Справа № 698/572/25
Провадження № 2-н/698/85/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 р. суддя Калинопільського районного суду Черкаської області Баранов О.І., дослідивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Лімітед», про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2025 року ТОВ «Холд Лімітед» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) за спожитий природний газ.

03.07.2025 року судом був зроблений запит до Калинопільської селищної ради про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника ОСОБА_1 .

Згідно отриманої відповіді на запит №02-32/2782 від 08.07.2025 року, боржник ОСОБА_1 зареєстрована з 28.09.2017 року за адресою: АДРЕСА_2 .

08.07.2025 року боржником ОСОБА_1 подано до суду заяву, відповідно до якої остання просить суд відмовити у видачі судового наказу через пропуск строку позовної давності.

Вивчивши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг; телекомунікаційних послуг; послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд з такою вимогою.

Згідно з ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Заявником заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.04.2021 року по 30.04.2022 року, що перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, тобто три роки, та свідчить про наявність між сторонами спору щодо суми боргу.

Доводи заявника про те, що у зв`язку із запровадженими карантинними обмеженнями та введенням воєнного стану відбувалося зупинення перебігу строку позовної давності суддя відхиляє, оскільки встановлення обставин зупинення перебігу строку позовної давності виходить за межі інституту наказаного провадження.

Стаття 165 ЦПК України не містить вимог щодо з`ясування суддею обставин зупинення строку позовної давності.

Водночас, пропуск позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження. У протилежному випадку, вирішення питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника у порядку наказного провадження призведе до того, що боржник буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування позовної давності, чим можуть бути обмежені права цього учасника справи.

Вищезазначені обставини свідчать про те, що заявлені вимоги не є безспірними, а тому їх вирішення можливе лише у порядку позовного провадження.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, зважаючи на те, що із поданої заяви не вбачається виникнення у заявника безспірного права грошової вимоги щодо стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, вважаю за необхідне відмовити ТОВ «Холд Лімітед» у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 за спожитий природний газ.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 19, 163, 165, 166, 260-261, 353-355 ЦПК України судя, -

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Лімітед», про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ - відмовити.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Холд Лімітед», що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Баранов О.І.