УХВАЛА

14 липня 2025 року

м. Київ

справа № 754/1281/25

провадження № 61-8773зно25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув заяву заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Синельникова Євгена Володимировича від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 04 липня 2025 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (Yasno), комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», комунального підприємства «Київкомунсервіс», комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Київські енергетичні послуги» (Yasno), КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», ПрАТ «АК «Київводоканал», КП «Київкомунсервіс», КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 07 березня 2025 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Київські енергетичні послуги» (Yasno), КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», ПрАТ «АК «Київводоканал», КП «Київкомунсервіс», КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 07 березня 2025 у справі № 754/1281/25 повернуто скаржнику.

Ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 березня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 26 березня 2025 року у справі № 754/1281/25 (провадження № 61-5194ск25).

Ухвалою Верховного Суду від 02 червня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 березня 2025 року залишено без руху та надано строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали (провадження № 61-6464ск25).

Ухвалою Верховного Суду від 05 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Лідовця Р. А. від участі у розгляді справи № 754/1281/25 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 березня 2025 року визнано необґрунтованою. Заяву про відвід судді Верховного Суду Лідовця Р. А. передано для вирішення зазначеного питання іншому судді, який визначається у порядку встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В. від 05 червня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Лідовця Р. А. від участі у розгляді справи № 754/1281/25 відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 23 червня 2025 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 02 червня 2025 року за нововиявленими обставинами у справі № 754/1281/25 (провадження № 61-7126зно25).

Ухвалою Верховного Суду від 23 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 у частині заявленого судді Лідовцю Р. А. відводу від участі у розгляді справи № 754/1281/25 повернуто заявнику без розгляду. Відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 05 червня 2025 року у справі № 754/1281/25 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 березня 2025 року (провадження № 61-7126зно25).

Ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2025 року заяви ОСОБА_1 про відвід судді Лідовця Р. А. визнано необґрунтованими.Вирішення питання про відвід судді Верховного Суду Лідовця Р. А. передано у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2025 року у задоволенні заяв ОСОБА_1 про відвід судді Лідовця Р. А. від участі у розгляді заяв ОСОБА_1 про перегляд ухвал Верховного Суду від 02 червня 2025 року, від 05 червня 2025 року, від 23 червня 2025 року у цій справі відмовлено.

10 липня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 04 липня 2025 року за нововиявленими обставинами, у тексті якої висловлено недовіру судді Синельникову Є. В., а також заперечення проти того, щоб суддя розглядав та вирішував заяву ОСОБА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 липня 2025 року заяву розподілено судді-доповідачеві Синельникову Є. В.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи.

Також, згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року, заява № 33949/02, § 49 - 52).

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що доводи заявника щодо наявності підстав для відводу судді Верховного Суду Синельникова Є. В. зводяться до незгоди з судовим рішенням, яким вирішувалося питання щодо заявленого ОСОБА_1 відводу судді Верховного Суду Лідовцю Р. А., що в силу положень частини четвертої статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

Отже заява ОСОБА_1 не містять посилань на обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Верховного Суду Синельникова Є. В.

Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Тому доводи розглядуваної заяви не можуть слугувати підставою для відводу судді, оскільки не підтверджують наявності об`єктивних сумнівів у його неупередженості та об`єктивності, а також підстав вважати, що суддя Синельников Є. В. прямо заінтересований в результаті розгляду заяви по суті.

Враховуючи необґрунтованість заявленого відводу, питання про відвід, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Синельникова Євгена Володимировича визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Верховного Суду Синельникова Євгена Володимировича передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников