Провадження № 2/686/4911/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючої судді Хараджі Н.В., при секретарі судового засідання Козуляк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України про стягнення інфляційних втрат,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України про стягнення інфляційних втрат за вересень 2024 року в розмірі 673 грн. 64 коп. за прострочення грошового зобов`язання на підставі ст. 625 ЦК України, посилаючись на невиконання постанови Хмельницького апеляційного суду від 30 листопада 2023 року у справі №686/13975/23, якою вирішено стягнути з Держави Україна за рахунок Державного бюджету України на його користь три проценти річних від простроченої суми в розмірі 5554 грн. 52 коп. та інфляційні втрати в розмірі 44633 грн. 88 коп.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2025 року вказаний позов залишено без руху.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 травня 2025 року після усунення недоліків відкрито провадження по справі та призначено її розгляд в спрощеному позовному провадженні з повідомленням осіб.

10 червня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, за яким 01.02.2022 Хмельницьким апеляційним судом прийнято рішення по справі №686/14502/21 за позовом ОСОБА_1 до держави Україна, стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, в розмірі 310 000 гривень. 28.02.2022 надійшла заява ОСОБА_1 з виконавчим листом Хмельницького міськрайонного суду від 25.02.2022 по справі №686/14502/21 до Головного управління Казначейства. На виконання абзацу 2 п.36 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок виконання рішень) Головне управління Казначейства листом від 03.03.2022 №04-20-10/1345 звернулось до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області, щодо надання документів (відомостей), які можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів державного бюджету і їх перерахування на рахунок стягувача (копія листа додається). Ліквідаційна комісія УМВС в Хмельницькій області листом №2/42, повідомило, що відсутні документи (відомості), які можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів державного бюджету (копія листа додається). Листом від 28.03.2022 №04-20-08/1695 Головне управління Казначейства на виконання п.п. 35-37 Порядку виконання рішень, надіслало пакет документів щодо безспірного списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди на користь ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України (копія листа додається). Рішення суду у справі №686/14502/21 виконано Державною казначейською службою України. 08.09.2023 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області прийнято рішення по справі №686/13975/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про стягнення інфляційних втрат та 3% за прострочення виконання рішення суду, яким позов задоволено та стягнуто з Державного бюджету України інфляційні втрати в сумі 71454 грн 74 коп. та 3% річних у сумі 8341 грн. 67 коп. Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області прийнято додаткове рішення по справі №686/13975/23 за позовом ОСОБА_1 до Казначейства про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. Хмельницьким апеляційним судом прийнято постанову по справі №686/13975/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про стягнення інфляційних втрат та 3% за прострочення виконання рішення суду, яким апеляційну скаргу Державної казначейської служби України задоволено частково. Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 08 вересня 2023 року та додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду від 15 вересня 2023 року змінити. Виклавши резолютивну частину рішення Хмельницького міськрайонного суду від 08 вересня 2023 року в наступній редакції: «Позов задовольнити частково. Стягнути з Держави Україна за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) три проценти річних від простроченої суми в розмірі 5554,52 грн. та інфляційні втрати в розмірі 44633,88 грн.» Виклавши резолютивну частину додаткового рішення Хмельницького міськрайонного суду від 15 вересня 2023 року в наступній редакції:«Стягнути з Держави Україна за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3145 грн. до Головного управління Казначейства надійшли заяви ОСОБА_1 від з виконавчими листами Хмельницького міськрайонного суду від по справі №686/13975/23-ц. Головне управління Казначейства з метою вжиття заходів, передбачених Порядком виконання рішень, надіслало до Державної казначейської служби України листом від №04-20-08/8259 документи щодо безспірного списання коштів згідно виконавчих листів Хмельницького міськрайонного суду від 22.12.2023 по справі №686/13975/23-ц на користь ОСОБА_1 (копія листа додається). Виконавчі листи Хмельницького міськрайонного суду від 22.12.2023 по справі №686/13975/23-ц про стягнення з Держави Україна за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3145 грн та трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 5554,52 грн та інфляційних втрат в розмірі 44633,88 грн, станом на 11.04.2025 не виконано. У відзиві послалися на механізм виконання судових рішень про відшкодування трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційних витрат за рахунок Державита те, що виконання рішення поза чергою є неможливим, оскільки це призведе до перевищення повноважень працівників Казначейства та порушення принципу рівності стягувачів перед законом, адже будуть порушені права осіб, які подали виконавчі листи до Казначейства раніше, ніж позивач.Крім того послалися на методологію,неодноразово висловлену в позиціях Верховного Суду, згідно якої «інфляційні на інфляційні не нараховуються».

Будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, позивач до суду не з`явився, проте в позові міститься клопотання щодо розгляду справи за його відсутності.

Представник відповідача, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, надіслав суду заяву щодо розгляду справи за його відсутності з проханням відмовити в позові з підстав,зазначених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Хмельницького апеляційного суду від 30 листопада 2023 року у справі №686/13975/23 вирішено стягнути з Держави Україна за рахунок Державного бюджету України на його користь три проценти річних від простроченої суми в розмірі 5554 грн. 52 коп. та інфляційні втрати в розмірі 44633 грн. 88 коп. Згідно вказаної постанови, яка мається в реєстрі судових рішень, судом встановлено, що постановою Хмельницького апеляційного суду від 01 лютого 2022 року скасовано рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20 грудня 2021 року та задоволено позов позивача до Держави Україна в особі Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, грошові кошти в сумі 310 000 гривень. Постанова апеляційного суду набрала законної сили. На час подання даного позову рішення суду не виконано.

Отже підставою для задоволення вказаного позову апеляційним судом стало невиконання рішення суду щодо стягнення основного зобов`язання - відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, грошові кошти в сумі 310 000 гривень.

При цьому постанова Хмельницького апеляційного суду від 01 лютого 2022 року по справі 686/14502/21 про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, грошові кошти в сумі 310 000 гривень виконана Державною казначейською службою України 30.10.2023 року.

Проте на час звернення до суду із вказаним позовом постанова Хмельницького апеляційного суду від 30 листопада 2023 року у справі №686/13975/23, якою вирішено стягнути з Держави Україна за рахунок Державного бюджету України на його користь три проценти річних від простроченої суми в розмірі 5554 грн. 52 коп. та інфляційні втрати в розмірі 44633 грн. 88 коп., не виконана. Виконавчі листи Хмельницького міськрайонного суду від 22.12.2023 року по справі №686/13975/23 не виконані.

Вказані обставини сторонами не оспорюються.

Щодо посилання сторони відповідача на відсутність протиправної бездіяльності органів казначейської служби у зв`язку з відсутністю коштів на виконання зазначеного рішення суду, то оскільки позивач звертається до суду з посиланням на ст. 625 ЦК України, згідно ч. 1 якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, то вказані відповідачем обставини не можуть бути розцінені судом як підстава для відмови в задоволенні позову.

Проте відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому суд бере до уваги посилання сторони відповідача на положення ст. 625 ЦК України, які передбачають нарахування інфляційних втрат і 3% річних на суму основного боргу, а не на інфляційні втрати і 3% річних, нараховані за попередній період. Наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №916/2889/13. Як визначено Верховним Судом є правильним застосування методології, згідно з якою «інфляційні на інфляційні не нараховуються». Подвійне нарахування інфляційних збитків на інфляційне відшкодування положеннями частини 2 статті 625 ЦК України не передбачено. Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.10.2015 у справі №6-2003цс15. Нарахування передбачених статтею 625 ЦК України інфляційних втрат на суму вже присуджених до стягнення постановою Хмельницького апеляційного суду у справі №686/13975/23 грошових коштів відповідно до вимог статті 625 ЦК України, суперечить положенням статті 61 Конституції України. Після того, як суд стягнув певні суми інфляційних втрат та 3% річних, вони вважаються остаточно визначеними і не можуть бути предметом повторного стягнення у спосіб додаткового нарахування 3% річних або інфляційних втрат на раніше стягнуті інфляційні втрати на суму боргу. Отже, правомірним є нарахування інфляційних втрат виключно на суму основного боргу. КЦС у складі ВС у постанові від 09.02.2022 у справі №757/42885/19 виснував, що не є грошовим зобов`язанням судове рішення, яким вже стягнуто відповідальність, передбачену статтею 625 ЦК України за порушення будь-якого грошового зобов`язання, оскільки в такому випадку таке рішення носить не зобов`язальний характер, щодо сплати грошового зобов`язання боржника перед кредитором, а виконує роль санкції за прострочення боржником грошового зобов`язання, які являють собою міру цивільно-правової відповідальності, що застосовується до всіх грошових зобов`язань у розмірі 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду в від 07 квітня 2020 року у справі №910/4590/19, де аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень статті 625 ЦК України, зроблено висновок про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 15.11.2019 у справі №905/1753/18 виснував, що нарахування інфляційних втрат та 3% річних, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, належить здійснювати на суму основного боргу, стягнуту судовим рішенням до її повної сплати боржником, без урахування стягнутих сум пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Також Верховний Суд в постанові від 15.11.2019 у справі №905/1753/18 зазначив, що нарахування інфляційних втрат та 3% річних на стягнуту судовим рішенням суму 3% річних та інфляційних втрат не відповідає принципу заборони подвійної цивільно-правової відповідальності, який визначено в статті 61 Конституції України.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Стягнення інфляційних втрат передбачає компенсацію втрат, спричинених інфляцією, за певну суму основного зобов`язання та за певний період. Оскільки основне зобов`язання зі сплати за постановою Хмельницького апеляційного суду від 01 лютого 2022 року по справі 686/14502/21 про відшкодування моральної шкоди позивачу, завданої незаконними діями органів досудового слідства, грошові кошти в сумі 310 000 гривень виплачені, тобто основне зобов`язання за рішенням суду виконано, а зобов`язання зі сплати інфляційних втрат є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю, то відсутні підстави для стягнення зазначених сум.

Ураховуючи викладене, зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, які виникли із судового рішення про стягнення компенсаційних втрат, не є сумою боргу чи основним зобов`язанням, на які можуть нараховуватися та інфляційні втрати, адже є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, у зв`язку з чим слід відмовити в задоволенні позовних про стягнення інфляційних втрат через прострочення виконання відповідачем судового рішення у справі № 686/13975/23.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 19, 56, 61 Конституції України, ч. 1ст. 509 , ст. 625 ЦК України, суд

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України про стягнення інфляційних втрат за вересень 2024 року в розмірі 673 грн. 64 коп. за прострочення грошового зобов`язання на підставі ст. 625 ЦК України відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Н.В. Хараджа