ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5975/25 Справа № 2-1083/11 Суддя у 1-й інстанції - Дубовенко І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

за участю секретаря судового засідання: Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу №2-1083/11 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про заміну сторони виконавчого провадження, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Дрозда Романа Юрійовича на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2025 року, постановлену у складі судді Дубовенко І.Г., -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою, у якій просив замінити стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «Діджи Фінанс» у виконавчому провадженні з виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2013 року у цивільній справі №2-1083/11 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви послався на те, що 26 березня 2013 року у цивільній справі №2-1083/11 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було винесено рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №ML-302/309/2006 від 27 листопада 2006 року в розмірі 666 584,63 грн.

Вказує, що 14 травня 2024 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений Договір відступлення прав вимоги №929, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило ТОВ «Діджи Фінанс», а ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту в тому числі за кредитним договором №ML-302/309/2006 від 27 листопада 2006 року.

Виконавчий лист по виконанню рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області №2-1083/11 знаходиться на виконанні у приватного виконавця Русецької О.О. (виконавче провадження №61106401).

Тому, у зв`язку з даним обставинами, заявник змушений звернутися до суду та просить замінити сторону виконавчого провадження.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2025 року заяву ТОВ «Діджи Фінанс» задоволено. Замінено стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на правонаступника ТОВ «Діджи Фінанс» у виконавчому провадженні №61106401 відкритому на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області №2-1083/11 від 26 березня 2013 року у цивільній справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Дрозд Р.Ю.подав апеляційну скаргу, в якій не погодився з ухвалою суду першої інстанції через те, що рішення суду винесене внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, що призвело до прийняття помилкової ухвали.

Вказує, що ТОВ «Діджи Фінанс» через свого представника звернувся до суду з проханням про заміну стягувача без зазначення номеру виконавчого провадження за яким потрібно, на його думку, замінити стягувача.

Зазначає, що суд першої інстанції в порушення приписів ст.ст.2, 13 ЦПК України в порушення однієї із основних засад цивільного судочинства диспозитивності, вийшов за межі заявлених ТОВ «Діджи Фінанс» вимог та замінив стягувача за виконавчим провадженням по примусовому стягненню за кредитним договором, за яким заявник не має право грошової вимоги.

Також зазначає, що ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2025 року виправлено описку, допущену в ухвалі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2025 року у справі №2-1083/11, вказавши номер виконавчого провадження «№61105711», замість помилково зазначеного «№61106401». Проте, виконавче провадження №61105711 було відкрито на підставі дублікату виконавчого листа Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2019 року.

Вказує, що дублікат виконавчого листа Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2019 року було видано на підставі ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року.

Проте, поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року було скасовано постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2021 року.

Отже, оскільки ухвала Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року скасована постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2021 року, то і дублікат виконавчого листа за рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 26 березня 2013 року у справі №2-1083/11, у частині стягнення за кредитним договором №МL-302/390/2006 від 27 листопада 2006 року, не підлягає виконанню.

Крім того вказує, що оскаржувана ухвала, всупереч приписів статті 265 ЦПК України, не містить опису «фактичних обставин встановлених судом», «доказів відхилених судом, мотивів їх відхилення», «мотивованої оцінки кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяв», «норм права на які посилалися сторони, які суд не застосував, мотиви їх незастосування».

У зв`язку з чим, просив оскаржувану ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2025 року у справі №2-1083/11 скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні заяви представника ТОВ «Діджи Фінанс» Федорова Д.А. про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Заявник, його представник своїм правом на подачу відзиву не скористалися.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 - адвокат Дрозд Роман Юрійович в судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, що26 березня 2013 року у цивільній справі №2-1083/11 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було винесено рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №ML-302/309/2006 від 27 листопада 2006 року в розмірі 666 584,63 грн..

14 травня 2024 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений Договір відступлення прав вимоги №929, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило ТОВ «Діджи Фінанс», а ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту в тому числі за кредитним договором № ML-302/309/2006 від 27 листопада 2006 року.

Задовольняючи заяву ТОВ «Діджи Фінанс», керуючись ч.ч.1, 2, 5 ст.442 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для задоволення вимог заявника, оскільки остання відповідає змісту ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження».

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, з наступних підстав.

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі №2-7763/10 (провадження №14-197цс21) зроблено висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Крім того, у вказаній постанові зазначено, що особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але, разом з тим, ця особа до відкриття виконавчого провадження, як юридичного процесу, є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача, як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством.

На стадії виконання судового рішення, як на завершальній стадії судового провадження, можлива заміна сторони у виконавчому провадженні, як юридичному процесі, правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення, заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України.

У справі, яка є предметом апеляційного перегляду, заявник фактично звернувся до суду першої інстанції з вимогою про заміну стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «Діджи Фінанс» у виконавчому провадженні з виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2013 року у цивільній справі №2-1083/11 у порядку ст.442 ЦПК України.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін, виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа, мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частин першої та другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є, зокрема, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Доказами правонаступництва, залежно від підстав виникнення, можуть бути зокрема: правочин щодо заміни кредитора або боржника у зобов`язанні (статті 512, 513, 520, 521 ЦК України).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Матеріалами справи підтверджується, що 14 травня 2024 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений Договір відступлення прав вимоги №929, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило ТОВ «Діджи Фінанс», а ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту в тому числі за кредитним договором №ML-302/309/2006 від 27 листопада 2006 року.

Як вбачається із матеріалів справи на підставі дублікату виконавчого листа від 06 листопада 2019 року, виданого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ТОВ «ОТП Факторинг Україна», приватним виконавцем Русецькою О.О. 29 січня 2020 року було відкрито виконавче провадження №61105711.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2025 року виправлено описку, допущену в оскаржуваній ухвалі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2025 року, вказавши правильний номер виконавчого провадження «№61105711», замість помилково зазначеного «№61106401».

В свою чергу, дублікат виконавчого листа Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2019 року, вданого ТОВ «ОТП Факторинг Україна», було видано на підставі ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2021 року ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року було скасовано саме з підстав пропуску ТОВ ТОВ «ОТП Факторинг Україна» строку, для пред`явлення виконавчого документу для виконання.

Видача дубліката виконавчого документа пов`язується з його втратою та можлива в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання або за умови поновлення такого строку судом у разі його пропуску. У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частини перша статті 433 ЦПК України). Єдиною та необхідною підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. Встановлення судом факту пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання і непоновлення його судом є підставою для відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Таким чином, під час вирішення питання щодо можливості видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення стягувача до суду з такою заявою, обов`язковим та визначальним є питання з`ясування обставин, чи подана така заява заявником у строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2024 року в цій справі (провадження № 14-21цс24)).

Необхідно відмітити, що згідно із частиною п`ятою статті 15 Закону «Про виконавче провадження» для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Отже, це правило розповсюджується на заміну сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України). У свою чергу, аналогічні умови розповсюджуються на процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, яке стосується будь-якої стадії судового процесу, відповідно до частини другої статті 55 ЦПК України. Системний аналіз цих норм права дає підстави для висновку, що у справі №2-1083/11, у якій судом апеляційної інстанції відмовлено у видачі первинному стягувачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, яка не була скасована і набрала законної сили, наслідки зазначеного є обов`язковими також для правонаступника.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Таким чином, встановивши фактичні обставини справи, а саме те, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2021 року скасовано ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року з підстав пропуску ТОВ ТОВ «ОТП Факторинг Україна» строку для пред`явлення виконавчого документу для виконання, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність правових підстав для задоволення заяви ТОВ «Діджи Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином в даній справі заявником не доведено наявності правових підстав для задоволення заяви і заміні сторони у виконавчому провадженні, відкритому на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області №2-1083/11 від 26 березня 2013 року у цивільній справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи і надані докази на їх підтвердження, наведеного вище не врахував і дав їм невірну правову оцінку, та дійшов помилкового висновку про задоволення заяви ТОВ «Діджи Фінанс».

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2025 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна про заміну сторони виконавчого провадження- скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складено 02.07.2025р.

Головуючий суддя О.В. Агєєв