РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_4 , Рівненське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, про видачу обмежувального припису,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, заінтересовані особи ОСОБА_4 , Рівненське РУП ГУНП в Рівненській області, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_4 на строк шість місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_4 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_4 наближатися на відстань меншу ніж 50 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_4 вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс-повідомлення) із ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Свої вимоги мотивує тим, що протягом тривалого часу її колишній чоловік ОСОБА_4 систематично чинить домашнє насильство, дані факти підтверджуються судовими рішеннями. Останній регулярно приходить до будинку, де вона проживає, у стані алкогольного сп`яніння, іншому неадекватному стані, систематично вчиняє конфлікти, погрожує їй, ображає, лається, висловлює нецензурні слова в її бік. Такі дії колишній чоловік вчиняє в присутності їхньої спільної дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Поведінка ОСОБА_4 з часом стає все більш агресивною. За захистом від домашнього насильства вона змушена постійно звертатися до правоохоронних органів, щоб вони вгамували кривдника. Проте, ОСОБА_4 , незважаючи на неодноразові факти притягнення його судом до адміністративної відповідальності, своєї поведінки не змінює. Існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства.

ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити.

Представник Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Бондарчук А.І. в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви та повідомив, що ОСОБА_4 перебуває на обліку Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області в категорії «кривдник», він тричі притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення психологічного та фізичного насильства відносно ОСОБА_1 , стосовно нього був винесений терміновий заборонний припис, який ним порушено. Відтак заходи адміністративного впливу на ОСОБА_4 ніякої дії не мали, оскільки він двічі ще вчинив дрібне хуліганство відносно ОСОБА_1 , а тому є потреба у видачі обмежувального припису.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2017 року, який розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 листопада 2023 року в справі №569/22063/23, яке набрало законної сили 02 січня 2024 року.

Під час перебування у шлюбі у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 19 вересня 2018 року, серії НОМЕР_1 .

Як слідує з свідоцтва про зміну імені, серії НОМЕР_2 , виданого 05 березня 2024 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_8 .

ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , однак фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади від 07 травня 2025 року №2025/005888768 та №2025/005888731, актом про фактичне місце проживання від 04 липня 2025 року, виданим ОСББ «Вербова,37».

Власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_9 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 435149837 від 11 липня 2025 року.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 квітня 2025 року в справі № 569/8077/25, яка набрала законної сили 06 травня 2025 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. У вказаній справі встановлено, що 10 березня 2025 року близько 19 год 35 хв, ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , в дворі будинку здійснив дрібне хуліганство відносно ОСОБА_1 , в ході якого погрожував фізичною розправою, пошкодив транспортні засоби, чим самим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Як слідує з постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 16 травня 2025 року в справі № 569/9649/25, яка набрала законної сили 27 травня 2025 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. У вказаній справі встановлено, що 24 квітня 2025 року близько 11 год 40 хв, за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 вчинив психологічне насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_1 , а саме ображав її нецензурними словами, погрожував, чим заподіяв шкоду психічному здоров`ю потерпілій, що викликало тривожність, невпевненість, страх за своє життя та здоров`я.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 04 червня 2025 року в справі № 569/9041/25, яка набрала законної сили 17 червня 2025 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. У вказаній справі встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24 квітня 2025 року серії АПР18 № 495745, 24 квітня 2025 року об 11 год 43 хв у м. Рівне по вул. Кулика і Гудачека, 23, громадянин ОСОБА_4 здійснив дрібне хуліганство, а саме на паркові ТЦ «Екватор» пошкодив транспортний засіб «Volkswagen CC», д.н.з. НОМЕР_3 , ногою розбив задню ліву фару та руками відламав ліве дзеркало, чим спричинив матеріальних збитків громадянці ОСОБА_1 .

Як слідує з постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 20 червня 2025 року в справі № 569/11997/25, яка набрала законної сили 01 липня 2025 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. У вказаній справі встановлено, що 30 травня 2025 року близько 07 год 30 хв, за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_1 , а саме словесно ображав, стукав у двері, зламав дверну ручку, неадекватно себе поводив, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

Також, 30 травня 2025 року працівниками сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_4 , у зв`язку із скоєнням ним психологічного та фізичного домашнього насильства стосовно колишньої дружини ОСОБА_1 . ОСОБА_4 строком на десять діб з 09 год 00 хв 30 травня 2025 року до 09 год 00 хв 09 червня 2025 року зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_1 .

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 24 червня 2025 року в справі № 569/12292/25, яка набрала законної сили 07 липня 2025 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП. У вказаній справі встановлено, що 30 травня 2025 року близько 11 год 00 хв, ОСОБА_4 маючи обмеження винесеним ТЗП АА № 470946 від 30 травня 2025 року, а саме з 09 год заборона на вхід до місця проживання чи перебування постраждалої особи та заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, здійснив надсилання повідомлень у мобільному додатку «Телеграм», чим порушив обмеження ТЗП.

Як слідує з відповіді Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області № від 02 липня 2025 року з 01 січня 2024 року по теперішній час ОСОБА_1 шість разів зверталася до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про вчинення ОСОБА_4 стосовно неї неправомірних дій. ОСОБА_4 перебуває на обліку Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області в категорії «кривдник» з 07 травня 2025 року.

Питання видачі обмежувального припису регулюється Цивільним процесуальним Кодексом України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису (ч. 1 ст. 350-3 ЦПК України).

Згідно з п. 3, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 зазначено, що, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративні правопорушення та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - колишнє подружжя.

Необхідною умовою для застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що підлягає доказуванню.

Частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідженими судом доказами, зокрема постановами Рівненського міського суду Рівненської області від 25 квітня 2025 року, 16 травня 2025 року, 20 червня 2025 року, терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №470946, який ним порушено, що слідує з постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 24 червня 2025 року, підтверджено вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства. Також, постановами Рівненського міського суду Рівненської області від 25 квітня 2025 року, 04 червня 2025 року підтверджено вчинення ОСОБА_4 пошкодження майна та спричинення матеріальних збитків ОСОБА_1 .

Приймаючи до уваги досліджені письмові докази, суд дійшов висновку про наявність обставин, які входять до предмету доказування у даній справі та доведеності факту вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства щодо ОСОБА_1 .

Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини. При здійсненні насильства в сім`ї відбувається порушення прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства.

Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї.

Крім того, сам факт притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 173, 173-2 КУпАП, винесення щодо нього термінового заборонного припису, який ним порушено, свідчать про наявність тривалого конфлікту між заявником та ОСОБА_1 та підтверджують факт того, що останній вчиняв по відношенню до заявника домашнє насильство, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Враховуючи надані докази, з огляду на встановлені судом обставини, заявник, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому суд доходить висновку про обґрунтованість заяви.

Суд вважає, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту ОСОБА_1 необхідно застосувати обмежувальний припис щодо ОСОБА_4 строком на 6 місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_4 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити наближатися на відстань меншу ніж 50 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_4 вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс-повідомлення) та контактувати з ОСОБА_1 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Відтак, суд вважає, що вимоги заяви про видачу обмежувального припису у вигляді заходів тимчасового обмеження прав підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Також суд роз`яснює, що відповідно до ст. 350-7 ЦПК України за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу.

За правилами ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 89, 263, 265, 273, 350-6, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_4 , Рівненське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 , строком на 6 (шість) місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав, а саме:

- заборонити ОСОБА_4 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_4 наближатися на відстань меншу ніж 50 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_4 вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс-повідомлення) та контактувати з ОСОБА_1 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_4 повідомити Рівненське РУП ГУНП в Рівненській області та виконавчий комітет Рівненської міської ради шляхом направлення копії рішень суду для взяття на профілактичний облік.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Заінтересована особа ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено 14 липня 2025 року.

Суддя О.О. Першко