Справа № 603/261/25
Провадження №2/603/184/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08 липня 2025 рокум. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Пасічник А.З.,

секретар судового засідання Лучкович Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Представниця Осадча Т.С., яка діє на підставі довіреності в порядку передоручення, яка сформована в системі «Електронний суд» від 15.04.2025 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за кредитним договором № 5384490 від 25.02.2024 року в розмірі 34 084,20 грн, а також понесені судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог представниця посилається на те, що 25 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №5384490, який підписаний відповідачем з використанням електронного цифрового підпису позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, згідно з умовами якого відповідач отримав 10 000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкції, що передбачені кредитним договором. Представниця зазначає, що підтвердженням добровільного укладення відповідачем кредитного договору є анкета-заява на кредит №5384490 позичальника від 25.02.2024, що заповнена відповідачем. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму. В свою чергу відповідач, відповідно до графіку платежів сплату кредитних коштів, повернення кредиту та сплату комісії і процентів не вносив. Відповідно до умов кредитного договору, 25.06.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та відповідно до вимог чинного законодавства України укладений договір відступлення прав вимоги №107-МЛ від 25.06.2024, згідно умов якого ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до відповідача. Разом з тим представниця зазначає, що сума і розрахунок заборгованості за кредитним договором №5384490 від 25.02.2024 позивачу передано від первинного кредитора згідно договору відступлення, яка становить 34 084,20 грн, з яких: 9 300,00 грн становить заборгованість за основною сумою кредиту, 23 084,20 грн становить заборгованість за сумою відсотків та 1700,00 грн - заборгованість за комісією. На підставі наведеного просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати, які складаються із судового збору.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 15 травня 2025 року позовна заява ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не забезпечили явку представника в судове засідання. В матеріалах справи міститься заява представниці позивача Баранової А.В., згідно з якою остання просила про розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи,повторно не з`явився в судове засідання, не повідомивши про причини неявки, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подав.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 08 липня 2025 року постановлено в даній цивільній справі провести заочний розгляд та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважаю, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із такого.

25 лютого 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений договір про споживчий кредит № 5384490 від 25.02.2024, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 749227. Згідно умов договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10000,00 грн, строком на 105 днів з 25.02.2024 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 11.03.2024 (рекомендована дата платежу) та поточного періоду, якщо складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду та закінчується 09.06.2024 (дата остаточного погашення заборгованості) (відповідно до п. п. 1.2-1.3.2 договору).

В підтвердження укладеного договору стороною позивача надані договір про споживчий кредит №5384490 від 25.02.2024 з додатками, а саме: графік платежів за договором, паспорт споживчого кредиту, заява про отримання кредиту та додаткові контактні дані позичальника для взаємодії за кредитним договором, а також анкета-заява на кредит №5384490.

Як передбачено п.1.5. договору загальні витрати позичальника за пільговий період складають 4850,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 14850,00 грн. загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 25 550,00 грн. Денна процентна ставка (за весь строк кредитування ) складає: (25550,00 грн/10000 грн)/105 днів*100%-2,43%.

Відповідно до п. п. 1.5.1 договору передбачена комісія за надання кредиту: 1 700,00 грн, яка нараховується за ставкою 17,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Відповідно до п. п. 1.5.2 проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 3150,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,10 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.

Згідно п.п. 1.5.3 договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 20700,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 2,30 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки НОМЕР_1 *49.

Нарахування процентів здійснюється у відповідності до умов передбачених п. 2.2 договору, зокрема відповідно до п.п. 2.2.2 нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролангацій).

Відповідно до п.п. 2.2.3 договору проценти нараховуються за стандартною ставкою. Що визначена п. 1.5.3 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, та з інших причин визначена в п. 1.5.2 процентна ставка запропонована позичальнику протягом пільгового періоду зі знижкою і є меншою за стандартну ставку встановлену п. 1.5.3 договору.

Договором передбачено, що після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій ) нарахування процентів за користування кредитом припиняється.

Відповідно до п. п. 2.3.1 договору позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови що позичальнику доступна така можливість відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчиняти дії передбачені п. 2.ю3.договору та розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредит, в розмірі, що визначаються змістом додаткового договору/додаткової угод, що підписується позичальником у зв`язку із проролонгацією та певну частину заборгованості за договором.

Відповідно до п. 6.1 Договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (sms) на мобільний телефонний номер позичальника або передається іншим чином засобами зв`язку, вказаними позичальником під час реєстрації особистого кабінету, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту) в особистому кабінеті на сайті товариства. Після укладення цей договір розміщується в особистому кабінеті позичальника, згідно п. 6.2 Договору.

Згідно з п. 6.3 Договору, приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком розрахунків) та підтверджує, зокрема, що: він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил.

Відповідно до п. 6.7 договору позичальника ідентифіковано та верифіковано шляхом отримання через систему BankID НБУ індифікаційних даних позичальника.

Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ «Мілоан», ОСОБА_1 уклав договір про споживчий кредит №5384490 від 25 лютого 2024 року за допомогою одноразового ідентифікатора «749227», 25 лютого 2024 року о 00:27:41, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор +83.

Згідно з додатком № 1 до договору про споживчий кредит №5384490 від 25 лютого 2024 року, який є графіком платежів, зазначені дата видачі кредиту та дата платежу відповідно 25.02.2024 та 09.06.2024 та суми до сплати: кредит 10 000,00 грн; проценти за користування кредитом 35 550,00 грн, комісія за надання кредиту 1 700,00 грн.

У Анкеті-заяві на кредит №5384490 від 25 лютого 2024 року містяться умови щодо суми та строку кредиту, розміру комісії та процентів. Також зазначено особисті дані ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер, дата народження, адреса реєстрації та місця проживання, номер мобільного телефону позичальника, електронна пошта, паспортні дані) та відображений посекундний процес оформлення та розгляду заяви № 5384490.

Платіжним дорученням № 123859136 від 25 лютого 2024 року підтверджено перерахування платником ТОВ «Мілоан» 10 000,00 грн отримувачу ОСОБА_1 , код банку отримувача: MASTERCARD, кредитний рахунок № НОМЕР_2 , призначення платежу: кошти згідно договору 5384490.

До позову надана виписка з особового рахунку за Кредитним договором №5384490 від 25 лютого 2024 року, сформована представником ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», згідно якої заборгованість ОСОБА_1 становить 34 084,20 грн з них: за прострочена заборгованість за сумою кредиту 9300,00 грн; прострочена заборгованість за відсотками 23084,20 грн, заборгованість за комісіями 1 700,00 грн, яка станом на 16 квітня 2025 року не погашена.

Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення, яка складена ТОВ «Мілоан», встановлено, що ОСОБА_1 за кредитним договором №5384490 первинним кредитодавцем здійснені нарахування: комісії, процентів за користування кредитом (на умовах встановлених договором), комісій за пролонгацію, нестандартних процентів. Також з вказаних відомостей видно, що ОСОБА_1 здійснював часткове погашення по тілу кредиту та відсотках. Зокрема, за пільговий період користування кредитом, з дати отримання кредиту, а саме з 25.02.2024 по 11.03.2024 за відсотковою ставкою 2,10 % (10000 грн*2,1%=210 грн), що становить 210,00 грн. здійснювались нарахування процентів, передбачених п. 1.5.2 договору. Нарахування комісії за пролонгацію здійснювалось та їх сплата 12.03.2024 в сумі 300,00 грн. ОСОБА_1 здійснено погашення тіла кредиту 13.03.2024 в сумі 700,00 грн та погашення процентів по відсотках в сумі 700,00 грн. Також з вказаного розрахунку видно, що кредитодавцем здійснювалось нарахування нестандартних процентів в період з 20.03.2024 по 16.06.2024.

25 червня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 107-МЛ, згідно з яким останньому відступлено право вимоги за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги до боржника ОСОБА_2 за договором №8433278 від 09 серпня 2023 року, що підтверджується актом приймання-передачі реєстру боржників від 25.06.2024 до договору відступлення прав вимоги №107-МЛ від 25 червня 2024 року, платіжною інструкцією №3446 від 25.06.2024 та витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №107-МЛ від 25 червня 2024.

Претензією № 23691267/3168 від 09 квітня 2025 року позивач повідомив відповідача про відступлення права вимоги та направив вимогу про сплату боргу.

За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Матеріали справи свідчать про те, що договір про споживчий кредит укладений в електронній формі.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства встановлено, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 за особливостями укладення кредитного договору в електронній формі шляхом підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 749227, 25.02.2024 уклав договір про споживчий кредит № 5384490 з ТОВ «Мілоан».

Отже, у відповідності до вимог ч.6 та 8 ст.11 і ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов щодо суми кредиту, строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, розмір і тип процентної ставки та уклали в належній формі кредитний договір.

Таким чином, суд вважає доведеним факт укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору, а також факт виконання ТОВ «Мілоан» своїх обов`язків, передбачених договором, що полягали в перерахуванні на картковий рахунок ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 10 000,00 грн на платіжний засіб, зазначений в договорі та їх неповернення у відповідності до умов вказаного договору та у строки визначені сторонами. Разом з тим, доведеним є факт переходу права вимога позивача до відповідача з вимогою про стягнення заборгованості за зобов`язаннями за договором про споживчий кредит. Однак суд не погоджується із нарахуваннями, які складені первинним кредитодавцем за кредитним договором.

Так, згідно умов договору строк кредитування складає 105 днів, з яких 15 днів пільговий період за який нараховується відсотки в розмірі 2,10 та 90 днів поточний період за ставкою 2,30 %. Разом з тим умовами договору передбачене право позичальника на пролонгацію договору на умовах та в порядку передбаченому правилами, зокрема шляхом укладення додаткової угоди/додаткового договору та сплати комісії на пролонгацію.

Згідно відомостей про щоденні нарахування за кредитним договором №5384490, ТОВ «Мілоан» здійснило нарахування комісії в сумі 1700,00 грн, що передбачене умовами договору та протягом перших 15 (п`ятнадцяти) днів нарахування відсотків за процентною ставкою 2,1, що визнається судом правомірним, так як таке прямо передбачене законом. Проте суд не погоджується з подальшими нарахуваннями, які згідно відомостей є нестандартними процентами, що умовами договору не передбачено, а також нарахування комісії 12.03.2024 за пролонгацію договору. Зокрема дата повернення кредиту до 09.06.2024, тому 12.03.2024 строк кредитування для ОСОБА_1 не закінчився, будь-яких додаткових договорів/додаткової угод сторона позивача в підтвердження пролонгації ОСОБА_1 не надала, а тому суд вважає безпідставними нарахування на списання комісії за пролонгацію 12.03.2024 в сумі 600,00 грн.

Зокрема з відповідача за кредитним договором підлягає до стягнення заборгованість на розрахунком за пільговий період 10000*2,1%*15=3150 грн. (12.03.2024 часткове погашення відсотків в сумі 700,00 грн).

Відповідно списання комісії 12.03.2024 за пролонгацію договору в сумі 600,00 грн слід перенести на користь списання відсотків за пільговий період користування кредитом, а тому ОСОБА_1 за користування кредитом в пільговий період необхідно сплатити 1850,00 грн.

Враховуючи дані відомостей про щоденні нарахування та погашення, ОСОБА_1 здійснено часткове погашення тіла кредиту в сумі 700,00 грн, в період дії поточного періоду, а саме 12.03.2024, нарахування відсотків за такий період необхідно було здійснювати за розрахунком: залишок заборгованості за тілом кредиту, що становить 9300,00 грн помножити на відсоткову ставку 2,3 та кількість днів поточного періоду, що становить 90 днів, а саме: 9600*2,3%*90=19 251,00 грн.

Відповідно сума, яка підлягає до стягнення з ОСОБА_1 за договором про споживче кредитування на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» становить 21 101,00 грн.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості за комісією за надання кредиту, суд зазначає наступне.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

Так, у договорі про споживчий кредит №5384490 від 25 лютого 2024 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» містяться умови про комісію за надання кредиту, а саме у пункті 1.5.1 договору зазначено, що комісія за надання кредиту: 1 700,00 грн, яка нараховується за ставкою 17,00 відсотків від суми кредиту одноразово.

Із виписки з особового рахунку відповідача та відомостей про щоденні нарахування та погашення, за кредитним договором №№5384490 від 25 лютого 2024 року встановлено, що відповідачу нарахована комісія за надання кредиту у розмірі 1700, 00 грн.

Враховуючи наведене, вважаю підставним звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача на користь ТОВ «Кредит-Капітал» заборгованості по комісії за надання кредиту на суму 1700,00 грн.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Разом з тим, вцивільних (господарських) справах стандартом доказування є «перевага доказів», стандарт також відомий як «баланс ймовірностей», де основним принципом є змагальність сторін, а суд виступає лише арбітром.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано, зокрема, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц, Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постановах від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 14.12.2021 у справі №917/2117/19.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 не повернув отримані ним від ТОВ «Мілоан» кредитні кошти, на користь позивача (нового кредитора) підлягає стягненню заборгованість за договором про споживчий кредит № 3584490 від 25 лютого 2024 року в розмірі 32 101,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тіло кредиту) 9 300,00 грн та заборгованість за відсотками 21 101,00 грн, оскільки відповідачем згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем, сплачено 1 100,00 грн - за відсотками та 1700,00 грн - комісія. Доказів щодо спростування наведених позивачем обставин, відповідач суду не надав.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 2 281,45 грн (32 101,00 * 2422,40 : 34 084,20), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 280282, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 5384490 від 25 лютого 2024 року в розмірі 32 101,00 (тридцять дві тисячі сто одна) грн 00 (сорок) коп., з яких заборгованість за кредитом (тіло кредиту) 9 300 (дев`ять тисяч триста) грн 00 коп. та заборгованість за відсотками 21 101 (двадцять одна тисяча сто одна) грн. 00 коп., та 1700 (тисяча сімсот) грн 00 коп. комісія за надання кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судові витрати, а саме 2 281 (дві тисячі вісімдесят одна) грн 45 коп. сплаченого судового збору.

Копію заочного рішення направити відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: вул. а/с №45, м. Львів, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Головуючий суддя А.З. Пасічник