З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа №377/231/25
Провадження №2/377/243/25
08 липня 2025 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Малишенко Т.О., за участю секретаря судового засідання Приліпко К.М., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Славутич Водоканал» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення,
25 березня 2025 року до суду звернулось Комунальне підприємство «Славутич-Водоканал» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області з позовною заявою, в якій, посилаючись на статті 19, 20, 21, 26 Закону України «Про житлово комунальні послуги» №1875-ІV, статті 7, 9, 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII, статті 22, 48 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», статті 11, 16, 257, 509, 526, 530, 610, 629, 642 ЦК України, просили :
Позов обґрунтовується тим, що КП «Славутич-Водоканал» з 25.11.2016 відповідно до пункту 5 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року та відповідно до п.5,6 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року (введеного в дію 01.05.2019 року), є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. КП «Славутич-Водоканал» було створено рішенням Славутицької міської Ради Київської області від 08.07.2016 року № 278-15-VII, відповідно до якого, КП «Славутич Водоканал» було визнано виконавцем послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення для всіх категорій споживачів м. Славутича. Рішенням Славутицької міської Ради Київської області від 25.11.2016 року № 429-18-VII, функції КП «Управління житлово комунального господарства» щодо надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення передані КП «Славутич Водоканал», а Рішенням Славутицької міської ради № 430 від 28.07.2017 року, КП «Славутич Водоканал» остаточно розпочало свою діяльність з 01.08.2017 року. Проте, з 01.08.2017 року, розрахунки по нарахуванню та сплаті за надання послуг КП «Славутич Водоканал» з водопостачання та водовідведення робилися КП «Житлово - комунальний центр», а з 01.06.2019 року КП «Славутич Водоканал» почало самостійно робити рахунки по нарахуванню та сплаті за надані послуги, оскільки КП «ЖКЦ» втратило такі функції.
Відповідно до Статуту, Комунальне підприємство «Славутич Водоканал» було створено з метою забезпечення виконання міських та загальнодержавних заходів з реформування, розвитку та утримання житлово комунального господарства, здійснення діяльності в сфері централізованого постачання холодної води та водовідведення та іншої господарської діяльності.
Провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення Позивачем здійснюється на підставі Розпорядження Київської Обласної Державної Адміністрації від 26 червня 2017 року № 342.
З початком діяльності підприємства, починаючи з 2017 року, послуги з централізованого постачання холодної води та послуги з водовідведення холодної та гарячої води здійснювалися на підставі договору, який був розроблений відповідно до підпункту 3 пункту 2 статті 21 ЗУ № 1875 - IV на основі типового договору на комунальні послуги.
Відповідно до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 послуги надавалися споживачам згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
Типовий договір був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2009 року № 933). А відповідно до п.7 ст. 26 ЗУ 1875IV договір, зокрема на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення з фізичними особами, які не є суб`єктами господарювання, є договір приєднання.
Так, 01 травня 2019 року було введено в дію новий Закон України «Про житлово комунальні послуги» № 2189 - VIII від 09.11.2017 року та постанова Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення». На виконання вимог ч. 5 ст. 13 Закону України із змінами внесеними ЗУ № 1060- ІХ від 03.12.2020 року та постанови Кабінету Міністрів України, Комунальним підприємством «Славутич Водоканал» у травні 2021 року для співвласників багатоквартирного будинку, які не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, був розроблений публічний договір приєднання з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем).
Пропозиція про укладення договору приєднання 2017 року та повідомлення про публічну пропозицію (оферту) про укладення публічного договору приєднання 2021 року - розміщувалося на офіційному сайті Комунального підприємства « Славутич Водоканал», що діяв до червня 2021 року :
Згодом, на виконання вимог Закону України від 03.12.2020 року № 1060-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово комунальних послуг», постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2022 року № 85 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України» від 05 липня 2019 року № 690», у квітні 2022 року була розроблена оновлена пропозиція про укладення договору та спрямована всім, без винятку, споживачам у вигляді публічного розміщення тексту договору приєднання (оферта) на офіційному інтернет ресурсі КП «Славутич Водоканал» :
В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.03.2025 року та відповідно до відповіді наданої Управлінням адміністративних послуг Виконавчого комітету Славутицької міської ради від 14.03.2025 року за № 15-08/363 - відсутня будь яка інформація за адресою: АДРЕСА_1 . Однак відповідно до Ордеру на житлове приміщення № 10 від 25.02.2004 року вбачається, що квартира за вищевказаною адресою була надана ОСОБА_3 та членам його сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до рішення Виконкому № 24 від 21.01.2004 року.
Однак, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 від 31.12.2015 року.
Вищевказана адреса забезпечена технічною можливістю фактично отримувати /споживати комунальні послуги, так як підключена до загальноміських систем централізованого опалення, водопостачання та водовідведення.
Як вбачається з інформаційної довідки КП «Славутич - Водоканал» за вищевказаною адресою були встановлені індивідуальні засоби розподільчого вузла обліку води (лічильники), що підтверджується актом № 555 від 19.02.2013 року. Так, згідно даної довідки вбачається, що в період з серпня 2017 року по квітень 2019 року споживачами здійснювалася передача показників розподільчого вузла обліку води (лічильника), а отже нарахування здійснювалося відповідно до об`ємів використаної води за тарифами, які встановлені уповноваженими органами, а з травня 2019 року показники лічильників не передавалися взагалі, а тому нарахування послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з 01.06.2020 року проводилося згідно з діючими нормативами споживання (нормами) з розрахунку на кількість прописаних осіб ( в даному випадку на 3 особи), що передбачено Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року та Постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 05.07.2019 року та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг № 315 від 22.11.2018 року.
Також у березні 2021 року за адресою АДРЕСА_1 закінчився термін дії повірки засобів розподільчого обліку води. Згідно із законами України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №1314-УІІ від 05.06.2014 та «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» №2119-8 від 22.06.2017, лічильники, що не пройшли повірку, не вважаються приладами обліку води.
Згідно Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 22.11.2018 року № 315 «Про затвердження «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», а саме п. З ч. 4 Розділ І вказує на те, що для розподілу не приймаються показання вузлів розподільчого обліку, приладу розподільчого обліку теплової енергії, що зняті (надані), починаючи з дати встановлення факту виходу його з ладу (закінчення строку повірки засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу) або встановлення факту несанкціонованого втручання в його роботу (самовільний демонтаж, умисне знищення, пошкодження, розкомплектування, у тому числі порушення цілісності пломб, тощо) до дати прийняття на абонентський облік відремонтованого чи заміненого вузла розподільчого обліку, приладу розподільчого обліку теплової енергії або повіреного засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу. Тобто, використання приладів обліку без проведення повірки в строк міжповірочного інтервалу (4 роки) є порушенням норм чинного законодавства та як наслідок про ймовірну несправність такого приладу обліку без проведення відповідної повірки яка б свідчила протилежне.
З огляду на вищевикладене, станом на березень 2025 року, у зв`язку із відсутністю відомостей про повірку вищевказаних лічильників, та як висновок відсутність показань, нарахування послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення проводиться згідно з діючими нормативами споживання (нормами) з розрахунку на кількість прописаних осіб (в даному випадку на 3 особу) що передбачено Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року та Постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 05.07.2019 року та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг № 315 від 22.11.2018 року.
Отже, такі послуги Позивачем вказаній квартирі надаються постійно, безперервно та за тарифами, які встановлені уповноваженими органами. Таким чином, об`єкт забезпечується діями Позивача відповідними послугами, а відповідачі є їх споживачами.
Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь - яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви - приєднання, сплата рахунку за надані послуги та факт отримання послуг. З початком діяльності комунального підприємства, для укладення письмового договору споживач (Відповідач) до Позивача не звертався, проте і будь - яких актів - претензій щодо неналежної якості послуг або відсутності послуг централізованого водопостачання та водовідведення, або відмови від їх отримання - до Позивача не надходило. Однак, в період з серпня 2017 року, Відповідач споживає надані йому послуги централізованого водопостачання та водовідведення, що підтверджується фактом передачі показників засобів розподільчого вузла обліку води (лічильників) та фактом оплати за отримані послуги, що відповідно до п. 2 ст. 642 ЦК України є прийняттям запропонованого договору. Тобто, між виконавцем послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення КП «Славутич - Водоканал» і споживачем послуг за адресою АДРЕСА_1 було зобов`язання у вигляді умов запропонованого виконавцем послуг і прийнятого споживачем послуг договору приєднання 2017 року, 2021 року, 2022 року та 2024 року.
У зв`язку з тим, що відповідачем зобов`язання порушуються, то у позивача виникло право вимоги і право на судовий захист у вигляді звернення до суду з позовною заявою про примусове стягнення з відповідача заборгованості по сплаті наданих послуг.
Ухвалою судді від 17 квітня 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною 6 статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 22.05.2025 року.
Ухвалою судді від 22 травня 2025 року судове засідання було відкладено до 08.07.2025 року на підставі ст.223 ЦПК України.
В судове засідання 08 липня 2025 року сторони не з`явились.
Позивач свого представника не направив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявне клопотання директора К.Джалалян про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримали, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у призначене судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися в порядку, передбаченому стаття 128-130 ЦПК України, за адресою зареєстрованого місця проживання, проте конверти із процесуальними документами повернуто до суду, з поштовою відміткою про причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою». Також викликалися шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України». У такому випадку відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позов відповідачі до суду не подали. Клопотання про відкладення розгляду справи не надали. Заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надійшло.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 08 липня 2025 року суд ухвалив заочне рішення у справі.
Судом встановлено, що відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 417239814 від 11.03.2025 року, щодо об`єкта нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 інформація відсутня.
Відповідно до Ордеру на житлове приміщення № 10 від 25.02.2004 року вбачається, що квартира за вищевказаною адресою була надана ОСОБА_3 та членам його сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до рішення Виконкому № 24 від 21.01.2004 року.
Однак, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 від 31.12.2015 року.
Як вбачається з інформації Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області № 15-08/467, № 15-08/468 за даними Реєстру Славутицької територіальної громади відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані за адресою, вказаною в позовній заяві по теперішній час.
Відповідно до витребуваної інформації з Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області № 15-08/666, за адресою Поліський 1/55 зареєстрований ще і ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 08.02.2008 року по теперішній час.
Відповідно до пункту 10 частини 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається з матеріалів справи, будинок 1 Поліського кварталу м. Славутича, Вишгородського району, Київської області підключений до загальноміських систем централізованого водопостачання та водовідведення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.
За положеннями ст.ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Комунальне підприємство «Славутич Водоканал» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», рішення Славутицької міської ради Київської області від 08.07.2016 №278-15-VІІ, рішення Славутицької міської ради Київської області від 25.11.2016 № 429-18-VІІ, рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 430 від 28.07.2017, є єдиним постачальником послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на території м. Славутича з 01.08.2017 року.
Пунктом 2.1 Статуту КП «Славутич-Водоканал» в редакції, затвердженій рішенням Славутицької міської ради 30.06.2023 № 849-19-VІІІ, передбачено, що підприємство створене з метою забезпечення виконання міських та загальнодержавних заходів з реформування, розвитку та утримання житлово-комунального господарства, здійснення діяльності в сфері централізованого водопостачання та водовідведення, іншої господарської діяльності.
Провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення позивачем здійснюється на підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації № 342 від 26 червня 2017 року «Про видачу ліцензій на провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, виробництва, транспортування та постачання теплової енергії».
Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-ІV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VІІІ, який введений в дію з 01 травня 2019 року, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 року № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 року № 85).
Відповідно до ч. 1 ст.. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ).
Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875- ІV (далі Закон № 1875- ІV), чинного на час виникнення спірних відносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Як зазначено у ч. 7 ст. 26 вказаного Закону, договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.
За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Відповідно до частин 1 і 2 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Отже, за змістом даних норм відповідь особи про прийняття пропозиції укласти договір - акцепт повинна бути повною і беззастережною. В такому випадку особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом, автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.
За загальним правилом мовчання не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.
Згідно із ст. 205 ЦК України право чин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
Закон № 1875-ІV покладав на споживача обов`язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункти 1 і 5 частини третьої статті 20 Закону).
Наведені приписи закону свідчать про обов`язковість договору про надання житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість останнього відмовитись від укладання договору, а сам договір є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення такого у договорі або законі не висловив заперечень проти договору у формі мовчання.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 646/834/17, де скасовуючи судові рішення про відмову у стягненні боргу за надані комунальні послуги та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, Верховний Суд зазначив, що надавач послуг опублікував в газеті у якості пропозиції (оферти) для підписання споживачами публічний договір про надання комунальних послуг, а тому з огляду на те, що відповідач протягом місяця з дня публікації не направив свою письмову відмову укласти договір, то він вважається таким, що прийняв пропозицію позивача про укладення договору. При цьому Верховний Суд керувався тим, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами, а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про надання послуг або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.
Пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
Як зазначено у пункті 18 вказаних Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.
Типовий договір затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 №933), чинної на час виникнення спірних правовідносин. До позову позивачем додано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), який є договором приєднання та розроблений на підставі типового договору і був розміщений на офіційному сайті КП «Славутич-Водоканал»
Відповідно до ч. 4 ст. 29 Закону № 1875-ІV процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.
Протягом місяця з дня розміщення позивачем на офіційному сайті КП «Славутич-Водоканал» договору приєднання (оферта) про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), відповідач як власник житлового приміщення та споживач вказаних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , свою відмову укласти договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у письмовому вигляді не направив, а тому вважається таким, що прийняв пропозицію позивача щодо укладення договору.
Виходячи із змісту пункту 7 статті 26 Закону № 1875- ІV, вказаний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору.
01 травня 2019 року набув чинності та був ведений в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (далі Закон № 2189-VІІІ).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VІІІ до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення.
Згідно з ч. 1 ст.10 Закону № 2189-VІІІ ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Як зазначено у ч. 1 ст. 12 Закону № 2189-VІІІ, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
За змістом ч. 2 вказаної статті договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).
Частиною 1 с. 13 Закону № 2189-VІІІ передбачено, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.
Відповідно до ч. 3 цієї статті договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.
Як вбачається з ч. 4 ст. 13 Закону № 2189-VІІІ, з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) якщо інше не передбачено цим Законом. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.
За змістом ч. 5 ст. 13 Закону № 2189-VІІІ у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
Відповідно до пункту 3 розділу VІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону №2189-VІІІ договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року №1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» внесені зміни до типового індивідуального договору про надання послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. В зв`язку з цим на офіційному сайті Комунального підприємства «Славутич - Водоканал» 01 січня 2024 року було опубліковано повідомлення про публічну пропозицію щодо укладення індивідуального договору про надання послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення зі змінами.
Шляхом фактичного споживання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, власники вказаного житлового приміщення, приєднались до умов договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).
Відповідно до пункту 5 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690, послуги надаються споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуг, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - договір), та вимогами цих Правил.
Положеннями пункту 14 цих Правил передбачено, що надання послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до ч. 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.
Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.
Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг.
З урахуванням наведених положень Закону № 2189-VІІІ, Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690, суд дійшов висновку, що з 01 травня 2022 року вважається укладеним індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення між виконавцем послуг КП «Славутич-Водоканал» та власниками квартири АДРЕСА_4 , є відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , який розміщений на офіційному веб-сайті КП «Славутич-Водоканал», оскільки протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця послуг співвласники багатоквартирного будинку, оскільки не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з іншим виконавцем.
Згідно з пунктом 5 Типового індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток до договору), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.
Пунктом 6 Типового індивідуального договору передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, в строки і на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до пункту 33 Типового індивідуального договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування та плата за послуги нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку розміру плати за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.
Як вбачається з пункту 35 Типового індивідуального договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиті послуги.
Фактом приєднання до умов договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (акцептування договору) власників квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в якому знаходиться квартира АДРЕСА_3 , є вчинення відповідачами, дій, які свідчать про їх бажання укласти договір, зокрема, факт отримання послуги.
Довідкою про нарахування та оплату за послуги холодного водопостачання і водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , № 63 від 12.02.2025 за період з 31.08.2017 по 30.06.2019 КП «ЖКЦ» і розрахунком нарахування та оплати за послуги холодного водопостачання та водовідведення за вищевказаною адресою підтверджено заборгованість в сумі 1313,46 гривень.
Як вбачається з інформаційної довідки КП «Славутич - Водоканал» за вищевказаною адресою були встановлені індивідуальні засоби розподільчого вузла обліку води (лічильники), що підтверджується актом № 555 від 19.02.2013 року. Так, згідно даної довідки вбачається, що в період з серпня 2017 року по квітень 2019 року споживачами здійснювалася передача показників розподільчого вузла обліку води (лічильника), а отже нарахування здійснювалося відповідно до об`ємів використаної води за тарифами, які встановлені уповноваженими органами, а з травня 2019 року показники лічильників не передавалися взагалі, а тому нарахування послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з 01.06.2020 року проводилося згідно з діючими нормативами споживання (нормами) з розрахунку на кількість прописаних осіб ( в даному випадку на 3 особи), що передбачено Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року та Постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 05.07.2019 року та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг № 315 від 22.11.2018 року.
Також у березні 2021 року за адресою АДРЕСА_1 закінчився термін дії повірки засобів розподільчого обліку води. Згідно із законами України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №1314-УІІ від 05.06.2014 та «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» №2119-8 від 22.06.2017, лічильники, що не пройшли повірку, не вважаються приладами обліку води.
Тарифи на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що надаються населенню суб`єктом господарювання, який є виконавцем цих послуг, встановлені рішеннями виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 224 від 10.05.2017, № 581 від 12.10.2017, № 109 від 22.02.2018, № 417 від 14.06.2018, № 12 від 24.01.2019, № 213 від 28.05.2021, № 377 від 18.11.2022 року, № 1827 від 25.11.2024 року.
Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875-ІV на споживача покладено, зокрема, обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, покладено на споживача і п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону № 2189-VІІІ.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» передбачено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
СУДОВІ ВИТРАТИ.
За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до платіжної інструкції №1431 від 25 березня 2025 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028,00 гривні. Вказана сума судового збору була зарахована до спеціального фонду державного бюджету України.
Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028,00 гривні, то з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3028,00 гривень.
На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 263-265, 280-282 ЦПК України, -
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Славутич-Водоканал» понесені судові витрати в сумі 1514,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Славутич-Водоканал» понесені судові витрати в сумі 1514,00 гривень.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення складено 08.07.2025 року.
Учасники справи:
Відповідач ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя Т. О. Малишенко