Справа № 467/396/25
Провадження № 2/467/202/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07.07.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Догарєвої І.О.,

за участю секретаря Скорнякової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства «Акцент-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

26.03.2025 року представник акціонерного товариства «Акцент-банк» (далі АТ «А-Банк») звернувся до суду з позовною завою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 38102,73 грн та судового збору в розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позову представник Акціонерного товариства «Акцент-банк» зазначив, що ОСОБА_1 звернулася до АТ «Акцент-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк». 23.10.2020 року, будучи клієнтом банку ОСОБА_1 уклала з банком кредитний договір №АВН0СТ48873412 щодо надання останній кредиту в розмірі 30000 грн строком на 40 місяців (тобто до 22.02.2024 року) зі сплатою процентів у розмірі 50 щорічно та комісії в розмірі 0 грн.

Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 38102,73 грн, як утворилась станом на 25.03.2025 року та понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21.04.2024 року відкрито провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подав клопотання, в якому просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася рекомендованими поштовими відправленнями, два з яких було повернуто до суду Укрпоштою з відміткою про відсутність відповідача за місцем проживання, одне з відміткою про відмову адресата від отримання поштового відправлення. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Заяв, клопотань, відзиву від відповідачки не надходило.

Враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 223 ч. 4 ЦПК України та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що підписанням анкети-заяви від 24.01.2010 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк», ОСОБА_1 зазначила, що згодна, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Із заяви клієнта №АВН0СТ48873412 від 23.10.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 просила АТ «Акцент-Банк» надати кредит в розмірі 30000 грн, зі сплатою процентної ставки за користування кредитом в розмірі 50% на рік (процента ставка фіксована). Строк кредитування 36 місяців. ОСОБА_1 погодилась, що вказана заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «А-Банк» при наданні банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту становить кредитний договір. Заява підписана простим електронним підписом.

Надання кредитних коштів на рахунок відповідачки в розмірі 30000,00 грн підтверджується меморіальним ордером від 23.10.2020 року та випискою по кредиту за період з 23.10.2020 року по 24.03.2025 року.

В період дії договору відповідачка належним чином не дотримувалась його умов договору, внаслідок чого станом на 25.03.2025 року у відповідачки перед Банком виникла заборгованість в розмірі 38102,73 грн, з яких: 22133,56 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 15969,17 грн загальний залишок заборгованості за процентами.

Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, випискою по кредиту, умовами договору укладеного між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частина перша статті 638 ЦК України визначає, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

В силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закону).

Відповідно до статті 3 Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

У постанові від 07.04.2021 у справі №623/2936/19 Верховний Суд сформував висновок про правомірність використання при укладенні електронного договору електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора.

Суд встановив, що кредитний договір, про який йдеться у справі, за формою відповідає вимогам законодавства, договір підписаний відповідачкою простим електронним підписом, ОСОБА_1 при укладенні договору проходила ідентифікацію за ідентифікаційним кодом, паспортними даними, номером мобільного телефону.

Відповідачка, підписавши вказаний договір, не лише погодила умови договору, але й скористалася кредитом, який перерахований на її картковий рахунок.

Предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1062 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм, а також матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачці кредит, однак, відповідачка ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого станом на 25.03.2025 року у відповідачки перед Банком виникла заборгованість в розмірі 38102,73 грн, з яких: 22133,56 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 15969,17 грн загальний залишок заборгованості за процентами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 38102,73 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Позов акціонерного товариства «Акцент-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Акцент-банк» (місцезнаходження: 49074, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11; ) заборгованість за кредитним договором в розмірі 38102 (тридцять вісім тисяч сто дві) гривні 73 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Акцент-банк» (місцезнаходження: 49074, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11; ) судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Арбузинським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене іншими учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О.Догарєва