Справа №607/4376/25
Провадження №2/672/337/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м.Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Пономаренко Л.Е.,

за участю: секретаря судового засідання Шкробот К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Городку Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «СК «Гардіан»,

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.06.2024 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Фольксваген д.н.з. НОМЕР_1 та транспортного засобу «Сюзукі», д.н.з. НОМЕР_2 , відповідальність якого застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Уніка». Постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 05.08.2024 водія транспортного засобу «Фольксваген» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На підставі заяви потерпілої особи, Договору добровільного страхування транспортного засобу, ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 75006,61грн.. 27.08.2024 ТзДВ «СК «Гардіан» сплатило на користь ПрАТ «СК «Уніка» 36621,07 грн.. Просять стягнути з відповідача-винуватця ДТП 38385,54 грн.-суму, яка не покривається страховиком за умовами договору (полісу) та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. та 5000 грн. витрат на професійну правову допомогу.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові сформовано вимогу про розгляд справи у відсутності представника позивача, підтримання позовних вимог.

Відповідач, належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, відзиву на позов не надав. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи - товариства з додатковою відповідальністю «СК «Гардіан» належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про що свідчить довідка про доставку електронного документу в електронний кабінет третьої особи, в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 29.06.2024 близько 17 год. 45 хв. в смт.Гримайлів по вул.Січових Стрільців,11а, Чортківського району Тернопільської області, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався, що це буде безпечним та скоїв зіткнення з автомобілем «Suzuki Jimny» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальну шкоду, чим порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху.

Постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 05.08.2024 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Suzuki Jimny» д.н.з. НОМЕР_2 на момент вчинення ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Уніка». 15.02.2024 між ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» та ТОВ «Мрія Сервіс» було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу «Suzuki Jimny» д.н.з. НОМЕР_2 .

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_1 на момент вчинення ДТП була застрахована у ТЗОВ «СК «Гардіан».

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АР №003144581 ліміт відповідальності ТЗДВ «СК «Гардіан» становить 160 000 грн, франшиза 3200 грн.

Згідно страхового акту №0, сума страхового відшкодування відносно т/з «Suzuki Jimny» д.н.з. НОМЕР_2 склала 75006,61 грн.

08.07.2024 ПрАТ «СК`Уніка» сплатило на користь ТОВ «Терко Авто Моторс» 75006,61 грн., що підтверджується платіжним дорученням №173620.

27.08.2024 ТЗДВ «СК «Гардіан» сплатило на користь ПрАТ «СК «Уніка» 36621,07 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №216218.

За таких обставин ТЗДВ «СК`Гардіан» виконало своє зобов`язання за полісом ОСЦПВНТЗ та відшкодувало вартість матеріального збитку (відновлювальний ремонт за вирахуванням зносу) на умовах договору/полісу.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин)у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У цій справі сторонами не оспорюється факт ДТП за їх участі, наявність вини відповідача та суми виплаченого страхового відшкодування.

Предметом спору є обставини щодо недостатності суми страхового відшкодування для відновлення становища пошкодженого майна позивача.

Факт здійснення позивачем відновлювального ремонту підтверджується наявними у справі доказами, що не спростовані відповідачем під час розгляду справи.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України щодо відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі статтею 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Аналогічні по суті висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19).

Причиною виникнення різниці між розміром страхового відшкодування, сплаченим ПАТ «Уніка» та страховим відшкодуванням, сплаченим «СК «Гардіан» є визначений останнім відповідно до п.7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів коефіцієнт фізичного зносу 0,607.

Враховуючи, що відповідно до ст. 29 «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) у зв`язку пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, встановивши коефіцієнт фізичного зносу 60.7%, ТЗДВ «СК «Гардіан» правомірно виплатила страхове відшкодування з застосуванням коефіцієнту зносу та франшизи. Встановлений розмір фізичного зносу ніким не оспорений.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Згідно з статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує сплачений на користь позивача розмір страхового відшкодування, то з відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром завданих збитків та стягнутим страховим відшкодуванням.

Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з відповідача слід стягнути в користь позивача встановлену суму шкоди,заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 38385,54 грн.

Крім того, позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Звертаючись до суду, представник позивача згідно вимог ст. 134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив що витрати,понесені на правову допомогу становлять 5000 грн, на підтвердження понесення яких долучив до позовної заяви договір про надання правничої допомоги №2/23ю від 02.11.2023, додаток №2 до договору про надання правової допомоги №2/23ю від 02.11.2023, акт прийому-передачі наданих послуг №1/35912 від 28.02.2025 до договору №2/23ю від 02.11.2023 про надання правової допомоги.

Отже, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано всі необхідні докази, а тому з відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме 3028 грн. сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 263-265, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов приватного акціонерного товариства «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «СК «Гардіан»- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» 38385,54грн. (тридцять вісім тисяч триста вісімдесят п`ять гривень 54 копійки) шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» - 3028 грн.(три тисячі двадцять вісім гривень)в рахунок сплати судового збору та 5000,00 грн.( п`ять тисяч гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», , місце знаходження: вул. О.Теліги, 6-В, корп.4 м.Київ, 04112.

Представник позивача: адвокат Білий Віталій Сергійович, РНОКПП НОМЕР_3 , місце здійснення адвокатської діяльності (місце знаходження): м.Бориспіль, А/С 14 Київська область, 08304.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «СК «Гардіан», , місце знаходження: вул. Саксаганського,96 м.Київ, 01032.

Суддя Л.Е.Пономаренко.