РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2025 р. с-ще Тиврів 145/1213/21

2/145/59/2025

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іванця В. Д. ,

за участю секретаря Урсуляк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 с-ща Тиврів, у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Шпиківської територіальної громади про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є правонаступниками ОСОБА_3 , який 27.07.2021 звернувся до суду з позовом до Шпиківської територіальної громади про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Свій позов ОСОБА_3 обґрунтовував такими обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , який до дня смерті проживав в м.Солнечногорськ Московської області. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на право на земельну частку (пай) розміром 2,49 умовних кадастрових гектара на території Бушинської сільської ради за межами села та житловий будинок в АДРЕСА_1 . Його батько отримав право на земельну частку (пай) за життя при розпаюванні земель КСП ім. Шевченка с.Бушинка Тиврівського району.

Він спадкоємець першої черги за законом після смерті свого батька. Він прийняв спадщину після смерті батька в порядку ст. 549 ЦК УРСР, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном до 6-ти місяців після його смерті. Спадкових прав не оформив. З заявою до нотаріуса він не звертався. Спадкова справа щодо майна ОСОБА_4 в Тиврівській нотаріальній конторі не заводилася.

Отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) він не має можливості в зв`язку з тим, що оригінал сертифікату, яким підтверджується право спадкодавця на земельну частку (пай) втрачений. В газеті "Маяк" від 21.05.2021 розміщене оголошення про втрату сертифікату серії серії ВН № 0194011, виданого 30.12.1996 на ім`я ОСОБА_4 .

Нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що стверджується постановою від 04.06.2021,зареєстрованою під номером 455/02-31.

Просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 2,49 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Бушинської сільської ради (за межами села) Тиврівського району в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Солнечногорськ Московської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2021 дану справу передано на розгляд судді Ратушняку І.О.

Ухвалою суду від 06.08.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами позовного загального провадження у відкритому судовому засіданні. Витребувано спадкову справу після смерті ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 04.04.2022 провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника померлого позивача ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 04.08.2022 до участі у справі залучено правонаступників позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також витребувано спадкову справу після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 04.04.2023 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

30.10.2023 представником позивача ОСОБА_5 подано суду заяву про зміну позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 від прийняття спадщини після ОСОБА_3 відмовилась, у зв`язку з чим просить визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , який успадкував це право після свого батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя № 16 від 30.04.2025 суддю Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_6 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у виді подання про звільнення з посади.

Відповідно до ч. 5 ст. 51 Закону України "Про Вищу раду правосуддя" з дня ухвалення Дисциплінарною палатою рішення про застосування дисциплінарного стягнення у виді подання про звільнення судді з посади суддя автоматично відстороняється від здійснення правосуддя до ухвалення Вищою радою правосуддя рішення про його звільнення з посади або скасування рішення Дисциплінарної палати.

Зазначена обставина призвела до неможливості розгляду суддею Ратушняком І.О. даної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 33 ЦПК України невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач із складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

19.06.2025 після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на підставі мотивованого розпорядження керівника апарату суду від 19.06.2025 № 137/25 "Про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи", на виконання рішення зборів суддів Тиврівського районного суду Вінницької області від 16.06.2025 №2, відповідно до пунктів 2.3.12, 2.3.43, 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 № 39, та пункту 5.15.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Тиврівському районному суді Вінницької області, у зв`язку з тимчасовим відстороненням головуючого судді Ратушняка І.О. від здійснення правосуддя, дану судову справу передано на розгляд судді Іванцю В.Д.

Ухвалою суду від 26.06.2025 справу прийнято до свого провадження суддею Іванцем В.Д., продовжено її розгляд по суті, та призначено до розгляду на 09.07.2025.

У судове засідання представник позивача Оксютенко Л.І. не з`явилась, подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позов просить задоволити з підстав, викладених у позовній заяві з урахуванням заяви про зміну позовних вимог.

Представник Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області у судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, заперечень до позову немає.

Суд зауважує, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови повідомлення його належним чином про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд проводить розгляд справи у даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Солнечногорск Московської області помер ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть від 31.05.1999 № НОМЕР_1 (а.с.10).

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1 та на право на земельну частку (пай) розміром 2,49 умовних кадастрових гектара на території Бушинської сільської ради за межами села.

Судом установлено, що право на земельну частку (пай) спадкодавця підтверджується Державним актом на право колективної власності на землю, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №1, серії ВН від 14.02.1996 (а.с.7), книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Тиврівською РДА Вінницької області по колективному сільськогосподарському підприємству Бушинецької сільської Ради народних депутатів, у якій під № 39 зазначено, що ОСОБА_4 отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0194911від 30.12.1996 (а.с.8).

Суд зазначає, що відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР.

Згідно з п. 2 згаданого Указу Президента України право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Тобто суд установив, що ОСОБА_4 за життя набув право на земельну частку (пай), отримавши сертифікат серії ВН № 0194911від 30.12.1996.

Указаний сертифікат був втрачений, тому вгазеті "Маяк" від 21.05.2021 розміщене оголошення про втрату сертифікату серії ВН № 0194011, виданого 30.12.1996 на ім`я ОСОБА_4 (а.с.13).

Отже, суд установив, що спірна ділянка входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 був сином ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про народження первісного позивача від 22.07.1952 НОМЕР_2 (а.с.9).

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 2,49 в умовних кадастрових гектарах та території Бушинської сільської ради після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачу відмовлено, у зв`язку із тим, що право на земельну частку (пай) не є нерухомим майном та оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0194911, виданого на ім`я ОСОБА_4 втрачений, що стверджується постановою Тиврівської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.06.2021 №455/02-31 (а.с.12).

Відповідно до довідки виданої Шпиківською селищною радою від 20.05.2021 № 129 (а.с.6), ОСОБА_3 фактично до шести місяців прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме вступив у володіння спадковим майном, заволодів житловим будинком, обробляв земельну ділянку, здійснював поточний ремонт будинку АДРЕСА_1 .

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) від 25.08.2021 № 66142868 відомості про наявність заповіту ОСОБА_4 відсутні (а.с. 25, 26). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 25.08.2021 № 66142865 спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_4 не заводилася, відомості в реєстрі відсутні (а.с.27, 28).

Щодо встановлення факту, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після свого батька ОСОБА_4 , померлого в м. Солнечногорськ Московської області ІНФОРМАЦІЯ_1 , то суд зазначає наступне.

Оскільки ОСОБА_4 , батько позивача ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому до правовідносин з приводу спадкування його майна слід застосовувати норми ЦК УРСР.

Відповідно до 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Як визначено в ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За загальними приписами ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У силу приписів ст. 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст. 549 цього Кодексу).

Суд установив, що після смерті ОСОБА_4 , на ім`я якого було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0194911, спадщину в силу п. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року прийняв його син ОСОБА_3 - батько позивача ОСОБА_2 , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, оскільки згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року є спадкоємцем першої черги за законом. При цьому інші спадкоємці спадщину не приймали, водночас відповідно до матеріалів справи та витребуваної інформації - інші спадкоємці відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть від 16.12.2021 серії НОМЕР_3 (а.с.37).

Відповідно до довідки відділу "Центру надання адміністративних послуг та Державної реєстрації" виконавчого комітету Гайсинської міської ради від 22.12.2021 № 04-02/5486 ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , також на день його смерті там були зареєстровані ОСОБА_1 (дружина) та позивач ОСОБА_2 (син) (а.с. 49).

Позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 24.11.1999 НОМЕР_4 (а.с. 54).

Із заявами про відмову про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріуса ІНФОРМАЦІЯ_4 звернулись дружина померлого ОСОБА_1 та син померлого ОСОБА_7 . Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріуса ІНФОРМАЦІЯ_4 , упродовж 6 місяців після відкриття спадщини, звернувся син померлого ОСОБА_2 , що стверджується спадковою справою до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , індекс справи 02-14 (а.с.63-80). Відповідно до витребуваної судом спадкової справи № 384/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 інші спадкоємці після його смерті, окрім дружини та двох синів, відсутні.

Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених у п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 зазначено, що у разі неможливості оформлення спадкових прав у нотаріуса особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи те, що позивач бажає оформити спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , але не має можливості реалізувати свої права, у зв`язку із неможливістю державної реєстрації права власності на земельну частку (пай) та відсутністю правовстановолюючих документів, це стало причиною для звернення до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Отже, суд установив, що спадщину після смерті ОСОБА_3 (первійсний позивач) прийняв його син - позивач ОСОБА_2 (правонаступник).

Суд зауважує, що в силу вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидним, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що нею обраний.

Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, ст. 1218, 1220, 1223, 1261, 1268, 1276 ЦК України, ст. 524, 529, 548, 549, 553 ЦК УРСР 1963 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , який успадкував це право після свого батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано учасниками справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 11 липня 2025 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Іванець В. Д.