682-11/2023 та №37402-11/2023 в електронному форматі, відповідно до умов яких товариство надає клієнту кредити у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки наданими відповідачем.

Згідно з договором факторингу №29042024 від 29.04.2024, укладеного між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами.

Відповідач не виконав свої зобов`язання за вказаними договорами. Після відступлення права грошової вимоги не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 19.05.2025 відкрито провадження в цій справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суд від 11.06.2025 у справі призначене судове засідання.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату розгляду справи повідомлені, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення суду не заперечує.

У зв`язку з цим, відповідно до вимог ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи.

Судом встановлено наступні обставини:

02.03.2013 між відповідачем та ПАТ «ОТП Банк» був укладений договір про надання споживчого кредиту №, умови якого передбачали надання кредиту у загальному розмірі 1986,88 грн, з яких: 1774,00 на придбання послуг у продавця ФОП ОСОБА_2 , 212,88 на придбання послуг зі страхування в ПАТ «СК Арсенал страхування», строк кредиту 12 місяців, сума першого внеску 1500,00 грн, відсоткова ставка - 10 % річних.

У пп.1.4.2, 1.4.4. договору вказано, що сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в графіку платежів. Проценти сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п.1.1 даного договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений у графіку платежів.

Крім того, відповідно до п. 2 договору про споживчий кредит «Видача та обслуговування кредитної картки позичальника» банк зобов`язувався відкрити позичальнику картковий рахунок в гривнях та випустити кредитну картку типу MasterСard Standard зі встановленим розміром кредитного ліміту 1000 грн на строк 3 роки.

До позову додана копія графіку платежів від 02.03.2013 де зазначена загальна сума платежів за розрахунковий період 2991,17 грн, а саме: 1986,88 грн погашення основної суми кредиту, 110,17 грн проценти за користування кредитом, 894,12 грн комісія.

До позову додані копії договору страхування від нещасних випадків №20/01/ від 02.03.2013 укладеного між відповідачем та ПАТ СК «Арсенал страхування», інформаційного листка «Умови кредитування по продукту «Базовий»», сертифікацію до кредитного договору від 02.03.2013, рахунку ФОП ОСОБА_2 від 02.03.2013, товарного чеку ТЦ «Підсінний» із зазначенням суми першого внеску по кредиту 1500 грн, заявки дозволу на обробку персональних даних.

Як вбачається з копії договору факторингу №13/10/23 від 13.10.2023, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та АТ «ОТП Банк», останнє передає (відступає) за плату належні йому права вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників.

Однак копія договору факторингу від 13.10.2023 містить лише окремі аркуші договорів, зокрема з наступними розділами: 1.Предмет договору; 2.Тлумачення термінів; 3.Гарантії клієнта; 4.Гарантії фактора; 5.Виключення відповідальності клієнта; 6.Порядок фінансування; 15.Відомості про відповідальних осіб, аркуші договору з пунктами 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14 представником позивача суду не надані.

До вказаного договору факторингу доданий витягу з реєстру боржників №2 від 13.10.2023.

29.11.2023 між відповідачем та ТОВ «Аванс кредит» був укладений договір про надання фінансового кредиту №40682-11/2023, умови якого передбачали надання позики у розмірі 4000,00 грн, строк кредиту 360 днів, відсоткова ставка 2,5 % в день.

Копія зазначеного договору засвідчена електронним підписом відповідача.

У пп.1.6 договору вказано, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №4441-11хх-хххх-4073.

До позову додані копії графіку платежів та паспорту споживчого кредиту засвідчені електронним підписом відповідача.

27.11.2023 між відповідачем та ТОВ «Аванс кредит» був укладений договір про надання фінансового кредиту №37402-11/2023, умови якого передбачали надання позики у розмірі 4000,00 грн, строк кредиту 360 днів, відсоткова ставка 2,5 % в день.

Копія зазначеного договору засвідчена електронним підписом відповідача.

У пп.1.6 договору вказано, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №4441-11хх-хххх-4073.

До позову додані копії графіку платежів та паспорту споживчого кредиту засвідчені електронним підписом відповідача.

Як вбачається з копії договору факторингу №29042024 від 29.04.2024, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Аванс кредит», останнє передає (відступає) за плату належні йому права вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників.

Однак, копія зазначеного договору містить лише окремі аркуші, зокрема з наступними розділами: Визначення термінів, що використовуються у даному Договорі; 1.Предмет договору; 2.Гарантії; 3.Порядок розрахунків, а зі змісту вбачається наявність 9 розділів договору, які представником позивача суду не надані.

Крім цього, до вказаного договору додано лише два з п`яти зазначених у ньому додатків, які є його невід`ємною частиною, а саме копію акту прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу, частина змісту в якому прихована, та витяг з реєстру боржників до договору факторингу.

У матеріалах справи відсутні повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами та будь-яке підтвердження про направлення відповідачу таких повідомлень.

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до норм ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У ч. 1 ст. 513 ЦК України зазначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінка аргументів сторін, доказів.

Cудом враховується, що передбачений ст. 81 ЦПК України обов`язок доказування розповсюджується на сторони лише щодо посилання ними на певні обставини. Закон не покладає на відповідача обов`язку спростування певних тверджень позивача, крім справ щодо визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, до яких ця справа не відноситься. Будь-яких судових рішень на підтвердження обставин, на які посилається позивач, суду не надано.

Отже, неподання відповідачем відзиву на позов або доказів, що спростовують факт укладення кредитного договору, чи наявність заборгованості, чи її розмір є правом відповідача та не свідчить про визнання ним обставин, на які посилається позивач.

Зважаючи на основні засади цивільного судочинства - верховенство права (правовладдя) та законність, суд не може покладати на відповідача у цій справі обов`язок спростування будь-яких обставин, на які посилається позивач.

З огляду на вищенаведені приписи цивільного законодавства, кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей.

Однак жодних доказів щодо надання відповідачу ТОВ «Аванс кредит» 8000,00 грн за двома кредитними договорами, не надано.

Зокрема, не надано виписок з особових рахунків, копій квитанцій, меморіальних ордерів, платіжних доручень тощо, в яких би зазначалося про перерахування саме зазначеними товариствами на виконання відповідних кредитних договорів на картковий рахунок НОМЕР_2 хх-хххх-4073, який визначений у договорах, грошових коштів.

Отже, твердження позивача про укладення зазначених кредитних договорів, зважаючи на відсутність доказів про передачу кредитних коштів, є припущенням, що не підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами.

Що стосується кредитного договору № від 02.03.2013, укладеного між АТ «ОТП Банк» та відповідачем, слід зазначити наступне.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, що викладений у постанові від 06.09.2017 у справі № 531/648/15-ц, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним.

Верховний Суд у постанові від 06.11.2023 у справі №204/224/21 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Судом встановлено, що підписавши договір про надання споживчого кредиту № від 02.03.2013, відповідач прийняв умови надання всіх послуг, зокрема, строк кредитування, плату за кредит, порядок погашення кредиту, відповідальність.

Разом з тим, умови договору щодо сплати щомісячної комісії, не відповідає вимогам чинного законодавства.

Будь-яких доказів того, що зазначені комісії спрямовані на оплату будь-яких послуг кредитодавця у зв`язку з укладеним між сторонами кредитним договором, не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № від 02.03.2013 в розмірі 2097,05 грн, відповідно до сум, визначених у графіку платежів, а саме: основної суми кредиту в розмірі 1986,88 грн, процентів за користування кредитом в розмірі 110,17 грн.

Крім того, суду не надано жодних доказів виконання кредитодавцем умов договору щодо видачі відповідачу кредитної картки MasterСard Standard та встановлення кредитного ліміту в розмірі 1000 грн.

З огляду на вищевказане, позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, як передбачено ст.4 ЗУ «Про судовий збір».

Ціна позову, визначена позивачем сумою стягнення 79921,25 грн.

Оскільки, суд частково задовольняє вимоги на суму 2097,05 грн, що становить 2,6 % від ціни позову, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 78,73 грн (3028,00:100 х 2,6%) судових витрат.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженоювідповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № від 02.03.2013 в розмірі 2097(дві тисячі дев`яносто сім) гривень 05 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 1986(одна тисяча дев`ятсот вісімдесят шість) гривень 88 копійок; заборгованість за відсотками у розмірі 110 (сто десять) гривень 17 копійок.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 78 (сімдесят вісім) гривень 73 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: вул.Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032;

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Д. В. Свояк