Справа № 727/4970/25
Провадження № 2/727/1434/25
30 червня 2025 року м.Чернівці
Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:
головуючої судді М.Є.Бойко,
за участю:
секретаря судового засідання В.В.Васківчук,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Чернівці, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2025 року представник позивачки за довіреністю ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду міста Чернівці із позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку.
В обґрунтування таких вимог вказує, що квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_1 отримала від Міністерства оборони СРСР Прикарпатського військового округу на підставі виданого їй ордеру N?312 від 22 жовтня 1992 року .
Зазначила, що при приватизації зазначеної квартири вона була одружена із відповідачем ОСОБА_2 , а тому за рішенням Департаменту житлово-комунального господарства міської ради від 04 квітня 2002 року ОСОБА_2 включений до складу осіб, які прийняли участь у приватизації.
Також вказала, що 30 жовтня 2013 року рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис N?272 від 26 березня 1999 року, розірваний .
Оскільки відповідач ОСОБА_2 вже більше двадцяти чотирьох років не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 ,у добровільному порядку не бажає подати документи для зняття з реєстрації , вона змушена звернутися до суду за захистом свої порушених прав та охоронюваних законом інтересів .
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09 травня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечували.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином - за зареєстрованим місцем його проживання, про що у справі є належні докази, про причини своєї відсутності не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, а також за наявністю згоди позивачки на проведення заочного розгляду, суд вважає за можливе на підставіст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення .
За таких обставин, згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про шлюб від 22.02.2006 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб 26 березня 1999 року, актовий запис №272. Прізвище після укладення шлюбу: дружини - " ОСОБА_5 ", чоловіка - " ОСОБА_5 " ( а.с.10).
Шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 30.10.2013 року (а.с.11).
З відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 16.04.2025 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,з 20.04.2001 року по теперішній час, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 10.11.1992 року народження по теперішній час, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 09.11.2000 року по теперішній час. ( а..с.5)
Згідно Акту №374 ПП "Регіон-центр" від 05.12.2014 року ОСОБА_2 з 2001 року по теперішній час за вищевказаною адресою не проживає. Зі слів ОСОБА_1 та сусідів було встановлено, що він виїхав за кордон та не підтримує зв`язок із сім`єю протягом 10 років. Зі слів колишньої дружини ОСОБА_7 проживає в Італії (а.с.14).
З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ( свідоцтво про право власності б/н 04.04.2002). (а.с.8)
Таким чином, вказана квартира є об`єктом спільної сумісної власності як позивачки ОСОБА_1 , так і відповідача ОСОБА_2 .
Відповідно до ч. 1ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином, право користування це складова права власності, особа не може бути обмежена у праві користування майном, співвласником якого вона є.
Отже, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , він не може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням незалежно від факту проживання або не проживання у ньому, у зв`язку з чим пред`явлені до нього позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.
Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позову слід відмовити.
Судові витрати покладаться на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог, а тому стягненню не підлягають.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 279 ЦПК України, суд
Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його переглядякщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повне рішення складено 04.07.2025 року.
Суддя М.Є. Бойко