ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 675/1693/24

Провадження № 22-ц/820/1379/25

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи справу за апеляційною скаргою адвоката Шевчук Ольги Сергіївни, яка подана в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2025 року, суддя Янішевська О.С., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої правопорушенням,

встановив:

В листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В обґрунтування позову вказала, що вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області у справі №675/780/22 від 15 січня 2024 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Так, 08 лютого 2022 року, приблизно о 14 год. ОСОБА_2 перебував поблизу будинку, де в цей час також перебувала ОСОБА_1 . Під час спілкування між ними виникли особисті неприязні відносини, у зв`язку з чим у ОСОБА_2 виник раптовий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 , умисно наніс долонею правої руки один удар у ділянку підборіддя зліва ОСОБА_1 , внаслідок чого спричинив легкі тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу у ділянці лівого кута нижньої щелепи.

Вказаним вироком ОСОБА_2 було призначено покарання у вигляді штрафу, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2378,15 грн. майнової та 10000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 08 квітня 2024 року вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 січня 2024 року було скасовано, ОСОБА_2 звільнено від відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності, питання цивільного позову вирішене не було.

Завдана позивачу майнова шкода полягає у витратах на лікування, оскільки вона у період з 08 лютого 2022 року по 12 лютого 2022 року перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП «Ізяславська ЦРЛ» з діагнозом «забій нижньої щелепи зліва, больовий синдром, гематома м`яких частин, ЗЧМТ, струс головного мозку».

Зазначила, що вона придбавала ліки на лікування отриманих травм за власні кошти та витратила на це 2378,15 грн.

Моральна шкода, яку позивач оцінила в розмірі 30000 грн., полягає у тому, що внаслідок протиправних дій відповідача було порушено стійкість її психічного стану, принижено її честь та гідність. Втрачено можливість продовження активного громадського життя. Присутність багатьох свідків під час вчинення відносно неї протиправних дій відповідачем стало додатковим чинником заподіяння душевних страждань. Тривале відчуття болю через отриману травму. Спричинення тілесних ушкоджень стало непоправним для здоров`я ОСОБА_1 , зокрема, до цього часу перешкоджає її праці на власній присадибній ділянці та по господарству. Поведінка відповідача після події, який своєї вини не визнавав, не вибачився перед нею, не намагався компенсувати завдану шкоду, не цікавився її самопочуттям та станом здоров`я, що стало для неї додатковим чинником, який завдає душевних страждань.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8000 грн. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В решті позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Суд виходив з відсутності доказів на підтвердження обставин щодо придбання позивачем ліків саме у зв`язку із усуненням наслідків протиправних дій відповідача.

В частині вирішення вимог щодо стягнення моральної шкоди судом було враховано протиправну поведінку ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 , факт нанесення відповідачем позивачці легких тілесних ушкоджень, глибину фізичного болю та страждань ОСОБА_1 через отримані тілесні ушкодження, перебування її на стаціонарному лікуванні, зусилля, яких доклала позивачка для отримання відшкодування.

В апеляційній скарзі адвокат Шевчук О.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в частині стягнення майнової та моральної шкоди.

В обґрунтування скарги вказала на помилковість висновків суду щодо необхідності розмежування ліків, їх кількості та вартості, які були придбані нею під час лікування. При визначенні розміру моральної шкоди суд не в повній мірі врахував характер вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, глибини та тривалості моральних і фізичних страждань потерпілої.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області у справі №675/780/22 від 15 січня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Вказаним вироком встановлено, що 08 лютого 2022 року, приблизно о 14 год. ОСОБА_2 перебував поблизу будинку АДРЕСА_1 , де в цей час також перебувала ОСОБА_1 . Під час спілкування між ними виникли особисті неприязні відносини, у зв`язку з чим у ОСОБА_2 виник раптовий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс долонею правої руки один удар у ділянку підборіддя зліва ОСОБА_1 , внаслідок чого спричинив легкі тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу у ділянці лівого кута нижньої щелепи.

Цим вироком ОСОБА_2 було призначене покарання у вигляді штрафу, задоволено цивільний позов ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2378,15 грн. матеріальної та 10000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду від 08 квітня 2024 року вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області у справі №675/780/22 від 15 січня 2024 року скасовано, ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

У вказаній ухвалі зазначено, що за змістом ст.ст. 284-288 КПК України підставами для звільнення від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Згідно з даними, які містяться у виписці з історії хвороби №324, ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Ізяславська МБЛ» Ізясласької міської ради з 08 лютого 2022 року по 12 лютого 2022 року з діагнозом: «забій нижньої щелепи зліва, больовий синдром, гематома м`яких тканин; ЗЧМТ, струс головного мозку».

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В постанові Верховного Суду від 20.01.2021 року у справі №197/1330/14-ц (провадження №61-21956св19) вказано, що причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

Отже, для відшкодування моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв`язку із ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я.

Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках; можливість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, пропорційності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Норми ст. 80 ЦПК України вказують, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановивши, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу було заподіяно моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для її стягнення.

При визначенні розміру відшкодування суд першої інстанції, встановивши обставини справи та дослідивши надані на підтвердження відповідних обставин докази, з урахуванням принципів розумності та справедливості, заподіяння позивачу фізичного болю та душевних переживань, обґрунтовано оцінив її у 8000 грн.

Доводи апелянта в частині визначення розміру моральної шкоди зводяться до незгоди із оцінкою відповідних доказів судом, переоцінки досліджених судом доказів, що на правильність вирішення справи не впливає.

В частині відмови у стягненні майнової шкоди, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, оскільки позивачем не надано лікарських документів на підтвердження назви і кількості призначених лікарських ОСОБА_1 препаратів для лікування тілесних ушкоджень, заподіяних ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини у справі, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення майнової шкоди.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Шевчук Ольги Сергіївни, яка подана в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2025 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова