УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року

м. Київ

справа № 754/4170/25

провадження № 61-7693ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Пархоменка П. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 травня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху та ухвалу Київського апеляційного суду від 05 червня 2025 року про повернення апеляційної скарги у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У 2025 році ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідача 105 166,75 грн: кредиту (сума 14 814,15 грн), процентів (сума 90 352,60 грн), 2 422,40 грн - судового збору, 5 000,00 грн - правничої допомоги.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 22 квітня 2025 року позовні вимоги задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», 105 166,75 грн - кредиту, процентів, 2 422,40 грн - судового збору, 5 000,00 грн - правничої допомоги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для подання оригіналу документа про доплату судового збору в сумі 908,40 грн. Надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали. Роз`яснено, що у разі невиконання вимог даної ухвали у визначений строк апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

В ухвалі заявнику роз'яснено порядок подачі до суду в електронній формі процесуальних документів, відповідно до Закону України «Про судовий збір», із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. За подачу позовної заяви підлягав сплаті судовий збір в розмірі 3 028 грн. Оскільки заявниця подала апеляційну скаргу засобами поштового зв'язку, то за подання апеляційної скарги у даній справі підлягав сплаті судовий збір в розмірі 4 542,00 грн (3 028*150%), коефіцієнт 0,8 у даному випадку не застосовується.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 квітня 2025 року повернуто.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що звітом про доставку вихідної кореспонденції підтверджується, що до електронного кабінету ОСОБА_1 ) 23 травня 2025 року о 17 год. 00 хв. доставлено електронний примірник копії ухвали Київського апеляційного суду від 22 травня 2025 року про залишення скарги без руху. Вказана обставина є достовірним доказом отримання апелянтом зазначеного судового рішення (ухвали) суду апеляційної інстанції. Будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання вимог ухвали від скаржника на адресу суду також не надходило. Станом на 05 червня 2025 року недоліки апеляційної скарги не усунуто, доплата судового збору не здійснена, що в свою чергу перешкоджає суду апеляційної інстанції вирішити питання про відкриття апеляційного провадження.

Апеляційний суд роз`яснив заявникові, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

19 червня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 травня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 05 червня 2025 року. Просить оскаржені судові рішення скасувати і передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Касаційна скарга мотивована тим, що при зверненні до суду із позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Виходячи з викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 повинна бути оплачена судовим збором у розмірі 3 633,60 грн, що заявниця і зробила. Натомість суд апеляційної інстанції, незважаючи на те, що в самому рішенні суду першої інстанції вказано про те, що позивачем при зверненні до суду сплачено 2 422,40 грн, зобов`язує заявника доплатити судовий збір, оскільки обрахунок 150% має здійснюватися, на думку суду, виходячи із ставки 3 028,00 грн. Суд апеляційної інстанції не врахував положення чинного законодавства та прийшов до хибних висновків, допустивши прийняття оскаржуваних ухвал, які не можуть вважатися законними та обґрунтованими, фактично обмеживши ОСОБА_1 у доступі до апеляційного провадження при відсутності порушень в оформленні апеляційної скарги, як такої взагалі.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Щодо оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 22 травня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

У пункті 3 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

З урахуванням положень статті 129 Конституції України в редакції чинній до 30 вересня 2016 року та висновків Конституційного Суду України (рішення КСУ від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010, від 28 квітня 2010 року № 12-рп/2010, від 08 липня 2010 року № 18-рп/2010) ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху у зв`язку з несплатою судового збору могли бути оскаржені у касаційному порядку до 15 грудня 2017 року. У зв`язку з прийняттям змін статті 129 Конституції України та прийняттям Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» з 15 грудня 2017 року право касаційного оскарження ухвал суду, якщо таке право прямо не передбачено нормами цивільного процесуального законодавства, відсутнє(див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі №522/23076/16-ц (провадження № 61-26591сво18)).

Оскільки ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху не входять до переліку тих ухвал, які підлягають касаційному оскарженню, на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження на цю ухвали належить відмовити.

Щодо оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 05 червня 2025 року про повернення апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись із легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (частина друга статті 127 ЦПК України).

Тлумачення частини другої статті 121, статті 185, статті 357 ЦПК України свідчить, що якщо особа, яка подала апеляційну скаргу, не усунула недоліки скарги в строк, наданий судом, скарга вважається неподаною та повертається (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 серпня 2023 року в справі № 524/11220/21).

Апеляційний суд встановив, що копію ухвали Київського апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху заявник отримала до Електронного кабінету 23 травня 2025 року о 17:00 год, недоліки апеляційної скарги не усунула, будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання вимог ухвали, клопотання про продовження встановленого судом відповідного строку, від скаржника на адресу суду також не надходило. Касаційна скарга не містить аргументів щодо неправильності цих обставин та висновків апеляційного суду.

Колегія суддів не приймає доводи касаційної скарги, що суд апеляційної інстанції неправильно визначив розмір судового збору при зверненні ОСОБА_1 з апеляційною скаргою.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір при подачі апеляційної скарги на рішення суду справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою встановлено ставку судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, за подачу позовної заяви підлягав сплаті судовий збір в розмірі 3 028 грнОскільки заявниця подала апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку у паперовій формі, то за подання нею апеляційної скарги підлягав сплаті судовий збір в розмірі 4 542,00 грн (3 028*150%), тобто без застосування понижуючого коефіцієнту 0,8.

Тому апеляційний суд правильно визначив розмір судового збору при зверненні ОСОБА_1 з апеляційною скаргою (3 028 * 150 % =.4 542,00 грн) та відповідно розмір доплати в сумі 908,40 грн.

Оскільки у встановлений судом строк особою, яка подала апеляційну скаргу, не виконана ухвала про залишення апеляційної скарги без руху, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про її повернення.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 травня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 05 червня 2025 року у справі № 754/4170/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

П. І. Пархоменко