Справа № 212/1578/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

07 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровського районного суду міста Кривого Рогу в складі:

суддя - Ведяшкіна Ю.В.

секретар судового засідання - Розинько К.А.

у цивільній справі № 212/1578/25 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я,

у с т а н о в и в :

10.02.2025 року адвокат Гузєв І.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з ПрАТ «Північний ГЗК» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я - 302800,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що в період часу з 15.09.2005 року по 30.09.2009 року та з 16.02.2010 року по 23.06.2014 року перебував в трудових відносинах з ПрАТ «Північний ГЗК», працюючи на посаді машиніста бульдозера в кар`єрі та на відвалах, у шкідливих умовах з повним робочим днем. Під час роботи отримав професійне захворювання, у зв`язку з чим йому з 26.01.2023 року встановлено ступінь втрати професійної працездатності 20 %, 25.05.2024 за наслідками повторного огляду - безстроково встановлена ІІІ група інвалідності з причини професійного захворювання із втратою працездатності 50%, визначено потребу медикаментозному лікуванні, забезпеченні виробами медичного призначення і якості життя. Професійні захворювання призводять до постійного перенесення позивачем больових відчуттів, до необхідності проходження медикаментозного лікування, придбання ліків. Тривалі переїзди в автомобільному, залізничному транспорті призводять до приступів задухи, загострення хвороби. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди Позивач оцінив в 302800,00 грн., тобто 100 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого на одну працездатну особу ( 100 х 3028,00 грн.).

20.02.2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

11.03.2025 року представник відповідача надала відзив, в якому просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на відсутність вини Відповідача, відсутність протиправної поведінки Відповідача, зазначивши, що робота позивача за Списком № 1, що дає право на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, сама по собі передбачає, що на роботі з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, де рівень впливу шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу, крім зростання хронічної захворюваності (виробничо обумовленої та захворюваності з тимчасовою втратою працездатності), призводить до розвитку професійних захворювань. Тобто, позивач чітко усвідомлював, що виконувана ним робота пов`язана з безпосереднім впливом шкідливих факторів виробничого середовища на організм працюючого. Позивач, знаючи про погіршення стану свого здоров`я та приховуючи дану інформацію від відповідача та медичної комісії, свідомо погіршив стан свого здоров`я, хоча мав можливість реалізувати своє право на вільний вибір виду діяльності, шляхом працевлаштування на іншу роботу з умовами праці, що не пов`язані із впливом на його організм шкідливих виробничих факторів. З метою створення нових умов праці, з 24.06.2014 року Позивач був переведений на іншу роботу на підприємстві Відповідача без наявності шкідливих умов праці, а саме клеїльником в цеху підготовки виробництва. Крім того, зазначив, що на момент проходження первинного медичного огляду (26.01.2023) для встановлення ступеня втрати професійної працездатності Позивачу вже було встановлено ІІІ групу інвалідності за загальним захворюванням, та у виписному епікризі Позивача зазначено про наявність ряду тяжких захворювань, які, на переконання представника Відповідача, перебувають у причинно наслідковому зв`язку із стражданнями, яких зазнає Позивач. При цьому, матеріали справи не містять достатніх обґрунтувань, які б були беззаперечними доказами перенесення моральних страждань саме від професійного захворювання.

18.03.2025 року представник відповідача подав клопотання про зобов`язання позивача надати письмово відповіді на поставленні в клопотанні запитання.

26.03.2025 року представник позивача надав на адресу суду заяву, в якій повідомив, що стороною позивача відповідь на відзив готуватись та подаватись не буде, позов підтримує у повному обсязі, та просив суд позовну заяву задовольнити, а також надав банківські реквізити Позивача для надання можливості Відповідачу добровільно виконати рішення суду.

03.04.2025 року позивачем надано до суду письмову заяву з відповідями на поставлені відповідачем в клопотанні запитаннями.

08.04.2025 року представником відповідача подано до суду додаткові пояснення, в яких відповідач підтримує свою позицію щодо безпідставності та необґрунтованості позовних вимог та зазначив, що. Позивач не заперечував, що до моменту виникнення в нього професійного захворювання йому було встановлено інвалідність за загальним захворюванням ІІІ групи та надав копію відповідної довідки МСЕК, однак не надає підтверджуючих документів щодо відсотку втрати працездатності за загальним захворюванням. У зв`язку з цим вважає, що описаними симптомами під час лікування Позивача чітко прослідковується причинного - наслідковий зв`язок із наявними у нього загальними хронічними захворюваннями. Крім того, у своїй заяві свідка Позивач підтвердив той факт, що до 2014 року останній визнавався придатним для виконання робіт у шкідливих умовах. Тобто, позивач чітко усвідомлював, що виконувана ним робота до 2014 року пов`язана з безпосереднім впливом шкідливих факторів виробничого середовища на організм працюючого та знаючи про погіршення стану свого здоров`я, приховував дану інформацію від Відповідача та медичної комісії, свідомо погіршував стан свого здоров`я.

16.04.2025 року представником відповідача подано додаткові пояснення, в яких зазначив, що з 23 травня 2020 року звільняються від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Станом на 01 січня 2025 року розмір мінімальної заробітної плати становить 8000 грн. З огляду на викладене, зазначає, що відшкодувати моральну шкоду у сумі, що перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати (8000 х 4 = 32 000 грн.) слід з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

30.06.2025 року адвокат Гузєв І.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 надав до суду заяву, в якій просив позов залишити без розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд задовольняє клопотання представника позивача та у відповідності до п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, залишає позов без розгляду.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 257, ст. ст. 260, 261, п. 16 ч. 1, ст. 353, ст. ст. 354, 355 ЦПК України суд,

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена 07.07.2025 року.

Суддя Ю. В. Ведяшкіна