Справа № 152/691/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 липня 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Войнаровського І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Країло Степан Васильович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС», про захист прав споживачів, визнання недійними окремих положень договору та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

19 травня 2025 року адвокат Країло С.В., в інтересах ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС», про захист прав споживачів, визнання недійними окремих положень договору та зобов`язання вчинити певні дії.

Зазначив, що на розгляді в Шаргородському районному суді Вінницької області знаходиться справа № 152/341/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 05 травня 2025 року зустрічний позов адвоката Країло Степана Васильовича, що поданий в інтересах ОСОБА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про захист прав споживачів, визнання недійсними окремих положень договору та зобов`язання вчинити певні дії повернуто представнику відповідачки ОСОБА_2 . В цій же ухвалі зазначено, що відповідачка не позбавлена права подати окрему позовну заяву з вищевикладеними вимогами в загальному порядку. Вказує, що з матеріалів справи № 152/341/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 23 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», в особі генерального директора Вініченко Олексія Віталійовича, та громадянкою України ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит за № 4403897, за умовами якого Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим Договором, на строк, визначений п. 1.3. Договору, надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Згідно п.п. 1.2., 1.3. та 1.4. Договору сума кредиту становить 4 000.00 грн., 1.3. Кредит надається строком на 30 днів з 23.03.2021 року, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом до 22.04.2021 року. Пунктом 1.5. Договору передбачено, що загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 12.00 грн. в грошовому виразі та 4.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 4012.00 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Поряд з цим, п. 1.6. Договору визначено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Оскільки означена процентна ставка за користування кредитом у спірному договорі не відповідає вимогам діючого законодавства про споживче кредитування, п. 1.6. Договору про споживчий кредит за № 4403897 від 23 березня 2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 , являється нікчемним та підлягає визнанню судом не дійсним. Згідно з ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Зазначає, що відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. За правилами вказаної статті реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. З огляду на викладене, вважає, що в порядку застосування наслідків виконання нікчемного правочину у дійсній справі, слід зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит за № 4403897 від 23 березня 2021 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 , в зв`язку із нікчемністю пункту 1.6. цього Договору, що забезпечуватиме захист інтересів сторін у правовій визначеності.

Представник позивачки просить: позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про захист прав споживачів, визнання недійсними окремих положень договору та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити; пункт 1.6. Договору про споживчий кредит за № 4403897 від 23 березня 2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 , визнати недійсним; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит за № 4403897 від 23 березня 2021 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 , з урахуванням висновків і рішення суду у дійсній справі; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані із розглядом дійсного позову.

Ухвалою суду від 27 травня 2025 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторони про розгляд справи повідомленні належним чином.

12 червня 2025 року від представника відповідача ТОВ «Діджі Фінанс» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказує, що 23 березня 2021 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН», відповідачка подала заявку на отримання кредиту № 4403897. Дана заява знаходиться у власному кабінеті позичальника на офіційному веб-сайті Товариства. Дана заява знаходиться у власному кабінеті позичальника на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/. Законодавством України передбачено, що оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання Договору в паперовій формі власноручним підписом. Оскільки ТОВ «МІЛОАН» було направлено позичальнику електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого останній підтверджує прийняття умов Договору про споживчий кредит № 4403897 від 23 березня 2021 року, який також знаходиться у власному кабінеті на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/. Зі змісту заявки на отримання кредиту та означеного укладеного Кредитного договору вбачається, що позивач при його оформленні зазначив свої персональні дані, зокрема ідентифікаційний номер платника податків, паспортні дані, адресу місця реєстрації (проживання). Хронологія вчинення дій щодо укладення договору у формі електронного правочину, інформація з інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «МІЛОАН» про надсилання SMS на номер відповідача та інформацією з електронного файлу (LogFile застосування коду) щодо підтвердження підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір у формі електронного правочину містяться у Розділі 6 Кредитного договору «Порядок укладення договору». Щодо зазначення одноразового ідентифікатора (далі - ЕПОІ) на договорі, файл із зашифрованим підписом додаємо разом із відзивом на позовну заяву через особистий кабінет підсистеми «Електронний суд», проте, ані при відкритті/завантаженні в особистому кабінеті підсистеми «Електронний суд» у форматі для перегляду, ані при друкуванні файлу він не відображається з питань збереження конфіденційності інформації. У відповідності до умов кожного з кредитних договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні Кредитних договорів. Таким чином, з боку позивача відбулося підписання договору про споживчий кредит № 4403897 від 23 березня 2021 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором W50127, 23.03.2021 о 15:00 год. Вказує, що що PDF файл договору про споживчий кредит № 4403897 від 23 березня 2021 року міститься у додатках до даного відзиву, завантаживши який та відкривши через програмне забезпечення, призначене для читання PDF файлів (ADOBE READER) Суд має змогу переконатись у наявності підпису та побачити одноразовий ідентифікатор як зображено на скріншоті вище. Тому, кредитний договір який був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, свідчить про укладання між сторонами даного правочину та у відповідності до п. 5.1 договору про споживчий кредит №4403897 від 23 березня 2021 року включає в себе і підтвердження ознайомлення з усіма додатками та невід`ємними частинами (в тому числі правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що вона ознайомлена, погоджується з усіма визначеними, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) товариства, що розміщені у публічному доступі на сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 6.1. кредитного договору цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений на веб-сайті Товариства miloan.ua. В п. 6.2. кредитного договору зазначено, що розміщені в особистому кабінеті Позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника або передається іншим чином засобами зв`язку вказаними позичальником під час реєстрації особистого кабінету, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту) в Особистому кабінеті на сайті Товариства. Після укладення цей Кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника. Відповідно до п. 6.3. кредитного договору приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т .ч. Правилами та Графіком розрахунків) договору в цілому та підтверджує, що: - він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору; - він не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; - на момент підписання Кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору про які він не повідомив Товариство (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); - вся інформація надана Товариству, в т. ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; - він відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору; - він не є військовослужбовцем та не проходить один з видів військової служби, визначених ч. 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в момент укладення цього договору Згідно п. 6.4. кредитного договору укладення Товариством кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Пунктом 6.5. Кредитного договору визначено, що цей Договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Також слід зазначити, що особливістю укладення договорів про отримання кредиту в електронній формі, тобто з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем є те, що при цьому виключається прямий контакт позичальника з кредитором та можливість останнього спонукати позичальника до укладення договору на несправедливих для нього умовах, а також можливість застосування до нього психологічного чи фізичного тиску. Отже укладення договору на визначених у ньому умовах є результатом вільного волевиявлення відповідача, з врахуванням, що останній розумів, що дані умови договору є зручними для нього на ринку фінансових послуг в мережі Інтернет. Аналогічна правова позиція викладені в Постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі №127/33824/19. Отже, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Законом України «Про електрону комерцію» визначено, що саме Договором оферти визначається технологію (порядок) укладення договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору, спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту), технічні засоби ідентифікації сторони. Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» , який діяв станом на день виникнення правовідносин, визначено, що цей закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Вказує, що наявними серед матеріалів справи доказами підтверджено укладання позивачем кредитного договору саме у тій редакції, яка наявна серед матеріалів справи, оскільки вказаний договір підписаний електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету на офіційному сайті первісного кредитора ТОВ «МІЛОАН». Відповідно до умов укладеного кредитного договору позивач зобов`язаний був повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та разову комісію за видачу кредиту у строки та платежами визначеними відповідно до Графіка платежів. Згідно із п. 1.2. договору про споживчий кредит № 4403897 від 23.03.2021, сума (загальний розмір) кредиту становить 4000 грн. у валюті: Українські гривні. Відповідно до п. 1.3. Кредитний договір, кредит надається строком на 30 днів з 23 березня 2021 року (строк кредитування). Пунктом 1.4. Кредитного договору, визначено, що термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 22 квітня 2021 року. Поряд з цим, згідно з п. 1.5. Кредитного договору, загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 12.00 грн. в грошовому виразі та 4.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 4012 гривень. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Поряд з цим, пунктом 1.5.2. кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом: 12.00 грн., які нараховуються за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до 1.6. Кредитного договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно з п. 1.7. кредитного договору, тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п. п. 2.2,.2.3 цього договору. Водночас у пункті 2.3 кредитного договору сторони визначили порядок його пролонгації. Відповідно до п. 2.3.1. Кредитного договору, продовження вказаного в п.1.3 договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином: - у відповідності до п. 2.3.1.1. кредитного договору, пролонгація на пільгових умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 договору. - у відповідності до п. 2.3.1.2 Кредитного договору, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6. договору. На відміну від продовження (пролонгації) строку кредитування на пільгових умовах, продовження строку кредитування на стандартних (базових) умовах з процентною ставкою 5% не передбачало вчинення від позичальника певних дій, окрім як самого факту продовження користування кредитними коштами. Зазначеним пунктом також передбачено, що користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Зазначені обставини свідчать про те, що умовами Кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку договору, а також погодили умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. Згідно із п. 2.8. кредитного договору, для визначення будь-яких обставин виконання грошових зобов`язань або будь-якої їх частини, вирішальне значення мають дані бухгалтерського обліку Товариства (ТОВ «МІЛОАН»). Відповідно до пункту 2.4.1 позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого пунктом 1.4 (у даному випадку 22 квітня 2021 року), а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. У випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання позичальника за цим договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь кредитодавця встановлені умовами цього договору, то така заборгованість повинна бути сплачена Позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений пунктом 1.4 договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно з пунктами 1.3 та 2.3 цього договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, пунктом 3.2.5 договору (пункт 2.4.2 договору). Водночас, пунктом 4.2 розділу 4 кредитного договору сторони погодили, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою пунктом 1.6 Дговору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статею 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої пунктом 1.6 Договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог. Тобто в даному випадку кожен пролонгації є новою датою повернення кредиту. Пункт 2.8. кредитного договору вказує на важливість бухгалтерського обліку для визначення обставин виконання грошових зобов`язань. В бухгалтерії первісного кредитора зберігаються всі дані, які мають відношення до фінансових операцій, включаючи виконання або невиконання грошових зобов`язань. Тому для розуміння того, чи виконані певні зобов`язання (повністю чи частково), основним джерелом інформації є саме бухгалтерські записи ТОВ «МІЛОАН». Таким чином, з урахуванням умов Кредитного договору до позовної заяви було додано Відомість про щоденні нарахування та погашення, яка підготовлена ТОВ «МІЛОАН», з урахуванням даних бухгалтерського обліку цієї компанії, з відображенням деталізованого розрахунку заборгованості, який містить період та складові суми заборгованості. Як вбачається згідно із підготовленою ТОВ «МІЛОАН» Відомістю про щоденні нарахунання та погашення заборгованості за кредитним договором № 4403897, ОСОБА_1 здійснювался сплата комісії за пролонгацію дії кредитного договору, тому первісним кредитором правомірно нараховувалися відсотки за ставкою визначеною п.1.5.2 цього договору Оскільки ОСОБА_1 в період дії договору на пільгових умовах, кредит не повернула, а продовжувала користуватися кредитним коштами, то ТОВ «МІЛОАН» відповідно до умов п. 2.3.1.2., з якими погодився позивач, нарахував проценти за користування кредитом за ставкою 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.6 Кредитного договору) за 60 днів, і таке нарахування відповідає вимогам вищенаведених норм ЦК України та умовам договору та спростовує доводи представника Позивача про нарахування відсотків за межами умов кредитного договору. Статтею 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право, обов`язковість договору. Тобто з моменту укладення договору та виникнення зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Окрім того, вказує, що не можна вважати неукладеними договір після його повністю повного чи часткового виконання сторонами, що підтверджується Висновком КЦС ВС (постанова від 10 березня 2021 року у справі № 199/1917/19) та постановою Верховного Суду від 18 березня 2020 року (провадження № 61-15217св19). Відповідно до Відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «МІЛОАН», сума боргу відповідача перед ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є обґрунтованою та документально підтвердженою, що становить 14552,66 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 3800,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 10752,66 грн.; заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; заборгованість за пенею становить 0,00 грн. Укладений між ТОВ «МІЛОАН» і ОСОБА_1 кредитний договір містить істотні умови договору про споживчий кредит, визначені ст. 12 Закону «Про споживче кредитування». При цьому, у справі відсутні докази про те, що відповідачі включили до укладеного кредитного договору несправедливі умови та ввели Позивача в оману щодо обставин, які мають істотне значення, а останній уклав цей правочин під впливом обману. Таким чином, твердження Позивача про невідповідність кредитного договору вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» не відповідають фактичним обставинам справи.

Представник відповідача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 про захист прав споживачів, визнання недійсними окремих положень договору та зобов`язання вчинити певні дії у цивільній справі № 152/691/25 та розгляд цивільної справи № 152/691/25 здійснювати за відсутності представника ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (а.с.66-73).

09 липня 2025 від представника відповідача ТОВ «МІЛОАН» до суду надійшла заява про продовження процесуального строку, в якій він вказує, що оскільки судове засідання призначене на 10 липня 2025 року ТОВ «МІЛОАН» інформує, що ним було подано відзив по даній справі з клопотанням про продовження процесуального строку (а.с.116).

Ухвалою суду від 10 липня 2025 року у задоволенні заяви представника відповідача ТОВ «МІЛОАН» Вініченка Олексія Віталійовича про продовження процесуального строку у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Країло Степан Васильович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС», про захист прав споживачів, визнання недійними окремих положень договору та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

При цьому, 10 липня 2025 року від представника відповідача ТОВ «МІЛОАН» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить продовжити строк на надання відзиву, подальший розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача, відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та покласти оплату судових витрат на позивача (а.с.121-124).

10 липня 2025 року від представника позивачки до суду надійшли додаткові письмові пояснення, в яких він вказує, що відповідно до вимог частин першої, другої та п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Правові позиції щодо недійсності окремих положень договорів споживчого кредитування за принципом несправедливості, визнання їх недійсності з цих підстав висловлені Верховним Судом в постанові від 22 грудня 2022 року у справі № 309/4310/15-ц та Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, які просимо врахувати при прийнятті рішення у справі. Щодо можливого, на думку відповідача, застосування у дійсній справі правозастосовчу практику судів апеляційних інстанцій, сформовану під час розгляду справ щодо порядку нарахування заборгованості за договорами, укладеними з первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН», зокрема у частині включення до складу заборгованості процентів та комісії, прошу звернути увагу на те, що частиною 2 ст. 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень є застосування апеляційним судом норми права без урахування висновку щодо її застосування у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови ВС про відступлення від такого висновку, чи відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах. За вказаних обставин зазначає, що рішення судів апеляційних інстанцій не мають наперед визначеного значення у розгляді цієї справи, а, навпаки, можуть слугувати підставою для перегляду рішення суду 1-ої інстанції без врахування вищеозначених правових позиції Верховного Суду. Представник позивачки просить: позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про захист прав споживачів, визнання недійсними окремих положень договору та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити; пункт 1.6. Договору про споживчий кредит за № 4403897 від 23 березня 2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 , визнати недійсним; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит за № 4403897 від 23 березня 2021 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 , з урахуванням висновків і рішення суду у дійсній справі та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані із розглядом дійсного позову (а.с.125-126).

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини.

Судом встановлено, що 23 березня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , укладено договір про споживчий кредит №44033897 (індивідуальна частина), відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 4000 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 12.00 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Термін повернення кредиту та сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитними коштами 22 квітня 2021. Відповідно до п. 5.1. Позичальник підтверджує, що до укладення цього договору означився з наявними схемами кредитування, отримав у письмовій формі (у вигляді електронного документа розміщеного в особистому кабінеті) паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору, з інформацією передбаченою ч. 2,3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» (а.с.23-27).

Відповідно до копії паспорта споживчого кредиту, ОСОБА_1 23 березня 2021 року ознайомилася з умовами кредитування (а.с.27 на звороті 28).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч. 2 ст. 215 ЦК України.

Як роз`яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» недійсними правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця.

Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з інформацією необхідною для отримання споживчого кредиту споживачем для прийняття усвідомленого рішення.

Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту укладання договору.

У постанові Верховного Суду від 07.02.2022 у справі 758/2575/17 зазначено, що відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини третьої статті 509 нього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них.

Ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів, а з метою ухилення від виконання зобов`язань, є неприпустимим (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17).

Враховуючи судову практику, ініціювання спору позивачем є саме ухиленням від виконання обов`язків за договором та є неприпустимим зі сторони боржника, а відтак і позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що ОСОБА_1 , підписуючи кредитний договір підтвердила, що ознайомлена з умовами кредитування, які в тому числі містять умови про нарахування процентів, розмір та порядок їх нарахування, суд дійшов висновку про безпідставність доводів позивачки про порушення її прав споживача при укладенні спірного договору.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що позивачкою не доведено належним чином обґрунтованість підстав позову, а саме, наявність законних підстав для визнання окремих умов кредитного договору недійсними, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 13, 15, 16, 203, 215, 1054, 1055 ЦК України, статтями 12, 13, 76-81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволені позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Країло Степан Васильович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС», про захист прав споживачів, визнання недійними окремих положень договору та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.В. Войнаровський