Справа № 372/6308/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:

Головуючий - суддя Закаблук О.В.

При секретарі - Токовенко Н.О.

За участі сторін:

Сторона позивача:

Позивач - ОСОБА_1 .

Сторона відповідача:

Відповідач - ОСОБА_2

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик Київської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , - про стягнення заборгованостів за договором позики, суд, -

В С Т А Н О В И В :

01.04.2023 року на адресу Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , - про стягнення заборгованостів за договором позики, в прохальній частині якої позивач просить суд винести рішення, на підставі якого:

1. Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) грошові кошти в розмірі 24000 (двадцять чотири тисячі) долларів США нуль центів.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) судові витрати, які позивач поніс у звязку із розглядом справи.

Вищевказані позовні вимоги позивач в мотивувальній частині своєї позовної заяви обгрунтовує наступними обставинами справи та нормами права:

- 20 травня 2022 року громадянин України ОСОБА_1 дав в борг громадянину України ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 24000 (двадцять чотири тисячі) долларів США нуль центів, які ОСОБА_2 (надалі по тексту - відповідач) зобов`язався повернути ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) в строк до 31 серпня 2022 року. Доказом цього є розписка, підписана відповідачем власноруч 22 травня 2022 року.

Станом на дату подання до суду цієї позовної заяви, відповідач не повернув позивачу вищевказані отримані в борг грошові кошти на суму 24000 (двадцять чотири тисячі) долларів США нуль центів.

До 01.08.2023 року відповідач був на телефонному зв`язку з позивачем, обіцяючи позивачу повернути найближчим часом вищевказані отримані в борг грошові кошти. Затримку щодо повернення боргу відповідач пояснював тимчасовими форс-мажорними особистими проблемами. Проте, після 01.08.2023 року він перестав відповідати на дзвінки позивача.

Намагання позивача зустрітись з відповідачем за адресою реєстрації відповідача не дали позитивних результатів, оскільки відповідач усіляко уникав зустрічі з позивачем.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. У випадку позивача свідченням передачі грошей є письмові розписки, підписані відповідачем власноруч.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Фактично, договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Отже, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно правил частини першої ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. При цьому, наявність оригіналу розписки у кредитора свідчить про існування зобов`язання.

У відповідності до Постанов Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 р. у справі №761/12665/14-ц та від 16.01.2019 р. у справі №373/2054/16 суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч,1 ст.1046, ч.1 ст.1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Також, у своїй постанові 08 жовтня 2020 у справі № 0194/1126/18 Верховний Суд дійшов висновків, що тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Також, Верховний Суд підкреслив, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі N0 464/3790/16-ц (провадження N0 14-465цс18) вказано, що «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги, оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки.

Також, у своїй постанові Верховний Суд України 11 листопада 2015 року у справі N06- 1967цс15 дійшов аналогічних висновків зазначених вище, та окрім цього вказав про те, що, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. В той же час суд дійшов висновку про те що, відповідно до статей 1046, 1047 ЦК України договір позики за своєю юридичною природою є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дата її отримання.

На вимогу п. 6, 7, 9, 10, ч. 3 ст. 175 ЦПК України повідомляє, що:

- Відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, позивачем не здійснювались;

- Позивачем не здійснювались заходи досудового врегулювання спору;

- Позивачем не було подано іншого позову до тих же самих відповідачів з тим самим предметом спору та з тих самих підстав.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 16, 267, 525, 526, 625, 1046, 1049 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 28, 43, 49, 60, 82, 118-120, 184, 258, 259, 264, 265 ЦПК України,

25.11.2024 року автоматизованою системою документообігу Обухівського районного суду Київської області на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України, - для розгляду даної справи по суті була визначена суддя Обухівського районного суду Сташків Т.Г., присвоєно справа № 372/6308/24, провадження № 2 2575/24.

25.11.2024 року Обухівським районним судом Київської області (під головуванням судді Сташків Т.Г.) винесено ухвалу, згідно якої:

1. Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, - передати на розгляд за підсудністю до Кагарлицького районного суду Київської області, за адресою: 09201, Київська область, Обухівський район, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, 3.

01.04.2025 року справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , - про стягнення заборгованостів за договором позики, - надійшла на адресу Кагарлицького районного суду Київської області.

01.04.2025 року автоматизованою системою документообігу Кагарлицького районного суду Київської області на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України, - для розгляду даної справи по суті був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., присвоєно справа № 372/6308/24, провадження № 2/368/560/25.

28.04.2025 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, прийнято процесуальне рішення про слухання справи в порядку загального позовного проваджененя, призначено справу до підготовчого судового засідання на 16 год. 00 хв. 14.05.2025 року.

14.05.2025 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 10 год. 00 хв. 16.06.2025 року в зв`язку з письмовим клопотанням позивача ОСОБА_1 та неявкою відповідача ОСОБА_2

16.06.2025 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 12 год. 00 хв. 30.06.2025 року в зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_2

30.06.2025 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшло письмове клопотання відповідача ОСОБА_2 про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, наступного змісту:

- У провадженні Кагарлицького районного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

23.06.2025 року він ознайомився з матеріалами справи № 372/6308/24, але у справі немає договору позики. Натомість є розписка, яка начебто написана від його імені та підписана ним.

В обгрунтування позовної вимоги Позивач зазначає, що дана розписка написана ним.

Він стверджує, що до Кагарлицького районного суду Позивачем надано підроблений документ - розписка від його імені.

Для встановлення істини у справі та підтвердження справжності розписки та підпису необхідно провести судово-почеркознавчу експертизу.

Відповідно до статті 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Порядок призначення судової експертизи в науково-дослідних судово-експертних установах Міністерства юстиції України, обов`язки, права та відповідальність судового експерта, організація та оформления їх результатів визначається Законом України «Про судову експертизу», ЦПК України, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5.

Відповідно до частини першої статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 43, 76, 103, 104 ЦПК України, - відповідач просить суд винести рішення у виді ухвали, на підставі якого:

1. Призначити по цивільній справі № 372/6308/24 судову почеркознавчу експертизу.

2. На вирішення експертизи поставити наступні питання:

- Чи виконано рукописний текст розписки та її підпис ОСОБА_2 ?

3. Проведення даної експертизи доручити Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, що знаходиться за адресою: 04119, вул. Джонса Гарета, 5, м. Київ.

4. На час проведення судової експертизи провадження у справі зупинити.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 30.06.2025 року, відповідач ОСОБА_2 своє письмове клопотання від 30.06.2025 року про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи, - підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 обгрунтовував свої вимоги щодо необхідності призначення по справі судової почеркознавчої експертизи обгрунтовував обставинами справи та нормами права, які містяться в мотивувальній частині його клопотання, та які судом наведено вище.

Відповідач гарантував оплату експертизи.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 30.06.2025 року, позивач ОСОБА_1 не заперечував проти задоволення клопотання відповідача ОСОБА_2 про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи.

Позивач ОСОБА_1 не заперечував проти запитання, яке слід поставити перед експертами, не заперечував проти призначення експертизи експертній у танові, на яку вказує відповідач, не заперечував проти зупинення провадження у справі на час проведення експертизи.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про призначення експертизи, вислухавши думку позивача, який не заперечував проти призначення експертизи, дослідивши матеріали справи, - приходить до висновку щодо задоволення клопотання, - шляхом винесення судового рішення у виді ухвали (як окремого процесуального документу), обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановленеі в судовому засіданні, та застосування до них норм права:

- Так, як вбачається з мотивувальної частини позовної заяви, - предметом позову є стягнення коштів за дорговором позики коштів, які отримані в результаті написання відповідачем боргової розписки від 20 травня 2022 року (оригінал розписки міститься в матеріалах справи, - а.с., 59).

В той же час, - відповідач ОСОБА_2 категорично стверджує, що письмова боргова розписка від 29 травня 2022 року, - написана не ним, а іншою особою, в зв`язку з чим заявляє клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи.

Суд вважає, що клопотання відповідача слід задовольнити, адже виновок експертизи, на думку суду. буде єдиним належним та допустимим доказом на підтвердження чи спростування того факту, що письмова боргова розписка від 20 травня 2022 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи (а.с., 59), - напи сана саме відповідачем ОСОБА_3 , чи іншою особою.

При прийнятті процесуального рішення щодо призначення експертизи суд керувався наступним нормами процесуального права:

- згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Для підтвердження того, що підпис у зазначеній заяві не належить мені, необхідно провести судово- почеркознавчу експертизу.

- згідно ст. 103 ЦПК України суд за клопотанням сторони або за власною ініціативою може призначити експертизу, якщо для вирішення справи необхідні спеціальні знання. Оскільки встановлення справжності підпису потребує спеціальних знань у сфері почеркознавства, проведення відповідної експертизи є необхідним для об`єктивного та неупередженого розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з ясування обставин, що мають значення для справи, - необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами ( стороною ) не надано відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Враховуючи ту обставину, що для об`єктивного вирішення даного спору необхідні спеціальні знання, якими суд не володіє (питання, які виносяться судом на вирішення експертизи не стосуються питань права), - в даній справі слід необхідно призначити судову почеркознавчу експертизу.

Згідно з ч. 4 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, визначаються судом.

Згідно ч. 1 ст. 108 ЦПК України експертиза проводиться судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться за замовленням учасника справи.

Що стосується питання, яке слід поставити на вирішення експерту (ам), то слід поставити питання, на якому наполягає відповідач ОСОБА_2 (з деякою корекцією, яка погоджена з сторонами під час судового засідання).

Що стосується експертної установи, експертам якої слід доручити проведення експертизи, то проведення експертизи слід доручити експерту (ам) експертної установи, на якій наполягає відповідач.

На час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 103, 104, ч. 1 ст. 108, п. 8 ч. 2 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 258, 259, 260263, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання відповідача ОСОБА_2 про призначення в справі судово почеркознавчої експертизи, - задовольнити.

Призначити в справі № 372/6308/24, провадження № 2/368/560/25, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , - про стягнення заборгованостів за договором позики, - судову почеркознавчу експертизу.

На вирішення експертизи поставити наступне запитання:

- Чи виконано рукописний текст письмової боргової розписки від 20 травня 2022 року (оригінал розписки міститься в матеріалах справи, - а.с., 59) та її підпис, - саме фізичною особою, - ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Курково, російська федерація, громадянин України, паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ), - чи, - іншою особою?

Проведення експертизи доручити експертам Київського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України, (адреса: 02000, м. Київ, вул. Джонса Гарета, 5).

Оплату експертизи покласти на відповідача, - ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Курково, російська федерація, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 , тел. моб.: НОМЕР_5 ).

Попередити сторони в справі, що у разі, коли ухилення однієї із сторін від участі в експертизі унеможливить її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

На час проведення експертизи провадження по справі зупинити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

Ухвала про призначення експертизи та зупинення провадження у справі може бути оскаржена окремо від рішення суду на підставі п.п. 12, 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на підставі ч. 1 ст. 356 ЦПК України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду, а особами, що приймають участь у справі, проте, не були присутні при проголошенні ухвали, - протягом п`ятнадцяти днів з момсенту отримання копії ухвали.

Суддя: О.В. Закаблук