Провадження № 4-с/161/63/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Шестерніна В.Д.

за участю секретаря Мельник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, -

встановив:

І.Короткий зміст скарги

05.06.2025 адвокат Солтисюк А.П. в інтересах боржника ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на дії державного виконавця.

Скарга мотивована тим, що 30.11.2020 Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано судовий наказ у справі №161/19292/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.11.2020 та до досягнення дитиною повноліття.

28.12.2020 на підставі цього судового наказу відкрите виконавче провадження ВП №63995206. В межах даного виконавчого провадження 31.10.2022 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Аналогічні постанови виносилися державним виконавцем 02.02.2023, 02.08.2023, 05.12.2023, 19.09.2024 та 12.03.2025. Оскільки кошти із заробітної плати стягувалися нерегулярно, то утворилася заборгованість за аліментами в сумі 137 897,90 грн.

В травні 2025 року боржник звернувся до державного виконавця з метою з`ясування розміру заборгованості по аліментах. Державний виконавець повідомив йому суму заборгованості та банківські реквізити для її оплати.

14.05.2025 о 10:17 боржник погасив заборгованість зі сплати аліментів, докази чого відразу надав державному виконавцю. Після цього, 14.05.2025 о 10:58 державний виконавець виніс постанову про накладення штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, в розмірі 40 350,38 грн.

Постанова про накладення штрафу винесена державним виконавцем за відсутності заборгованості зі сплати аліментів, а тому є неправомірною.

В зв`язку з цим боржник просив суд визнати дії державного виконавця протиправними та скасувати постанову про накладення штрафу від 14.05.2025.

ІI.Позиція інших учасників судового процесу

Позиція стягувача

Стягувач ОСОБА_4 (попереднє прізвище стягувача « ОСОБА_5 » змінене після державної реєтрації шлюбу, а.с. 35) в судовому засіданні 26.06.2025 просила суд відмовити в задоволенні скарги боржника, оскільки останній систематично ухилявся від сплати аліментів, допустив заборгованість за аліментами, а тому повинен нести несприятливі наслідки у виді сплати штрафу в розмірі 30 % такої заборгованості.

Позиція державного виконавця

03.07.2025 державний виконавець ВДВС у м. Луцьку ЗМУМЮ Голод Надія Петрівна подала відзив на скаргу на дії державного виконавця, який мотивувала тим, що дії державного виконавця щодо накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду про стягнення аліментів та існування заборгованості зі сплати аліментів відповідають вимогам закону.

Згідно з розрахунком заборгованості станом на квітень 2025 року борг за аліментами складав 134 501,26 грн., а тому державним виконавцем на підставі приписів ч. 14 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено щодо боржника постанову про накладення штрафу в розмірі 30 % заборгованості, що становить 40 350,38 грн.

Просила суд відмовити в задоволенні скарги.

ІIІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу

Ухвалою суду від 13.06.2025 поновлено скаржнику строк для подання скарги на дії державного виконавця та прийнято до розгляду скаргу на дії державного виконавця.

Скаржник та його представник, стягувач та державний виконавець в судове засідання 04.07.2025 (після перерви) не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв чи клопотань від них не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку неявкою учасників справи в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

ІV.Фактичні обставини справи

30.11.2020 Луцький міськрайонний суд Волинської області видав судовий наказ у справі №161/19292/20, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.11.2020 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5).

Судовий наказ був пред`явлений стягувачем до примусового виконання.

28.12.2020 державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Голод Надія Петрівна винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63995206 (а.с. 6). В рамках цього виконавчого провадження державним виконавцем вчинялися різні виконавчі дії, спрямовані на виконання судового наказу, в тому числі проводилося звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

14.05.2025 головний державний виконавець ВДВС у м. Луцьку ЗМУМЮ Голод Надія Петрівна в рамках виконавчого провадження №63995206 провела розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та встановила суму заборгованості в розмірі 137 897,86 грн. (розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 14.05.2025, а.с. 10-11).

14.05.2025 о 10:17, боржник ОСОБА_1 погасив заборгованість за аліментами, сплатив на рахунок органу державної виконавчої служби 137 897,90 грн. (квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №29 від 14.05.2025, а.с. 8).

14.05.2025 о 10:58, головний державний виконавець ВДВС у м. Луцьку ЗМУМЮ Голод Надія Петрівна винесла постанову про накладення штрафу, згідно з якою у зв`язку із наявною станом на 01.05.2025 заборгованістю зі сплати аліментів в розмірі 134 501,26 грн., тобто сукупний розмір якої перевищує суму платежів за 2 (два) роки, на боржника ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 30 % суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 40 350,38 грн. (а.с. 9).

V.Мотиви суду та застосоване законодавство

Згідно з ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Це конституційне положення відображено і у ч. 1 ст. 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 71 Закону порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Штраф - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Його завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Підставами накладення штрафу є протиправна поведінка (дії чи бездіяльності) особи, вина особи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.04.2020 в справі №641/7824/18 зазначено, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим.

За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків.

В боржника ОСОБА_1 виникла заборгованість зі сплати аліментів, присуджених до сплати згідно судового наказу. Факт існування такої заборгованості та її розмір боржником не оспорювався. Причини, з яких виникла така заборгованість (вина боржника та / або державного виконавця), судом не з`ясовувалися, оскільки такі не були заявлені як прямі і безпосередні підстави вимог поданої скарги (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

14.05.2025 боржник в добровільному порядку погасив вказану заборгованість, сплатив на рахунок органу державної виконавчої служби грошові кошти в розмірі 137 897,90 грн., докази чого подав державному виконавцю. Після цього, в цей же день, державний виконавець на підставі ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» наклав на боржника штраф в розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів, яка існувала до її погашення боржником, що становить 40 350,38 грн.

Положеннями ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець має право накласти на боржника штраф виключно за наявності двох обставин: по-перше - наявність заборгованості у розмірі, що зумовлює накладення штрафу (розмір, що перевищує суму аліментних платежів за два роки), по-друге, наявність такої заборгованості на момент винесення постанови про накладення арешту.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №2610/27695/2012 зазначено, що дата виникнення заборгованості зі сплати аліментів не впливає на можливість застосування штрафу до боржника. Визначальним для вирішення справи є встановлення наявності такої заборгованості на час винесення постанови про накладення штрафу та її сума, з якою пов`язано визначення розміру штрафу.

На момент винесення постанови про накладення штрафу не існувало заборгованості боржника зі сплати аліментів, відтак відповідна постанова державного виконавця не може вважатися правомірною і підлягає скасуванню.

Суд не приймає усні аргументи державного виконавця (висловлені в судовому засіданні 26.06.2025) про те, що для накладення штрафу достатньо самого по собі факту існування в минулому заборгованості зі сплати аліментів в певному розмірі, безвідносно того чи була така заборгованість погашена. По-перше, така позиція державного виконавця не відповідає приписам ч. 14 ст. 71 Закону та правовому висновку Великої Палати Верховного Суду. По-друге, такий підхід не може вважатися справедливим, адже платник аліментів, який добровільно (без примусу) погасив заборгованість за аліментами, і той платник, який не погашав таку заборгованість взагалі, опиняться в однаковому несприятливому становищі (до них буде застосовано штраф). По-третє, завдання штрафу - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. У випадку застосування штрафу до боржника, який добровільно виконав рішення суду, тим самим самостійно повернувся до належної і сумлінної поведінки, такі завдання не будуть виконані, а сам штраф виконуватиме винятково каральну функцію. Цього правопорядок допустити не може.

Отже, скаргу боржника слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 447, 451 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Скаргу боржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції під час примусового виконання судового наказу, виданого 30.11.2020 Луцьким міськрайонним судом Волинської області у справі №161/19292/20 - задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Голод Надії Петрівни щодо винесення постанови про накладення штрафу від 14.05.2025 у виконавчому провадженні ВП №63995206 - неправомірними.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу від 14.05.2025 у виконавчому провадженні ВП №63995206.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали суду складено - 04.07.2025.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Д. Шестернін