Провадження №2/748/617/25
Єдиний унікальний № 748/939/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2025 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді Кухти В.О.,

секретаря Крошки І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, треті особи: Чернігівська районна державна нотаріальна контора, Чернігівська районна державна адміністрація Чернігівського району Чернігівської області, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

28.03.2025 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява від позивача до відповідача, в якій позивач просить:

1) встановити, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 ;

2) визначити за ОСОБА_1 право, в порядку спадкування за законом, не земельну частку (пай) по КСГП «Нива», розміром 3,63 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в с. Роїще, Чернігівського району, Чернігівської області, яке належало ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на підставі рішення № 330 Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 29.07.1996 р. (сертифікат зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 839 від 05.08.1996 р.), яке позивач успадкував після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 .

Позивач мотивує свої вимоги тим, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) по КСГП «Нива», розміром 3,63 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала їй на підставі сертифікату.

Відтак, відповідно з копії спадкової справи № 180/1997, після померлої ОСОБА_3 , до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся її чоловік ОСОБА_2 .

Крім того, позивач зазначає, що ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті був зареєстрований її чоловік ОСОБА_2 .

Під час життя ОСОБА_2 встиг оформити право власності на частину спадкового майна, однак не встиг отримати свідоцтво про право на земельну частку (пай).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , де відповідно після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на земельну частку (пай) по КСГП «Нива», розміром 3,63 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), які ОСОБА_2 не встиг оформити після смерті ОСОБА_3 .

Разом з тим, позивач вказує, що ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , сам.

Під час життя ОСОБА_2 не було складено заповіт.

Відтак, маючи намір прийняти спадщину, позивач звернувся до Чернігівської державної районної нотаріальної контори за місцем знаходження спадкового майна, де було заведено спадкову справу № 518/200 та в подальшому позивачу було видано свідоцтво про право власності на частину спадкового майна ОСОБА_2 .

Тим не менш, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем (донькою) ОСОБА_2 , яка входить до числа спадкоємців першої черги спадкування.

Відносно спадкового майна, а саме: земельна частка (пай) по КСГП «Нива», розміром 3,63 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), Чернігівською державною районною нотаріальною конторою було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, де державний нотаріус повідомив, що даний сертифікат було видано після смерті ОСОБА_3 , тобто після припинення у останньої цивільної дієздатності, що суперечить нормам чинного законодавства.

При цьому, державний нотаріус послався на норми ЦК України (2004 р.), які, як зазначає позивач, не регулюють дані правові підстави на момент смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , так і на момент смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки на той час в дії був ЦК УРСР.

Відповідно до постанови Чернігівської державної районної нотаріальної контори, позивач вважається такою, що прийняла спадщину, адже звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак з незалежних від позивача причин не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом на земельну частку (пай).

Також, позивач у позовній заяві вказує, що їй для спадкування майна після померлого батька ОСОБА_2 необхідно встановити факт родинних відносин між фізичними особами, оскільки в свідоцтві про народження позивача, в графі по батькові, зазначено батьком ОСОБА_2 , при цьому батько позивача помер, як ОСОБА_2 , а крім того, всі правовстановлюючі документи в порядку спадкування було видано на ім`я ОСОБА_2 , а також в довідках з сільської ради зазначено ім`я померлого батька позивача як ОСОБА_2 .

З чого випливає, як наголошує позивач, що вимога у вигляді встановлення факту родинних відносин між фізичними особами є доречною.

Отже, вищезазначені питання, а саме: отримання у нотаріуса свідоцтва про право власності на спадщину за законом на земельну частку (пай) та встановлення факту родинних відносин між фізичними особами в позасудовому порядку вирішити не вдається, а тому позивач звертається з даним позовом до суду задля визнання свого права.

Ухвалою судді від 03.04.2025 р. провадження у зазначені справі відкрито та призначено підготовче засідання на 26.05.2025 р.

Ухвалою судді від 26.05.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті з викликом сторін на 19.06.2025 р.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не забезпечив явку свого представника, не надали суду заяви про розгляд справи без участі їх представника.

Третя особа 1 Чернігівська районна державна нотаріальна контора не забезпечила явку свого представника у судове засідання, не надали суду заяви про розгляд справи без участі їх представника.

Третя особа 2 Чернігівська районна державна адміністрація Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання не забезпечили явку свого представника, не надали суду заяви про розгляд справи без участі їх представника.

Третя особа 3 ГУ Держгеокадастр у Чернігівській області в судове засідання не забезпечили явку свого представника, не надали суду заяви про розгляд справи без участі їх представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що у позовних вимогах слід відмовити у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 25 (а.с.54).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина.

Також після смерті ОСОБА_3 на її ім`я було видано сертифікат серії РН №958419 на право на земельну частку (пай) по КСГП «Нива», розміром 3,63 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в с. Роїще, Чернігівського району, Чернігівської області, за № 839. Сертифікат видано на підставі рішення № 330 Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 29.07.1996 р., який, в свою чергу, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 839 від 05.08.1996 р. (а.с.14,15).

Згідно з відповіддю ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області від 18.03.2025 р. державний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 958419 ОСОБА_3 до 2013 р. не реєструвався та не видавався (а.с.16).

Згідно із довідки № 93 від 04.03.2025 р. наданою Роїщенським старостинським округом Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, встановлено, що ОСОБА_3 була зареєстрована на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 . За даною адресою на день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований її чоловік ОСОБА_2 (а.с.13).

Державний нотаріальний архів Чернігвіської області на вимогу суду надав копію спадкової справи № 180/1997, що була заведена Чернігівською районною державною нотаріальною конторою до майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.52-60).

Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 зареєстрований 11.12.1982 р. Роїщенською сільрадою с. Роїще, Чернігівського району, Чернігівської області, актовий запис № 13, встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб (а.с.54).

Відповідно до заповіту від 18.07.1988 р., зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій Роїщенською сільською радою під № 46, посвідченого секретарем виконкому Н.В. Сердюк, встановлено, що ОСОБА_3 все її майно, де б воно не було й з чого воно не складалося і взагалі все те на що вона має право за законом і що належить їй на день смерті заповідає ОСОБА_2 (а.с. 58).

Відтак, ОСОБА_2 прийняв спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 дружини ОСОБА_3 за заповітом, що підтверджується свідоцтвами про право на спадину за заповітом від 28.03.1998 р., зареєстрованими в реєстрі за № 2-1405, № 2-1408, № 2-1409, спадкова справа № 180/1997 (а.с.59,60).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 , актовий запис № 21 (а.с.79).

Згідно із довідкою № 92 від 04.03.2025 р. наданою Роїщенським старостинським округом Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, встановлено, що ОСОБА_2 був зареєстрований один на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 (а.с.12).

Державний нотаріальний архів Чернігівської області на вимогу суду надав копію спадкової справи № 518/2000, що була заведена Чернігівською районною державною нотаріальною конторою до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.61-82).

Відповідно до заповіту від 11.09.1999 р., зареєстрованого в реєстрі за № 12, посвідченого секретарем сільської ради та виконкому с. Роїще Семенюк В.О., встановлено, що ОСОБА_2 заповів будинок з надвірними будовами та все його майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він маю право за законом і що належить йому на день смерті заповів дочці ОСОБА_1 (а.с.69).

Позивач змінила прізвище із « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » у зв`язку із укладенням шлюбу із ОСОБА_7 , 1941 р.н., зареєстрованого в реєстрі 23.08.1969 р. Роїщенською сільською радою Чернігівського району, актовий запис № 8 (а.с.64).

Згідно із заповітом від 11.09.1999 р., зареєстрованим в реєстрі за № 13, посвідченого секретарем сільської ради та виконкому с. Роїще, встановлено, що ОСОБА_2 заповів 13/25 частин будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 сину ОСОБА_8 (а.с.80).

Згідно із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.08.2008 р., спадкова справа № 518/2000, зареєстрована в реєстрі за № 2-3263, встановлено, що син спадкодавця ОСОБА_8 успадкував після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 за заповітом 13/25 частин житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с.81).

Відповідно до заяви від 17.07.2007 р. ОСОБА_1 , яка була адресована Чернігівській районній державній нотаріальній конторі, встановлено, що ОСОБА_1 відомо про заповіт посвідчений Семенюк В.О., секретарем виконкому Роїщевської сільської ради Чернігівського району та області від 11.09.1999 р. за реєстровим № 12 на майно, що залишилося після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 , що проживав на день смерті за адресою: с. Роїще, Чернігівський район та область. В заяві також зазначено, що ОСОБА_1 спадщину за заповітом отримувати не бажає, однак бажає отримати її за законом (а.с.72).

Тож, ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 за законом, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 20.05.2000 р. зареєстрованим в реєстрі за № 2-1616, від 20.05.2000 р. зареєстрованим в реєстрі за № 2-1617, від 17.07.2007 р. зареєстрованим в реєстрі за № 2-2504, спадкова справ № 518/2000 (а.с.65 зворот,67,73).

Згідно наданих пояснень по спадковій справі № 518/2000 наданих Чернігівською районною державною нотаріальною конторою Деркач Н.Б. Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції від 28.05.2025 р., встановлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , а саме на право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСГП «Нива» с. Роїще, Чернігівського району, Чернігівської області, розміром 3,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частини в натурі (на місцевості), що з слів позивача входить до складу спадщини та належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої за заповітом був її чоловік, ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, не має можливості, оскільки для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам чинного законодавства (а.с.8).

Сертифікат на право на земельну частку (пай) за № 839, виданий Чернігівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 01.08.1996 р., на ім`я померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , вже після її смерті (а.с.8).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/96 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», встановлено, що паювання підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським аціонерним товариствам, у тому числі, створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійнюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Основним документом, що посвідчує право власності на право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), який видається громадянам єдиного в Україні зразка, а його реєстрації проводиться відповідно районною державною адміністрацією (Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарського підприємства і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 р., ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05.06.2003 р.), а копія такого сертифіката згідно з п. 7 глави 7 розділу І Порядку, при видачі свідоцтва про право на спадщину залишається у справах нотаріуса.

Право на земельну частку (пай) згідно п. 2 Порядку паювання земель мають члени сільськогосподарського підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, у тому числі, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

У ч. 9 ст. 5 Земельного Кодексу України 1990 р. (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частину землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому ч. 6 і ч. 7 ст. 6 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЗК України 1990 р. (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності на землю виникає після одержання документа, що посвідчує це право.

У ч. 2 ст. 23 Земельного Кодексу України 1990 р. (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Отже, право особи на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: одержання КСП державного акта на право колективної власності на землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акта та включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщдини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. ст. 25, 30 ЦК України, цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов`язки) фізичної особи виникає у момент народження та припиняється у момент її смерті. Цивільна дієздатність фізичної особи це здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійнювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Оскільки цивільну дієздатність мають лише особи, які усвідомлюють значення своїх дій, то здатність набувати своїми діями права припиняється у зв`язку зі смертю фізичної особи. Об`єктом цивільних прав є речі, майнові права, зокрема право власності право особи на річ, яке відповідно до вищевикладеного не може бути набуто чи змінено після смерті.

Відповідно до ст. 9 ЦК УРСР, правоздатність громадян це здатність мати цивільна права і обов`язки (цивільна правоздатність) визначається в однаковій мірі за всіма громадянами Української РСР та інших союзних республіках. Правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю.

Згідно із ст. 11 ЦК УРСР, дієздатність це здатність громадянина своїями діями набувати цивільних прав і створювати для себе цивільні обов`язки (цивільна дієздатність) виникає у повному обсязі з настанням повноліття, тобто після досягнення вісімнадцятирічного віку.

Цивільна правоздатність та дієздатність фізичної особи припиняється у зв`язку зі смертю. Це означає, що після смерті особи її здатність мати права та обов`язки, а також здійснювати правочини, припиняється.

Беручи до уваги вищевикладене, а також той факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий на ім`я померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 вже після її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто після припинення у останньої цивільної правоздатності та дієздатності, відсутність доказів перебування ОСОБА_3 в членах КСП на час передачі державного акта на право колективної власності на землю КСГП «Нива», тобто того, що на час цієї передачі вона була жива та отримала право на земельну частку (пай), то суд доходить висновку, що на час смерті ОСОБА_3 вона не набула права на земельну частку (пай) по КСГП «Нива», розміром 3,63 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в с. Роїще, Чернігівського району, Чернігівської області.

Отже, це право не увійшло до спадкової маси та не було успадковане ОСОБА_2 та відповідно позивачкою.

Твердежння позивача на те, що державний нотаріус посилається на норми ЦК України (2004 р.), які не регулювали дані правовідносини на момент смерті ОСОБА_3 (1996 р.), так і на момент смерті ОСОБА_2 (1999 р.), оскільки на той час в дії був ЦК УРСР суд не бере до уваги, оскільки ст. ст. 9, 11 ЦК УРСР прямо закріплено ті ж самі норми на які посилається нотаріус, а саме ст. ст. 25, 30 ЦК України, у своєму поясненні щодо відмови вчинення нотаріальних дій.

Також, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , актовий запис № 22, де в графі «батько» зазначений ОСОБА_2 , а в графі «мати» зазначена ОСОБА_10 (а.с.11).

Повне прізвище, ім`я та по батькові померлого батька позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться як « ОСОБА_2 », що підтверджується: 1) довідкою № 92 від 04.03.2025 р. Роїщенським старостинським округом Новобілоуської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області (а.с.12), 2) свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 28.03.1998 р., зареєстрованого в реєстрі за № 2-1209, № спадкової справи № 180/1997 (а.с.17), 3) заповітом від 11.09.1999 р. зареєстрованого в реєстрі № 12, посвідченого секретарем сільської ради та виконкому с. Роїще Семенюк В.О. (а.с.18), 4) свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.05.2000 р., зареєстрованим в реєстрі за № 2-1617, № спадкової справи № 518/2000 (а.с.19).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Щодо позовної вимоги про встановлення факту родинних відносин між позивачем, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , то ця вимога не підлягає задоволенню, оскільки встановлення цього факту необхідно позивачці для визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 , як встановлено судом, таке право не успадковував, тому підстав для встановлення цього факту немає.

На підставі наведеного, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені сторонами у зв`язку з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, якщо у задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати покладаються на позивача, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати, зокрема судовий збір, слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3, 10, 12, 13, 16, 76, 141, 188, 247, 258, 263-265, 315, 354 ЦПК України, ст. ст. 9, 11 ЦК УРСР, ст. ст. 25, 30, 1218 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) до Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (, місцезнаходження: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Новий Білоус, вул. Свиридовського, буд. 54), треті особи: Чернігівська районна державна нотаріальна контора (, місцезнаходження: м. Чернігів, вул. Шевченка, буд. 48), Чернігівська районна державна адміністрація Чернігівського району Чернігівської області (, місцезнаходження: м. Чернігів, вул. Шевченка, буд. 48), Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області (, місцезнаходження: м. Чернігів, просп. Миру, буд. 14), про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом відмовити у повному обсязі.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Кухта