465/5978/25
2-н/465/2104/25
У Х В А Л А

14.07.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду міста Львова Баран О.І., розглянувши заяву

Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»

про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу,

в с т а н о в и в:

11 липня 2025 року представник заявника звернувся до Франківського районного суду м. Львова із письмовою заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , за період з вересня 2023 по червень 2025 року.

Перевіривши письмову заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, а також дослідивши інформацію про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання фізичної особи боржника, суддя дійшов висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

У заяві про видачу судового наказу заявником вказані:

адреса боржника: АДРЕСА_1 ; та

період заборгованості: вересень 2023 року - червень 2025 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 ЦПК України, з метою визначення підсудності отримано дані про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи боржника у справі.

Із відповіді № 1569759 від 14.07.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проте саме з вересня 2023 року (19.09.2023), тобто з періоду, з якого сформувалась заборгованість, знята із зареєстрованого місця поживання.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Однак, стягувачем суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником, орендує, або ж користується майном, за тією адресою, за якою заявником надаються відповідні послуги та у межах зазначеного заявником періоду.

Тобто стягувачем не надано суду письмових доказів, які підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а також доказів щодо укладеного договору між сторонами.

Отже, із заяви не вбачається виникнення грошової вимоги до боржника.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

За таких обставин, оскільки письмова заява про видачу судового наказу не містить переліку доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а також інших документів або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, тому суд відмовляє у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

При цьому, необхідно роз`яснити стягувачу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а також не позбавляє можливості стягувача звернутись із вказаними вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 161, 165, 166, 167, 258, 260, 353, 354 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Роз`яснити учасникам справи, що у разі невручення ухвали суду у день її складення, вони мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення учаснику. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Суддя: Баран О.І.