Справа № 148/1044/25
Провадження №22-ц/801/1420/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дамчук О. О.
Доповідач:Ковальчук О. В.
УХВАЛА

08 липня 2025 рокуСправа № 148/1044/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Ковальчука О. В.,

суддів: Сала Т. Б., Панасюка О. С.,

вирішуючи питання щодо призначення до розгляду в суді апеляційної інстанції цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4 , про визнання покупцем в договорі купівлі-продажу, визнання права спільної сумісної власності на майно та витребування майна,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 30 квітня 2025 року про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

У порядку підготовки цієї справи до апеляційного розгляду суддею-доповідачем проведені всі необхідні підготовчі дії, передбачені ч. 1 ст. 365 ЦПК України.

При цьому, у поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 заявлено клопотання про витребування у позивача у справі ОСОБА_1 оригіналу доказу, який доданий до позовної заяви та засвідчений власним підписом позивача на відповідність оригіналу, а саме оригіналу розписки ОСОБА_5 від 22.02.2025 року, для його огляду у судовому засіданні.

В обґрунтування вказаного клопотання скаржник зазначила, що позивач, додаючи до позовної заяви вищевказаний доказ, не зазначила про те, чи такий доказ знаходиться в неї. Крім того, ОСОБА_3 ставить під сумнів відповідність копії вказаного доказу оригіналу.

Таким чином, скаржник вимушена звернутись до апеляційного суду із відповідним клопотанням, посилаючись, в тому числі, на ст. 95 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання, колегія суддів вказує на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як визначено ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

30 квітня 2025 року ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області у цій справі, за заявою ОСОБА_1 , вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння та земельну ділянку з кадастровим номером :07:002:0553, площею 0,0998 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання рішенням суду у даній справі чинності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (постанова Верховного Суду від 26 лютого 2025 року у справі № 369/4021/21).

У цій справі, предметом спору є визнання за позивачем права власності на нерухоме майно.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, коли може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог (постанова Верховного Суду від 11 березня 2024 року у справі № 686/1849/23).

В той же час, необхідність витребування оригіналу вищезазначеного доказу для встановлення обставин, на які посилається скаржник у клопотанні про витребування доказів, має значення для правильного вирішення спору, оскільки у разі ненадання оригіналу такого доказу, будуть встановлені обставини, які мають значення для справи.

Разом з тим, під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову, зокрема доказами, не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з винесенням відповідного рішення, у свою чергу забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Такі заходи здійснюються до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду.

Вказані висновки наведені у постанові Верховного Суду від 16 квітня 2025 року у справі № 203/1905/22.

Враховуючи викладене, апеляційний суд, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову, не може вирішувати спір по суті та, відповідно, досліджувати докази, які мають значення для правильного його вирішення. Завдання суду апеляційної інстанції в даному випадку - перевірити законність та обґрунтованість саме ухвали про забезпечення позову, тобто чи правильно суд першої інстанції застосував заходи забезпечення позову чи були підстави для застосування такого заходу, чи не було порушень при його застосуванні, чи не є він надмірним або необґрунтованим.

За таких умов, суд апеляційної інстанції вважає, що заявлене клопотання про витребування оригіналу доказу є необґрунтованим та передчасним, а тому задоволенню не підлягає.

Отже, у проведенні додаткових підготовчих дій необхідності немає, відтак справа підлягає призначенню до розгляду в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 83, 84, 365, 366, 367 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про витребування доказів відмовити.

Підготовчі дії вважати закінченими.

Призначити справу до розгляду в залі судових засідань Вінницького апеляційного суду на 15 липня 2025 року о 10 год. 30 хв., про що повідомити учасників справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. В. Ковальчук

Судді: Т. Б. Сало

О. С. Панасюк