Номер провадження: 22-ц/813/4834/25
Головуючий у першій інстанції Ковтун Ю.І.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

08.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.,

суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 березня 2025 року

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, стягувач: приватне акціонерне товариство «ВФ Україна», суб`єкт оскарження: Начальник Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гусєв Олександр Олександрович,

встановив:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала скарга ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, стягувач: приватне акціонерне товариство «ВФ Україна», суб`єкт оскарження: Начальник Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гусєв Олександр Олександрович, в якій просив:

1. Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ (наразі Приморського ВДВС м. Одеси ПМУМЮ (м. Одеса) щодо незняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 (реєстраційний номер обтяження 8602784 від 01.04.2009), накладеного Постановою Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції АВ 994507 від 01.04.2009 при поверненні виконавчого документа стягувачеві.

2. Визнати відмову начальника Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гусєва О.О. № 173093 від 23.10.24 у знятті арешту, накладеного Постановою Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції АВ 994507 від 01.04.2009 неправомірною.

3. Зобов`язати уповноважену посадову особу Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинити дії щодо зняття арешту з квартири, що належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), який наявний в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження, а саме: реєстраційний номер обтяження: 8602784; зареєстровано: 01.04.2009; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АВ 994507, 01.054.2009, Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_2 ; Об`єкт обтяження: квартира, 1/5 ч. адреса: АДРЕСА_1 .

Вимоги скарги обґрунтовано тим, що 02 вересня 2024 року ОСОБА_1 дізнався, що на його майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 , накладено арешт постановою Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції АВ 994507 від 01.04.2009 (реєстраційний номер обтяження 8602784). Після отримання інформації про відсутність виконавчих проваджень стосовно заявника, представником заявника - адвокатом Тельпіс Я.І. до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Приморський ВДВС у м. Одесі) була направлена заява про скасування арешту, накладеного на підставі постанови АВ 994507, винесеної 01.04.2009 року Першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на майно ОСОБА_1 . Однак, відповіддю на вказану заяву

У відповідь на заяву про скасування вказаного вище арешту від 23.10.2024 №173093 начальник Приморського ВДВС у м. Одесі повідомив, що зняття арешту не є можливим.

З отриманих відповідей від Приморського районного суду міста Одеси та Приморського ВДВС у м.Одесі на адвокатські запити адвоката скаржника - Тельпіс Я.І. убачається, що на виконанні Першого Приморського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ перебувало виконавче провадження №15510678 з примусового виконання наказу Приморського районного суду м. Одеси №2-н-6061/2008 від 27.06.2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Український мобільний зв`язок» в особі Одеської філії ЗАТ «УМЗ» заборгованість за надані послуги мобільного зв`язку та договірні санкції в розмірі 762,29 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 25,50 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 15 грн, разом 802,79 грн

Вказане виконавче провадження завершено постановою державного виконавця від 07.04.2010 року про поверненням виконавчого документу стягувачу, а його матеріали знищено у зв`язку із закінченням строків його зберігання.

Також, пізніше, на виконанні Першого Приморського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ перебувало відкрите у 2015 році виконавче провадження №49900491 з примусового виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Порто-Франко» заборгованість в розмірі 40549,69 грн.

Викладене дає підстави вважати, що арешт з реєстраційним номером 8602784 відносно майна заявника було накладено саме в рамках виконавчого провадження №15510678

Скаржник зазначив, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-н-6061/2008 сплинув ще 07.04.2011, тому застосований арешт нерухомого майна, як спосіб виконання виконавчого документа, не може бути реалізований, виконавче провадження №15510678 знищено, стягувач тривалий час не вчиняв жодних дій щодо повторного пред`явлення виконавчого документу до виконання, інформації про наявність відкритого виконавчого провадження, яка б свідчила про неможливість зняття арешту з нерухомого майна, чи переривання строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання немає, у зв`язку з чим обмеження у розпорядженні майном втратили своє правове значення.

Наявність протягом тривалого часу (більше 15 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності (закінчення) виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, позбавляє її можливості вільно користуватися та розпоряджатися належним їй на праві власності майном.

Відмова у зобов`язанні виконавчої служби зняти арешт, унеможливить подальше здійснення належного захисту майнових прав заявника щодо зняття арешту з її майна, оскільки чинне законодавство не регулює питання зняття обтяжень з майна боржника у випадку закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання після повернення його стягувачу та відсутності відкритих виконавчих проваджень щодо заявника.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 березня 2025 року відмовлено у задоволенні вказаної вище скарги.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд виходив з того, що матеріали справи не містять жодного доказу, з якого можна було б встановити, з яких підстав було завершено виконавче провадження № 15510678 та чи виносив виконавець постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, якщо так, то чи виконані такі.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 березня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги скарги на /бездіяльність органу примусового виконання у повному обсязі.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як убачається з матеріалів справи, на виконанні Першого Приморського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ перебувало виконавче провадження №15510678 з примусового виконання наказу №2-н-6061/2008, завершено постановою державного виконавця від 07.04.2010 року про поверненням виконавчого документу стягувану, а його матеріали знищено у зв`язку із закінченням строків його зберігання.

Постановою Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції АВ 994507 від 01.04.2009 року (реєстраційний номер обтяження 8602784) накладено арешт квартиру АДРЕСА_2 , та на праві власності належить ОСОБА_1 .

Відсутність станом на 01.04.2009 року інших відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 дає підстави вважати, що арешт з реєстраційним номером 8602784 відносно майна заявника було накладено саме в рамках виконавчого провадження №15510678.

25 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) із заявою про скасування вказаного арештів.

Листами начальника Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі від 24.09.2024 року №159005 та 23.10.2024 року №173093 ОСОБА_1 повідомлено про неможливість прийняти рішення про зняття арешту з майна боржника на підставі наявної інформації.

Так, на день прийняття постанови АВ 994507 від 01.04.2009 року Автоматизована система виконавчих проваджень ще не була запроваджена, та не містить інформації про те в межах якого виконавчого провадження було накладено вказаний арешт. Водночас, з наявної інформації, виконавче провадження №15510678, в межах якого ймовірно накладено вказаний арешт було завершено постановою державного виконавця від 07.04.2010 року, у зв`язку із повернення виконавчого документа стягувачу, та знищено за спливом строку зберігання.

При цьому конкретні обставини та підстави завершення вказаного виконавчого провадження, як і походження інформації про такі у листах начальника Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі не вказано.

Водночас ОСОБА_1 стверджує, що відсутність відкритих відносно нього виконавчих проваджень, постанов про стягнення з нього виконавчого збору та неможливість встановити в межах якого виконавчого провадження було прийнято постанову АВ 994507 від 01.04.2009 року про обтяження належного йому майна свідчать про наявність правових підстав для скасування накладеного на його майно арешту.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 також зазначив, що ПАТ «ВФ Україна», яке є правонаступником ЗАТ «УМЗ», що було стягувачем у виконавчому провадженні №15510678 з примусового виконання наказу Приморського районного суду м. Одеси №2-н-6061/2008, повідомило про погашення ОСОБА_1 заборгованості стягнутої наказом Приморського районного суду м. Одеси від 27.06.2008 року№2-н-6061/2008.

Разом із тим нормою пункту 16 розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень (в редакції від 07 червня 2024 року) визначено, що у разі якщо виконавче провадження, за яким подано заяву про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення, знищено у зв`язку із закінченням строку його зберігання, виконавець вживає заходів щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження за допомогою відомостей автоматизованої системи та інших документів, інформації, одержаних ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження.

Отже, отримавши заяву ОСОБА_1 про скасування арештів, накладених у межах знищеного виконавчого провадження, Перший Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) повинен був вжити заходів з відновлення матеріалів виконавчого провадження, за результатами їх розгляду встановити конкретні підстави завершення цього провадження (проваджень) та після цього прийняти рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 .

Зважаючи на вказане та враховуючи те, що від встановлення обставин та підстав завершення виконавчого провадження №15510678 з примусового виконання виконавчого листа №2-н-6061/2008 залежить як задоволення заяви боржника про зняття арешту, так і визначення посадової особи, яка уповноваження зняти такий арешт, апеляційний суд вважає за необхідне зобов`язати Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вжити заходів з відновлення матеріалів виконавчого провадження №15510678 з примусового виконання наказу Приморського районного суду м.Одеси №2-н-6061/2008 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Український мобільний зв`язок» в особі Одеської філії ЗАТ «УМЗ» заборгованість за надані послуги мобільного зв`язку та договірні санкції в розмірі 762,29 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 25,50 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 15 грн, разом 802,79 грн.

Викладене узгоджується із правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2025 року у cправі № 2/1522/11652/11 (провадження № 14-137цс24).

Керуючись ст.ст. 81, 84, 116-118, 381 ЦПК України

ухвалив:

Зобов`язати Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вжити заходів з відновлення матеріалів виконавчого провадження №15510678 з примусового виконання наказу Приморського районного суду м. Одеси №2-н-6061/2008 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Закритого акціонерного товариства «Український мобільний зв`язок» в особі Одеської філії Закритого акціонерного товариства «Український мобільний зв`язок» заборгованість за надані послуги мобільного зв`язку та договірні санкції в розмірі 762,29 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 25,50 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 15 грн, разом 802,79 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: О.Ю. Карташов

В.В. Кострицький