Номер провадження 2-з/754/81/25
У Х В А Л А

Іменем України

09 липня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І.

за участю секретаря судового засідання Донець Ю.Г.

за участю представника позивача Луньової Наталії Юріївни

за участю ОСОБА_1

за участю представниці відповідачки ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження

заяву представника Позивача, адвокатки Луньової Наталії Юріївни, про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління інвестиційною нерухомістю»

про визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя, поділ спільного нерухомого майна, визнання правочинів недійсними,

УСТАНОВИВ:

25 листопада 2024 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ТОВ «Управління інвестиційною нерухомістю» про визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя, поділ спільного нерухомого майна, визнання недійсним акту приймання-передачі майна до статного капіталу ТОВ.

28 листопада 2024 року Позивач подав заяву із поданими змінами та доповненнями 28.11.2024 року, в яких визначив такий склад учасників: ОСОБА_3 (надалі - Позивач), ОСОБА_6 (надалі - Відповідачка), ТОВ «Управління інвестиційною нерухомістю» (надалі - Відповідач, ТОВ).

27 лютого 2025 року до Суду надійшла позовна заява про визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя, поділ спільного нерухомого майна, визнання правочинів недійсними (із змінами та доповненнями).

Позивач просить Суд визнати низку об`єктів нежитлової нерухомості, розташованих за двома адресами у АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ), спільною сумісною власністю сторін, визнати недійсним акт передачі частини цього майна Відповідачкою до статутного капіталу ТОВ та у порядку поділу спільного майна визнати за кожним з подружжя право спільної часткової власності на 1/2 частину кожного з об`єктів нерухомості.

Позовна заява обґрунтована тим, що після розірвання шлюбу 21.11.2014, укладеного 07.03.2007, сторони продовжували спільно проживати до лютого 2023 року, ведучи спільне господарство та виховуючи 3 спільних дітей. Позивач у 2004 за договором дарування, а пізніше у 2007 році внаслідок поділу майна у попередньому шлюбі за рішення суду набув право власності на майно (нежитлові приміщення за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ). Надалі це майно під час шлюбу з Відповідачкою в квітні 2013 року продано ПП "Провен", співвласником якого була Позивачка (50%), а 13 жовтня 2014 року - внесено до новоствореного ТОВ "Промкомфорт" з часткою СК ПП "Провен" 99,978%. 23 жовтня 2018 року ця частка була відчужена ОСОБА_7 , в цей же день був укладений договір купівлі-прожажу між ОВ "Промкомфорт" та Відповідачкою 35/100 часток

За цей період ними було набуто спільне майно (нежитлові приміщення за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ), оформлене на Відповідачку, яка 13 березня 2024 частину цього майна внесла до статутного капіталу власного ТОВ «Управління інвестиційною нерухомістю», де вона є одноосібним власником.

Позивач стверджує, що факт спільного проживання сторін як сім`ї без реєстрації шлюбу з листопада 2014 року по лютий 2023 року підтверджують, зокрема, такі докази: дозволи на тимчасове проживання за однією адресою у Франції; спільні рахунки за електроенергію; дозвіл на супровід дитини, де сторони вказані як подружжя; довіреність щодо розпорядження майном; договір медичного страхування на обох та дітей; договори на туристичне обслуговування на кількох осіб; опис документів до ЦНАП4 де одна особа є довіреною іншої; свідоцтво про придбання автомобіля у Франції на обох; договори оренди житла в Польщі та Іспанії; рахунки за оренду житла в Іспанії; довідки зі шкіл про спільну участь у вихованні дітей; наданням Позивачем у 2020 році нотаріально посвідченого дозволу на укладення та підписання договору поділу об`єкта нерухомого майна, на відчуження майна, як особа, що з яким Відповідачка веде спільне господарство., Крім того, факт спільного проживання можуть підтвердити свідки.

Позивач також стверджує, що став власником спірного майна у 2004 -2007 року внаслідок укладення договору дарування з ТОВ «Альба» та після розірвання шлюбу з ОСОБА_8 внаслідок поділу спільного майна. Надалі як під час перебування у шлюбі з Відповідачкою, так і після його розірвання, він та Відповідачка (а також інші пов`язані особи) здійснювали низку правочинів щодо відчуження та набуття нерухомого майна як фізичні особи, так і через підконтрольні юридичні особи (такі як ТОВ «Тайфун», ПП «Правен», ТОВ «Промкомфорт»). Як наслідок у 2018 -2020 роках майно було оформлено на Відповідачку. Водночас, Позивач з 2004 по 2023 рік займався питаннями постачання електроенергії та її оплатою на спірні об`єкти нерухомого майна, укладав відповідні договори та технічні умови й фігурує як потерпілий у кримінальному провадженні, пов`язаному з цим майном.

Відповідачка внесла частину майна до статутного капіталу ТОВ «Управління інвестиційною нерухомістю». Позивач вважає, що акт приймання -передачі майна є недійсним, оскільки цей правочин стосується спільного майна подружжя і вчинений без його згоди.

29 листопада 2024 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г. відкрила провадження у справі та призначила підготовче судове засідання на 14 січня 2025 року.

29 листопада 2024 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г. задовольнила заяву про забезпечення позову. Цією ухвалою:

заборонено вчиняти/здійснювати/проводити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії, що пов`язані із внесенням змін до відомостей про юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Управління інвестиційною нерухомістю», щодо зміни керівника/бенефіціара, зміни засновника/засновників, зміни статутного фонду, що стосуються частки у 100 (сто) відсотків статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління інвестиційною нерухомістю», що належить Відповідачу - ОСОБА_9 .

заборонено ОСОБА_9 , відчужувати належну частку в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Управління інвестиційною нерухомістю».

накладено арешт на майно, зареєстроване за юридичною особою - Товариством з обмеженою відповідальністю «Управління інвестиційною нерухомістю», що знаходиться за адресою:

нежитлове приміщення, групи нежилих приміщень: будівля (літ. З) - 352,3 кв.м., будівля (літ. И) - 185,50 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 0, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;

нежитлові приміщення групи приміщень №№ 2, 3, 4, 5 в будівлі літ. «Д», додаткові відомості: (нежитлове приміщення № 1 групи приміщень № 2; нежитлове приміщення № 1 групи приміщень № 3; нежитлові приміщення №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6 групи приміщень № 4; нежитлові приміщення №№ 1, 2, 3 групи приміщень № 5) загальною площею: 802.6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 000, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

нежитлові приміщення групи приміщень №№ 1, 2, 3 в будівлі літ. «И», додаткові відомості: (нежитлове приміщення № 1 групи приміщень № 1; нежитлові приміщення №№ 1-9 групи приміщень № 2; нежитлове приміщення № 1 групи приміщень № 3) загальною площею: 655.8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 000, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

накладено арешт на майно, що зареєстровано на праві (особистої) приватної власності на ОСОБА_6 , а саме: нежитлові приміщення групи приміщень №№ 1, 2, 3 в будівлі літ. «Е», додаткові відомості:нежитлові приміщення №№ 1-9 групи приміщень № 1; нежитлові приміщення №№ 1-6 групи приміщень № 2; нежитлове приміщення № 1 групи приміщень № 3; загальною площею: 149 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

18 червня 2025 року Київський апеляційний суд скасував ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29 листопада 2024 року та відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову.

08 липня 2025 року адвоката Луньова Н.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_3 подала до Суду заяву про забезпечення позову, вона просить:

Вжити заходів по забезпеченню позову шляхом заборони:

- вчиняти/здійснювати/проводити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії, що пов`язані із внесенням змін до відомостей про юридичну особу - ТОВ «Управління інвестиційною нерухомістю», щодо зміни керівника/бенефіціара, зміни засновника/засновників, зміни статутного фонду, що стосуються частки у 100 відсотків статутного капіталу Товариства, що належить відповідачу ОСОБА_1 ;

- заборонити відповідачу ОСОБА_1 відчужувати частку в ТОВ «Управління інвестиційною нерухомістю»;

- накласти арешт на майно, зареєстроване за юридичною особою - ТОВ «Управління інвестиційною нерухомістю», що знаходиться за адресою:

1) нежиле приміщення, групи нежилих приміщень: будівля (літ. «З») - 352,3 кв.м., будівля (літ. «И») - 185,50 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 0, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , - середньоринкова вартість яких становить 9 384 400 грн. ;

2) нежитлові приміщення групи приміщень №№2,3,4, 5 в будівлі (літ. «Д») , додаткові відомості: (нежитлове приміщення №1 групи приміщень № 2, нежитлове приміщення № 1 групи приміщень № 3, нежитлове приміщення № №1,2,3,4,5,6 групи приміщень №4; нежитлові приміщення №№ 1, 2, 3 групи приміщень № 5, загальною площею 802,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 000, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , - середньоринкова вартість якого становить 15 010 000 грн;

3) нежитлові приміщення групи приміщень №№1, 2, 3 в будівлі літ. «И», додаткові відомості: нежитлове приміщення № 1 групи приміщень № 1, нежитлові приміщення №№ 1-9 групи приміщень №2, нежитлове приміщення №1 групи приміщень № 3) загальною площею 655,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень:000, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , середньоринкова вартість якого становить - 12 065 700,00 грн;

4) накласти арешт на майно, що зареєстровано на праві особистої приватної власності на ОСОБА_1 , а саме: нежитлові приміщення групи приміщень №№ 1, 2 ,3 в будівлі літ. «Е», додаткові відомості: нежитлові приміщення №№1-9 групи приміщень №1, нежитлові приміщення №№ 1-6 групи приміщень № 2, нежитлові приміщення № 1 групи приміщень №3, загальною площею 149 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , середньоринкова вартість якого становить - 2 475 500, 00 грн.

5) накласти арешт на майно, що зареєстроване на праві особистої приватної власності за ОСОБА_1 , а саме: нежитлові приміщення №1-11, групи нежитлових приміщень №1, загальною площею 379,4 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , середньоринкова вартість якого становить - 6 750 200 грн.

Заява мотивована тим, що Відповідачка 13 березня 2024 року внесла спірне спільне майно подружжя у статутний капітал власного ТОВ «Управління інвестиційною нерухомістю», де вона є одноособовим власником і приховала цей факт від Позивача, також вона продовжує вчиняти дії з відчуження нерухомого майна. Невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, виснував, що відсутні підстави для її задоволення з огляду на таке.

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

До видів забезпечення позову законом віднесено, зокрема, накладення арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України), а також заборону вчиняти певні дії (пункт 2 частини першої статті 150 ЦПК України).

Під арештом майна слід розуміти заборону розпоряджатися цим майном, а в певних випадках - і користуватися ним. Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

Арешт майна, як спосіб забезпечення позову, передбачає накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна (див., зокрема, постанови Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 червня 2022 року у cправі № 908/2382/21, Верховного Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2024 року у справі № 504/3408/22).

Арешт, як заборона на право розпоряджатися майном, включає і обмеження на розпорядження таким майном. Тому при накладенні арешту на майно вжиття додаткових заходів забезпечення, направлених на обмеження розпорядження таким майном, не є необхідним (див. постанову Верховного Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 липня 2024 року в справі № 567/459/23).

За висновком Великої Палати Верховного Суду ключовим є встановлення судом:

1) наявності спору між сторонами;

2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду;

3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та

4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами (пункт 47 постанови від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 (провадження № 14-28цс23)).

Заява подається повторно після скасування ухвали суду про забезпечення позову в суді апеляційної інстанції. У повторно поданій заяві не наведено нових обставин, що обґрунтовують необхідність забезпечення позову.

Ураховуючи вищенаведені висновки Великої Палати Верховного Суду, Суд не вбачає достатніх підстав для вжиття заходів забезпечення позову, про які зазначає представник у своїй заяві, оскільки не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Хоча Представниця позивача і стверджує про ризик, що Відповідачка у справі вчиняє дії щодо відчуження нерухомого майна, однак, жодних конкретних доказів на підтвердження таких дій не надала.

Тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 149, 150, 152, 153, 261 ЦПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту підписання суддею ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО