Справа №760/4986/25 2/760/7842/25
СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 202 5 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кицюк В.С., за участю: секретаря Лопатюк А.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив: визначити місце проживання малолітньої дитини з батьком; встановити факт самостійного виховання батьком малолітнього сина; визнати позивача батьком-одинаком.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 лютого 2025 року визначено головуючого суддю ОСОБА_4 .

Розпорядженням керівника апарату Солом`янського районного суду міста Києва від 29 травня 2025 року №470 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із неможливістю продовжувати розгляд справи суддею ОСОБА_4 у зв`язку із відрахуванням її зі штату, пов`язаного зі смертю відповідно до наказу голови суду від 19 травня 2025 року №40-К.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 травня 2025 року визначено головуючого суддю Кицюк В.С.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09 червня 2025 року відкрито загальне позовне провадження.

У судовому засіданні представник позивача просила ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні, оскільки відповідач надіслала заява про визнання позову.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, подав заяву про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

При цьому суд враховує висновки, викладені ОП КЦС ВС у постанові від 20 вересня 2021 року, справа №638/3792/20, у якій колегія суддів вважала, що необхідно конкретизувати висновок Верховного суду щодо застосування пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України, а саме зазначити, що закриття провадження у справі можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судового рішення, з огляду на таке. Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20 (провадження №61-3438сво21) зазначено, що предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. З урахуванням викладеного відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №13/51-04 (провадження №12-67гс19), прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_3 .

Також у матеріалах справи міститься копія нотаріально посвідченого договору між батьками про визначення місця проживання, утримання дитини та участь у її вихованні від 21 червня 2024 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до якого син ОСОБА_5 буде проживати з батьком ОСОБА_2 , батько утримує сина самостійно, обирає навчальний заклад, обирає лікаря та інше.

Тобто, нотаріальним договором батьки дитини визначено місце проживання дитини, обов`язки по утриманню дитини та участь батьків у вихованні дитини, відтак суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю спору.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Судом встановлено, що у даній справі предмет спору відсутній, тому у відповідності до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України провадження у справі слід закрити.

Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.255, 256 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Вікторія КИЦЮК