Справа № 645/941/23
Провадження № 2/645/21/25

Р І Ш Е Н Н Я
07 липня 2025 року м. Харків
Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді: Сілантьєвої Е.Є.
за участю секретаря судових засідань Ятлової Ю.В.
представник позивача - адвокат Хряпинська Світлана Степанівна, яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія № 141 від 21.07.2005 року.,
представник відповідача ОСОБА_2 - адвоката Терещук Сергія Сергійовича, який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 5806 від 12.06.2023,
представника приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 - адвокат Босенко Костянтин Валентинович, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2082 від 19.04.2017 року,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, треті особи ОСОБА_4 , Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків), Департамент реєстрації Харківської міської ради про скасування державної реєстрації права власності за неукладеним договором дарування частки житлового будинку,-
Позивач ОСОБА_5 , в особі представника - адвоката Вдовидченко О.І., звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить застосувати наслідки неукладеності Договору дарування частки житлового будинку від 20.07.2020 року, зареєстрованому в реєстрі №2066 посвідченому приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., а саме: скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер №53213114 від 20 липня 2020 року, згідно якого за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) безпідставно було зареєстровано право приватної власності на 15/18 частки житлового будинку загальною площею 56,8 кв.м., житловою площею 39,9 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судові витрати.
Ухвалою Фрунзенського районного суду від 23.03.2023 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, треті особи ОСОБА_4 , Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування державної реєстрації права власності за неукладеним договором дарування частки житлового будинку та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.
03.04.2023 надійшла заява від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про розгляд справи за їх відсутності та пояснення по справі, згідно яким Східне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не може відповідати за дії вчинені державним реєстратором, оскільки такі дії вчинялись останнім самостійно, та відповідно до положень чинного законодавства. Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) не є тим органом, до повноважень якого чинним законодавством віднесено поновлення порушених прав, які є предметом розгляду даної справи.
27.04.2023 надійшла заява адвоката Терещук С.С. про застосування строків позовної давності.
27.04.2023 надійшли пояснення сторони відповідача в особі адвоката Терещук С.С., згідно яким сторона відповідача зазначає, що проти позову заперечують у повному обсязі у зв`язку з його надуманістю, безпідставністю і необґрунтованістю. Позов подано із нехтуванням до вимог матеріального та процесуального права. Позивач вже звертався до Фрунзенського районного суду з таким самим позовом, справа 645/1421/22, але потім звернувся із клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку із: «необхідністю збору додаткових письмових доказів та здійснення інших заходів досудової підготовки». Суддя Федорова О.В. задовольнила заяву та справа 645/1421/22 була залишена без розгляду. Жодних нових доказів не надано. 17.03.2023 року позивачем подано аналогічний позов, без жодних доповнень, позов від 20.12.2022. Тому має місце зловживання позивачем своїми процесуальними правами. Також зазначили, що приблизно у 1970 році ОСОБА_5 з ОСОБА_11 (дідусь ОСОБА_2 ) отримали земельну ділянку, де вони разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 жили і побудували дім та інші споруди, що розташовані на земельній ділянці. У 1997 році помер ОСОБА_13 володільцем будинку стали: ОСОБА_5 , ОСОБА_13 та тітка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_14 , належну частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 отримали її чоловік ОСОБА_8 та позивачка ОСОБА_5 у спадок. Через те що ОСОБА_8 заволодів усіма документами та не повертав їх, вимагаючи від ОСОБА_5 компенсацію (за даним фактом було відкрито кримінальне провадження та закрито після добровільного повернення ОСОБА_8 документів). ОСОБА_5 злякалась того випадку та було прийнято рішення у здійсненні договору дарування частки домоволодіння, що і було здійснено у приватного нотаріуса Малахової Г.І. 20.07.2020 року. Варто взяти до уваги той факт, що ОСОБА_5 на протязі свого життя обіцяла, що дім буде належати її онучці ОСОБА_2 , тому і спадщину від її батька ОСОБА_13 було оформлено на бабусю ОСОБА_5 , оскільки відповідач на момент прийняття спадщини була неповнолітньою та оформити на неї спадок не було можливості. ОСОБА_2 тривалий період часу прожила у приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювала догляд за будинком, його ремонт та оплату комунальних послуг, а також планувала викупити частину будинку, котра належить ОСОБА_4 , (домовились зустрітись у нотаріуса), але через воєнний стан правочин здійснено не було. ОСОБА_2 з її бабусею ОСОБА_5 мала завжди позитивні стосунки, але у зв`язку із воєнним станом ОСОБА_2 змушена була покинути Україну, через це і втратила зв`язок із бабусею. ОСОБА_5 , котра мобільним телефоном не користується, а поряд з нею знаходяться сторонні особи, котрі постійно підбурюють ОСОБА_5 , щоб остання здійснила безглузді заходи направлені на скасування раніше подарованої її онуці нерухомості та передала її іншим особам, з котрими і підпише договір «Довічного утримання», за даним фактом є звернення до правоохоронних органів, що і відбулося. Відповідачка здійснювала догляд за бабусею та догляд за належним відповідачу будинком до моменту настання воєнного стану, через загрозу життю та здоров`ю та необхідність лікування її неповнолітньої дитини, виникла необхідність виїхати закордон на деякий час, ОСОБА_5 було запропоновано також поїхати, але остання відмовилась.
Після смерті батька ОСОБА_2 , частка вищевказаної нерухомості повинна розподілитись між нею та її братом, але через те, що той момент вони не досягли повноліття, можливості зареєструвати право власності не було, тому тимчасово дане право було зареєстроване на бабусю ОСОБА_5 , котра планувала повернути дім після досягнення ОСОБА_2 повноліття, що і відбулось через деякий час. У зв`язку із тим - жодних підтверджень про наявність, домовленостей відповідача з позивачем немає, відомості про «усні домовленості» є вигадкою позивача, на яких і ґрунтується даний позов.
Також, у позові зазначено, що начебто ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які є родичами ОСОБА_2 наносили тілесні ушкодження та здійснювали погрози останній, але жодним чином це не підтверджено, оскільки наявність відомостей внесених до реєстру досудових розслідувань та журналу єдиного обліку не є підтвердженням вини особи. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не викликались до правоохоронних органів з вищезазначених питань та жодного статусу у вказаному кримінальному провадженні не мають. Через похилий вік та через те, що ОСОБА_5 знаходилась на лікуванні у 6-тій лікарні міста Харкова, у 2021 році вона має певні психологічні розлади та проблеми із пам`яттю, через це не може належним чином контролювати свою поведінку. Єдиним доказом, але недопустимим доказом, на якому і ґрунтується весь позов є наявність сумнівної експертизи, результати якої отримано під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, в рамках КПК України, з порушенням вимог щодо призначення експертизи, тому посилатися на дану експертизу передчасно, оскільки допустимість доказів на стадії досудового розслідування визначає лише суд, а матеріали кримінального провадження в суд не направлено. Також не надано процесуальне рішення - постанову, що передувала призначенню експертизи. Взятий для дослідження документ було викрадено невстановленими особами у ОСОБА_2 , про що повідомлено у ХРУП №2 ГУНП України у Харківській області, через це даний договір не може бути визнано належним доказом, оскільки він отриманий без згоди власника. У договорі дарування зазначено, що сторони уклали цей договір у двох примірниках - один з яких знаходиться у справах приватного нотаріуса Малахової Г.І., яка посвідчила цей договір, а другий виданий обдарованій стороні, тобто ОСОБА_2 , ОСОБА_15 надано нотаріально засвідчену копію, яка не могла бути предметом дослідження. Відсутня і постанова сторони обвинувачення про визнання позивача потерпілою особою, через це всі подані докази є передчасними та належним чином не обґрунтованими.
27.04.2023 в судовому засіданні залучено в якості третьої особи Департамент реєстрації Харківської міської ради.
08.05.2023 надійшли пояснення Департаменту реєстрації Харківської міської ради, в яких зазначено, що департамент реєстрації Харківської міської ради є одним із суб`єктів державної реєстрації прав. Департамент реєстрації Харківської міської ради не є виключним суб`єктом державної реєстрації прав. З огляду на зазначене, законодавчо визначена множинність суб`єктів, які надають адміністративні послуги з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Згідно зі ст. 11 Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Державна реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 шосе здійснена приватними нотаріусами Харківського міського нотаріального округу Малаховой Г.І. на підставі договору дарування № 2066 від 20.07.2020. У Державному реєстрі прав під час внесення записів про скасування державної реєстрації прав за допомогою програмних засобів його ведення автоматично поновлюються записи про речові права, їх обтяження, що існували до проведення державної реєстрації прав, що скасована, у разі їх наявності в Державному реєстрі прав. З метою дотримання вимог законодавства України заява про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень може бути подана особисто уповноваженою особою суду, що діє на підставі службового посвідчення або зацікавленою стороною - учасником провадження. У випадку подання для виконання рішення суду зацікавленою особою, її повноваження підтверджуються відповідно до законодавства. В зв`язку з чим просили суд врахувати письмові пояснення представника Департаменту реєстрації Харківської міської ради та вирішити спір згідно норм діючого законодавства.
09.05.2023 надійшов відзив на позовну заяву від сторони відповідача в особі адвоката Терещук С.С., в якому сторона відповідача виклала свою позицію стосовно позовних вимог, що є аналогічними поясненням поданим до суду 27.04.2023 та просили відмовити у задоволенні позову, оскільки позов є передчасним та належним чином не обґрунтованим.
27.06.2023 від сторони позивача в особі адвоката Вдовидченко О.І. надійшли пояснення стосовно позовної заяви та заява про розгляд справи в підготовчому засіданні за відсутності сторони позивача. Подані пояснення аналогічні позовним вимогам.
Ухвалою Фрунзенського районного суду від 27.06.2023 підготовче провадження у цивільній справі закрито та постановлено призначити справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
09.08.2023 від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові надали заяву про розгляд справи без представника відділу.
15.08.2023 надійшла заява адвоката Терещука С.С. про визнання доказів недійсними.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2023 року провадження по цивільній за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, треті особи ОСОБА_4 , Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування державної реєстрації права власності за неукладеним договором дарування частки житлового будинку зупинено до закінчення розгляду справи № 204/8017/17, провадження № 14-29цс23 у подібних правовідносинах Великою Палатою Верховного Суду.
Адвокатом Терещук С.С., який діє в інтересах ОСОБА_2 , подано апеляційну скаргу, в якій зазначив, що ухвала суду необґрунтована, передчасна та необ`єктивна, просить ухвалу суду скасувати, та направити справу для продовження розгляду.
19 жовтня 2023 року ОСОБА_1 подала до Харківського апеляційного суду заяву про залучення до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_1 та заміну позивача правонаступником посилаючись на те, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла. 21.10.2022 ОСОБА_6 зробила заповіт на ім`я ОСОБА_1 .
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 26.10.2023 провадження у справі № 645/941/23 за позовом за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, треті особи: ОСОБА_4 , Східне міжрегіональне управління юстиції (м. Харків) про скасування державної реєстрації права власності неукладеним договором дарування частки житлового будинку - зупинено до залучення до участі у справі правонаступників ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19 червня 2024 поновлено апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_16 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2023 року у складі судді Сілантьєвої Е.Є. по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, треті особи: ОСОБА_4 , Східне міжрегіональне управління юстиції (м. Харків) про скасування державної реєстрації права власності неукладеним договором дарування частки житлового будинку.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05 липня 2024 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, треті особи: ОСОБА_4 , Східне міжрегіональне управління юстиції (м. Харків) про скасування державної реєстрації права власності неукладеним договором дарування частки житлового будинку правонаступника ОСОБА_6 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року апеляційну скаргу Терещука Сергія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 залишено без задоволення. Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2023 року залишено без змін.
УхвалоюФрунзенського районного суду м. Харкова від 21.01.2025 провадження з розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, треті особи ОСОБА_4 , Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків), Департамент реєстрації Харківської міської ради про скасування державної реєстрації права власності за неукладеним договором дарування частки житлового будинку відновлено.
УхвалоюФрунзенського районного суду м. Харкова від 13.03.2025 постановлено виправити описку допущену в ухвалі суду від 21 січня 2025 року постановленої у цивільній справі № 645/941/23 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, треті особи ОСОБА_4 , Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків), Департамент реєстрації Харківської міської ради про скасування державної реєстрації права власності за неукладеним договором дарування частки житлового будинку, а саме вважати правильним у мотивувальній та резолютивній частинах рішення назву справи в такій редакції: за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, треті особи ОСОБА_4 , Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків), Департамент реєстрації Харківської міської ради про скасування державної реєстрації права власності за неукладеним договором дарування частки житлового будинку.
В судовому засіданні 21.04.2025 представник ОСОБА_2 , вказав, що вона не підтримує позовні вимоги ОСОБА_6 . Враховуючи зазначене вона не є правонаступником у вказаному спорі і тому суд виключивОСОБА_2 , як правонаступника позивача.
08.05.2025 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про повернення при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_6 в особі правонаступника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-і особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна, ОСОБА_4 , Східне міжрегіональне управління юстиції (м. Харків) про скасування державної реєстрації права власності за неукладеним договором дарування частки житлового будинку на стадію підготовчого засідання.
УхвалоюНемишлянського районного суду м. Харкова від 08.05.2025 в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_17 про повернення до підготовчого судового засідання відмовлено.
06.06.2025 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про витребування доказів та призначення почеркознавчої експертизи.
Ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова від 24.06.2025 в задоволенні клопотання відмовлено.
Представник позивача ОСОБА_6 , адвокат Вдовиченко О.І., в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.
ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_6 . У вересні 2022 року їй зателефонувала ОСОБА_6 та попросила відвезти її до нотаріуса, який повідомив ОСОБА_6 , що вона підписала договір дарування належного їй будинку на свою онуку. ОСОБА_6 була дуже обурена, оскільки вона не підписувала ніяких договорів дарування та не була у іншого нотаріуса. Нотаріус порадила їй звернутися до суду для захисту своїх прав. В той же день, ОСОБА_1 зустріла свою знайому ОСОБА_18 , яка працювала у прокуратурі та яка порадила звернутися до адвоката та надала координати адвоката Вдовиченко О.І. ОСОБА_6 також пояснила ОСОБА_19 , що родичи над нею знущаються, застосовують як психологічне так і фізичне насильство. Через деяких час ОСОБА_6 звернулась до правоохоронних органів щодо здійснення відносно неї шахрайських дій. Також ОСОБА_6 прохала ОСОБА_1 щодо здійснення відносно неї догляду і ОСОБА_1 доглядала за нею біля одного року, приходила до неї чотири рази на день, купувала їй ліки, допомагала дома, відвозила на базарь та лікарні, сплачувала комунальні послуги. Також ОСОБА_1 вказала, що ОСОБА_20 роз`яснила ОСОБА_6 , що у разі скасування договору дарування, родичи все одно отримають будинок у спадщину і тому ОСОБА_6 склала заповіт на ім`я ОСОБА_1 . ОСОБА_6 померла дома, у присутності позивача, яка викликала дві швидких допомоги. Ніхто з родичів померлої їй не допомагав. Похованням займалися вже родичи ОСОБА_6 і тільки тому, що вона не мала можливості це робити, оскільки юридично не була ані родичом, ані опікуном померлої.
Представник позивача, адвокат Хряпінська С.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.
Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Г.І. до судового засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причини не явки суду не відомі. Представник відповідача приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни адвокат Босенко К.В. в судовому засіданні зазначив, що проти позову заперечують, просили відмовити в задоволенні позовних вимог та пояснив, що оспорюваний договір підписувався саме позивачем у присутності нотаріуса. Ніяких порушень прав позивача при посвідченні даної угоди та незаконних дій не було.
Треті особи представники Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та Департаменту реєстрації Харківської міської ради до судового засідання не з`явилися, надали письмові пояснення, просили розглядати справу згідно діючого законодавства.
Третя особа, ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини не явки суду не відомі.
Суд, заслухавши думку позивача, представника позивача, представника відповідача та представника нотаріуса, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
Судом встановлено, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.03.1999 року по справі №2-166/1999 було розподілено будинок за адресою АДРЕСА_1 та було визнано за ОСОБА_6 право власності на 15/18 частки вказаного домоволодіння.
Відповідно до технічного паспорту на садибний житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 виготовлений Харківським міським бюро технічної інвентаризації 22.04.2010 - ОСОБА_6 є власником 15/18 часток житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .
12.05.2020 року у приватного нотаріуса Харківського міського округу Харківської області Яровинської К.В. - ОСОБА_6 склала заповіт, яким, на випадок своєї смерті, заповіла все належне їй майно ОСОБА_2 .
Згідно договору дарування частки житлового будинку від 20.07.2020 посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., зареєстрованого в реєстрі за № 2066 ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_2 15/18 часток житлового будинку, загальною площею 56,8 кв.м., житловою площею 39,9 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 .
20.03.2023 ОСОБА_6 в нотаріально посвідченій заяві виклала свої пояснення, вказана заява посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області 20.03.2023, зареєстровано в реєстрі за № 194. В заяві ОСОБА_6 вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла її донька. Вона є власником 15/18 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , зареєстрована у будинку та мешкає там. Іншого житла не має. В травні 2020 року її онука, ОСОБА_2 , звернулась до неї з пропозицією доглядати її до самої смерті, а вона в свою чергу, у разі смерті, заповідає належну їй частину будинку своїй онуки. 12.05.2020 року ОСОБА_6 склала заповіт на ім`я онуки у приватного нотаріуса ХМНО Яровинської К.В. Після складання заповіту онука відразу самоусунулась від взятих на себе зобов`язань. В 2021 року до будинку заселився чоловік онуки ОСОБА_9 та син онуки, ОСОБА_10 . В лютому 2022 року ОСОБА_2 виїхала до Австрії, а її чоловік та син залишилися проживати у будинку та почали постійно наносити ОСОБА_6 тілесні ушкодження, висловлювали погрози на її адресу та бажали настання її смерті. ОСОБА_6 звернулась за допомогою до сусідів та поліції. Наприкінці вересня 2022 року початку жовтня 2022 року ОСОБА_6 випадково дізналась, що нібито подарувала належну їй частину будинку ОСОБА_2 при цьому вона зазначала, що ніякого договору дарування вона не підписувала, у нотаріуса ОСОБА_3 ніколи не була, і навіть не мала ніколи наміру подарувати будинок.
21.10.2022 року у приватного нотаріуса Харківського міського округу Харківської області Клемпарської В.М. - ОСОБА_6 склала заповіт, яким, на випадок своєї смерті, заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 07.09.2023 першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла.
Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76917661 від 10.05.2024 після смерті ОСОБА_6 у приватного нотаріуса Харківського міського округу Харківської області Варнікової К.В. заведена спадкова справа № 25/2023.
Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Харківського міського округу Харківської області Варнікової К.В. щодо надання відомостей про коло спадкоємців від 10.06.2024 17 травня 2017 року ОСОБА_21 , була заведена спадкова справа за 25/2023 померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 померлої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . До кола спадкоємців, які подали заяви про прийняття спадщини входять: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .
25.01.2025 року ОСОБА_1 отримано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене приватним нотаріусом Харківського міського округу Харківської області Варнікової К.В., зареєстровано в реєстрі за № 41, спадкова справа № 25/2023, після ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_10 на 3/36 часток в праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в АДРЕСА_1 .
Крім того, слідчим відділу поліції № 2 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області Труновою ТО. листом від 30.04.2024 № 3303/119-59/15-2024 адвокату Хряпинській С.С. на адвокатський запит, також, відмовлено у наданні інформації щодо ходу досудового розслідуванні та наданні фотокопій матеріалів кримінального провадження та, також, та роз`яснено право оскарження дії чи бездіяльності до слідчого судді першої інстанції в порядку ст. 303-307 КПК України.
Як свідчать матеріали справи та пояснення позивача та його представника, вони не оскаржували дії чи бездіяльності слідчого до слідчого судді.
З вказаною постановою ОСОБА_1 та адвокат Хряпинська С.С. були ознайомлені 21.04.2025.
Вказана постанови від 02.04.2024 р. про закриття кримінального провадження посвідчена заступником начальника СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківської області О. О. Денисенко.
Також, згідно вищезазначеної постанови, в порядку, передбаченому КПК України, органами досудового розслідування було отримано доступ до даних ЕОМ, що використовувався із застосуванням захищеного ідентифікаторами доступу носія ключової інформації (ключа) державного реєстратора приватного нотаріуса ХМНО Малахової Г. І. за весь період її роботи, а саме ІР-адрес та МАС-адрес, переліку документів та записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, створених із застосуванням зазначеного захищеного носія ключової інформації (ключа) за період з 19.07.2021 по 21.07.2021 на посаді державного реєстратора ХМНО Харківської області. Також отримано доступ до оригіналів документів на підставі яких приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г. І. було змінено право власності на 15/18 часток житлового будинку АДРЕСА_1 з ОСОБА_6 на ОСОБА_2 (оригінал договору дарування № 2066 від 20.07.2020), копії паспортів та реєстраційних номерів облікової картки платника податків ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , які знаходились у володіння нотаріуса ХМНО Малахової Г.І. Крім того, у рамках кримінального провадження було проведено дві експертизи. Так, згідно висновку експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. Проф. М. С. Бокаріуса» № 2257 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 21.09.2023 року підпис від імені ОСОБА_6 у договорі дарування частки житлового будинку від 20.07.2020 (бланк НОР № 1321192), посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Малахової Г. І., зареєстрований в реєстрі № 2066, на зворотній стороні аркуша документа, у графі «Підписи сторін», у рядку «Дарувальник» - виконано ОСОБА_6 . Рукописний запис: « ОСОБА_6 » у договорі дарування частки житлового будинку від 20.07.2020 (бланк НОР № 132191), посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г. І., зареєстрований в реєстрі № 2066, на зворотній стороні аркуша документа, у графі «Підписи сторін», у рядку «Дарувальник» - виконано ОСОБА_6 . Згідно висновку експертів Київського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. Проф. М. С. Бокаріуса» №3819 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 23.02.2024 року, було встановлено, що підпис від імені ОСОБА_6 , а також рукописні записи « ОСОБА_6 » у наступних документах: договорі дарування частки житлового будинку від 20.07.2020, посвідченому приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г. В. та зареєстрованому в реєстрі № 2066 (примірник виконаний НОР 132292 в рядку «Дарувальник»; договорі дарування частки житлового будинку від 20.07.2020, посвідченому приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г. В. та зареєстрованому в реєстрі № 2066 (примірник виконаний на аркуші паперу білого кольору стандартного форматуА4, вилучений у приватного нотаріуса ХМНО Малахової Г. В. від 01.06.2023 під час складання протоколу про тимчасовий доступ до речей і документів)- виконані ОСОБА_6 .
При оцінці вказаного доказу, суд вважає його належним та допустимим.
Як свідчать матеріали справи підготовче судове засідання по даній справі було закрито 27 червня 2023 року.
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тому пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється право на суд, яке включає не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом.
Крім того, при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.
Рішення суду має бути таким, щоб воно не створювало підстав для нових судових спорів. Судова практика підкреслює, що рішення суду має бути чітким, зрозумілим, обґрунтованим і відповідати вимогам закону. Воно має остаточно вирішувати спір і не залишати місця для двозначності або невизначеності, які могли б призвести до нових позовів.

Надання представником відповідача доказу, а саме Постанови про закриття кримінального провадження вже після проведення підготовчого судового засідання є правомірним, оскільки зазначена постанова винесена тільки 02 квітня 2024 року, тоді як підготовче судове засідання було закрито 27.06.2023. Крім того, саме на вказане кримінальне провадження посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, матеріали вказаного кримінального провадження, частина яких була надана позивачем, досліджувались у судовому засіданні та у представника відповідача не було можливості надати його під час підготовчого судового засідання.

Суд вважає, що неприйняття вказаного доказу спричинило би неповне з`ясування обставин справи, наступні судові провадження, щоб привело до неоправданої тяганині та суперечило б завданням цивільного судочинства.

Крім того, сторони по справі не заперечують про наявність та обізнаність про постанову від 02.04.2024 р. про закриття кримінального провадження.

Крім того суд зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження від 02.04.2024 року, яка надана представником відповідача, посвідчена заступником начальника СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області О. О. Денисенко.

А також, матеріали справи містять постанову про закриття кримінального провадження від 02.04.2024 року, яка посвідчена адвокатом Терещук С.С., що відповідає нормам чинного Законодавства України.

Так, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги, зокрема: посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17.

Звертаючись до суду з позовом у цій справі, позивач вказував, що спірний договір дарування є підробленим, на момент укладення цього правочину волевиявлення у неї не відповідало її внутрішній волі та не було вільним, оскільки вона не була присутня під час його укладення, а приватний нотаріус не посвідчувала зазначений договір.

На підтвердження своїх вимог позивач ОСОБА_6 подала суду договір дарування частки житлового будинку від 20.07.2020 року, витяг з ЄРДР № 000062, постанову про призначення судово-почеркознавчої експертизи, заповіт від 12.05.2020 року та висновок експерта № СЕ-19/121-22/14263-пч.

Заперечуючи проти заявлених у справі вимог, представник відповідача вказував, що позивач не надав жодного доказу, що на час укладення договору дарування нерухомого майна волевиявлення ОСОБА_6 не відповідало її внутрішній волі, не було вільним, а також, що вона не була присутня під час його укладення. Зазначав, що правоохоронними органами розслідувалась заява ОСОБА_6 щодо шахрайських дій відносно неї та постановою від 02.04.2024 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000062 від 12.10.2022 року було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. В рамках вказаного кримінального провадження було проведено ще дві експертизи, які визначили що саме ОСОБА_6 підписувала договір дарування.

Згідно з частинами першою-третьою, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (стаття 215 ЦК України).

Разом з тим стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц.

Виходячи із презумпції правомірності правочину (стаття 204 ЦК України, частина третя статті 215 ЦК України), обов`язок доказування недійсності правочину покладається на сторону, яка його оспорює. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 522/23819/15-ц.

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 26 травня 2022 року у справі № 362/3705/20.

Суду не надано до суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що спірний договір дарування підписаний не ОСОБА_6 особисто.

Судом досліджувався договір дарування частки житлового будинку від 20.07.2020 року, згідно якого дарувальник, ОСОБА_6 , безоплатно передала, а обдарована, ОСОБА_2 , прийняла у власність 15/18 часток житлового будинку, загальною площею 56,8 кв.м., житловою площею 39,9 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 7 вказаного договору сторони стверджували, що цей договір не приховує іншу угоду і відповідає дійсним намірам сторін створити для себе юридичні наслідки.

Згідно п. 11 сторони зазначила, що вони діють свідомо і добровільно, на власний розсуд, без збігу тяжких обставин.

У судовому засіданні представник приватного нотаріуса Малахової Г. І., адвокат Босенко К. В., також вказав, що договір укладався у присутності двох сторін, ніяких зауважень у сторін не було.

З наявної у розпорядженні суду копії оспорюваного договору дарування убачається, що він виконаний на спеціальному нотаріальному бланку, який містить багатоступеневий захист від підроблення, підписаний ОСОБА_6 та посвідчений приватним нотаріусом Малаховою Г. І. містить підпис нотаріуса (т.1, а.с.24-25).

Посилання сторони позивача на висновок експертизи № СЕ-19/121-22/14263-ПЧ спростовується змістом постанови про закриття кримінального провадження від 02.04.2024 року, про що вказане вище.

У судовому засіданні досліджувалася відповідь Харківської міської ради від 05.06.2020 року, в якої зазначене, що ОСОБА_6 зверталась за допомогою у сприянні поверненні документів на будинок, паспорту, ідентифікаційного номеру та свідоцтва про смерть, які зі слів ОСОБА_6 викрав ОСОБА_8 та передав на збереження ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , було запропоновано звернутися до правоохоронних органів або суду. При оцінці вказаного доказу, якій наданий позивачем на підтвердження позовних вимог, суд зазначає, що стороною позивача не доведено, що вказане звернення ОСОБА_6 має відношення до справи про скасування державної реєстрації права власності за неукладеним договором дарування, оскільки позивач ані в позові, ані в поясненнях не вказувала, що у неї були викрадені особисті документи та документи на будинок та що до цього причетний або ОСОБА_4 , або ОСОБА_8 ,

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач та його представник не подали до суду доказів на підтвердження заявлених у справі вимог, зокрема, що на час укладення договору дарування нерухомого майна волевиявлення ОСОБА_6 не відповідало її внутрішній волі і не було вільним, що вона не була присутня під час його укладення, що спірний правочин є підробленим.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 п. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача по справі.

Керуючись ст.ст. 11-13, 76, 77, 79, 80, 81, 89, 141, 263 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, треті особи ОСОБА_4 , Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків), Департамент реєстрації Харківської міської ради про скасування державної реєстрації права власності за неукладеним договором дарування частки житлового будинку відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса реєстрації АДРЕСА_5

відповідач - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна, адреса листування 61166, місто Харків, вул. Бакуліна, 4-А,

третя особа - ОСОБА_4 , адреса реєстрації АДРЕСА_6 ,

третя особа - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Харків), адреса листування 61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16, ЄДРПОУ 4331544,

третя особа - Департамент реєстрації Харківської міської ради, юридична адреса 61003, м. Харків, майдан Павлівський, 4, ,

Повний текст судового рішення складено 11.07.2025 року.

Головуючий суддя -