Справа № 137/554/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Гопкіна П.В.,
за участю секретаря Іванової І.О.,
сторін у справі: представника позивача - адвоката Зайця Б.В.,
представника відповідача адвоката Стьоби Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в с-щі Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,
30.04.2025 адвокат Заєць Б.В. (уповноважений представляти інтереси позивачки на підставі ордеру серії АВ № 1199677 від 28.04.2025 (а.с. 8) звернувся до суду із вказаним позовом мотивуючи його тим, що 09.01.2024 між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб, після чого подружжя виїхало до Польщі. Під час перебування за кордоном у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але через погіршення відношень позивачка повернулася в Україну з дитиною. Вона не має можливості працювати, оскільки займається доглядом за сином, а відповідач відмовився її утримувати. Представник позивачки просить суд стягувати на користь позивачки аліменти у розмірі 1/4 від доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки відповідач фізично здоровий і працевлаштований. Також зазначено, що , позивач очікує витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.
20.05.2025 представник відповідача - адвокат Стьоба Ю.М. (уповноважений представляти інтереси відповідача на підставі ордеру серії АВ № 1020895 від 14.05.2025 (а.с. 51), подав через підсистему «Електронний суд» відзив на позовну заяву у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини. Вважає, що даний позов не підлягає задоволенню, оскільки вказує, що ОСОБА_1 ввела суд в оману, зазначивши, що проживає в Україні та не має доходів, тоді як насправді вона мешкає в Польщі й отримує фінансову допомогу. У свою чергу ОСОБА_2 через війну не має можливості працевлаштуватися і не має доходів, тому не може утримувати дружину. Також згідно із судовим наказом, з нього стягуються аліменти на утримання дитини. З огляду на це, ОСОБА_2 не в змозі надати матеріальну допомогу дружині. Доказів можливості ним утримувати позивачку стороною позивача надано не було. Відтак просив відмовити у задоволені позову (а.с. 21).
01.07.2025 представником відповідача адвокатом Стьобою Ю.М. було подано клопотання про витребування доказів з Державної прикордонної служби України, а саме інформації про те, чи перетинали державний кордон України і в якому напрямку Шевцова Л.Ю., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 48). Однак, з огляду на те, що представник позивача адвокат Заєць Б.В. не заперечував проти обставини, що позивачка з дитиною на даний час тимчасово знаходиться в Польщі, а також не було зазначено, ким є ОСОБА_4 та її зв`язок зі справою, суд ухвалив відмовити у задоволенні вказаного клопотання.
Позивачка ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась. Натомість її представник - адвокат Заєць Б.В., у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав позов і просив його задовольнити, зазначивши, що позивачка відповідно до положення ч.2 ст. 84 СК України має право на утримання від чоловіка-батька дитини.
Відповідач ОСОБА_2 не з`явився у судове засідання. Його представник, адвокат Стьоба Ю.М., просив відмовити у задоволенні позову, аргументуючи відсутністю факту догляду за дитиною - позивачкою. Позивачка, як переселенка, отримує пільги і має безкоштовне житло у Польщі, натомість догляд за дитиною виконує матір позивачки. Він зазначив, що відсутність потреби є підставою для відмови у позові, оскільки позивачка працює за кордоном і має фінансову підтримку. Також зауважив, що ОСОБА_1 не може утримувати її через власні фінансові труднощі. Відповідач безробітний, шукає роботу, але зазначив, що державна підтримка позивачки та її вибір жити в Польщі свідчать про відсутність реальної потреби в аліментах. Документальних доказів, що підтверджують необхідність матеріальної допомоги, не надав. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Також адвокатом Стьобою Ю.М. подано письмові пояснення, в яких він зазначає, що позивачка не здійснює фактичний догляд за дитиною, оскільки проживає за кордоном і отримує соціальні виплати, а дитина перебуває під опікою її матері. Вважає, що це свідчить про відсутність підстав для стягнення аліментів, адже позивачка має можливість працювати та отримує аліменти на утримання дитини, в той час як ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований і не має стабільного доходу. Таким чином, його фінансові можливості не дозволяють забезпечувати утримання дружини. Дії позивачки також можна трактувати як зловживання правом, оскільки вона намагається перекласти фінансові зобов`язання на відповідача без достатніх підстав. У зв`язку з цим, просив долучити пояснення до матеріалів справи та відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 52).
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
На підтвердження позовних вимог представником позивачки надано наступні докази.
Так, відповідно до витягу з реєстру територіальної громади (а.с. 3) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .
Свідоцтвом про шлюб (а.с. 4) підтверджується факт шлюбних відносин між сторонами.
Актом обстеження житлово-побутових умов 21.04.2025 (а.с. 5) зазначається про те, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 . Спільно із нею проживає її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент обстеження , батька дитини ОСОБА_2 не будо. Зі слів сусідів, які підписали цей акт, він разом із сім`єю за даною адресою не проживає.
Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 6-7) батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
02.05.2025 Літинським районним судом Вінницької області винесено наказ (а.с. 22) яким вказано стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку(доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно і до його повноліття, починаючи стягнення з 30.04.2025 року.
Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.
Згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.
Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Згідно п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, відсутністю даних про перебування на утриманні відповідача непрацездатних батьків, інших дітей, а також відсутності жодних доказів неможливості відповідача надавати матеріальну допомогу дружині, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини та стягнути з відповідача на користь позивачки на її утримання в розмірі частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років (відповідно до положень ч.2 ст. 84 СК України).
Також в ході судового розгляду суду стороною позивача не було надано доказів понесення судових витрат. Під-час судового розгляду вимога про стягнення судових витрат не була заявлена.
Щодо розподілу судових витрат у справі, суд вбачає доцільним зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Таким чином із відповідача ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн., оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів.
Керуючись ст.ст. 7, 79, 80, 84 СК України, ст.ст. 2, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд,
Стягувати зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 30.04.2025 і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць.
Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави Україна судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14.07.2025.

Суддя : Гопкін П. В.