Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/258/25
Єдиний унікальний №733/663/25
08 липня 2025 року м. Ічня
Ічнянський районний суд Чернігівської області
у складі головуючого судді Овчарика В.М.,
за участю секретаря Ткаченко В.М. та
прокурора Гнип Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Ічнянської міської ради та Національної служби здоров`я України, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивачів КНП «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради, про стягнення коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення,
Ухвалою судді Ічнянського районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку загального позовного провадження (а.с. 85); ухвалою суду від 13 травня 2025 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті (а.с. 101).
Відзиву на позов від відповідача не надійшло.
Пояснень щодо позову третьою особою не подано.
У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.
Представники Ічнянської міської ради та Національної служби здоров`я України у судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.
Представник КНП «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради у судове засідання також не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був своєчасно повідомлений про дату, час та місце слухання справи, зокрема, шляхом оголошення на офіційному сайті Ічнянського районного суду, який відзиву на позов не надав, а тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, тобто про заочний розгляд справи, враховуючи, що прокурор не заперечувала проти такого вирішення справи.
Дослідивши всі матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно даної ухвали встановлено, що 06 грудня 2024 року приблизно о 16-00 год ОСОБА_1 , перебуваючи у кімнаті будинку АДРЕСА_1 , куди прийшов у гості, умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, розуміючи протиправність своїх дій, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під час з`ясування особистих неприязних відносин у ході раптово виниклого конфлікту з потерпілою ОСОБА_2 , наніс їй один удар кулаком правої руки в область лівої брови, після чого наніс один удар кулаком правої руки в область носа з лівого боку, внаслідок чого ОСОБА_2 впала на підлогу, де ОСОБА_1 наніс їй ще один удар кулаком правої руки в область носа з лівого боку, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців правої та лівої виличних ділянок, синця в ділянці лівої надбрівної дуги, які згідно висновку судово-медичного експерта № 13 від 17 січня 2025 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до повідомлення КНП «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради від 03 березня 2025 року за № 01-22/303, потерпіла у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні у вказаному медичному закладі з 07.12.2024 по 17.12.2024. Загальна вартість затрат на її лікування та перебування становить 12 735,90 грн, з яких 9 756,10 грн - за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет) та 2 979,80 грн - за рахунок коштів місцевого бюджету (а.с. 21).
Згідно відповіді на лист Національна служба здоров`я України вказує, що вартість витрачених коштів на лікування потерпілої ОСОБА_2 склала 12 735,90 грн, з яких 9 756,10 грн сума витрачених коштів на лікування потерпілої за рахунок коштів державного бюджету України (кошти НСЗУ) та 2 979,80 грн - за рахунок місцевого бюджету. На даний час відсутня інформація про відшкодування даних витрат (а.с. 43-44).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави щодо відшкодування шкоди заподіяної злочином пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Тобто, законодавство покладає обов`язок відшкодувати кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, саме на особу, яка вчинила злочин.
Згідно зі ст. 18 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також інших джерел, не заборонених законом.
Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної та реабілітаційної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері.
Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства.
Відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України, належать видатки на охорону здоров`я, зокрема на програму державних гарантій медичного обслуговування населення, а тому несплата коштів відповідачем суттєво зачіпає інтереси держави у зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування зазначених цілей.
Відповідно до ст. 89 Бюджетного кодексу України видатки на фінансування лікарні широкого профілю, оплату комунальних послуг та енергоносіїв комунальних закладів охорони здоров`я, які належать відповідним територіальним громадам, для забезпечення надання медичних послуг за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету, а тому несплата коштів відповідачем суттєво зачіпає інтереси держави у зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування закладів охорони здоров`я.
Держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування.
З урахуванням наведеного, спірні правовідносини, які виникають при здійсненні діяльності у бюджетній сфері, зачіпають інтереси держави та є порушенням загальнодержавних інтересів.
Частиною 4 ст. 13 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.
Невідшкодування витрат, здійснених КНП «Ічнянська міська лікарня» за рахунок державного бюджету України та міського бюджету на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_1 , призводить до порушення інтересів держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою звернення прокурора до суду на захист державних інтересів.
Оскільки Національна служба здоров`я України та Ічнянська міська рада не звернулися самостійно до суду із позовами про відшкодування понесених витрат закладами охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення (а.с. 43-44, 47) вказане свідчить про неналежне здійснення захисту інтересів держави, а відтак, у прокурора виникає право на звернення із позовною заявою до суду на захист державних інтересів, оскільки вказана бездіяльність позивачів призводить до ненадходження коштів до державного та місцевого бюджетів.
Таким чином, єдиною можливістю захистити державні інтереси є звернення прокурора до суду з відповідним позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину з відповідача. Таке звернення до суду є виправданим, оскільки в даному випадку захисту потребують державні інтереси. Дані спірні правовідносини, які виникають при здійсненні діяльності у бюджетній сфері, зачіпають інтереси держави та є порушенням загальнодержавних інтересів, що у відповідності до ст. 131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді.
Пунктом 3 "Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545 встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.
У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб.
Відповідно до п. 4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
Оскільки, в результаті злочинних дій ОСОБА_1 потерпіла ОСОБА_2 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебувала на стаціонарному лікуванні в медичному закладі, та на лікування якої були витрачені кошти в розмірі 9 756,10 грн - за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет) та 2 979,80 грн - за рахунок коштів місцевого бюджету, які відповідач н відшкодував, тому саме такі суми і повинні бути стягнуті з ОСОБА_1 на користь Ічнянської міської ради та Національної служби здоров`я України на відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення.
За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягає до сплати судовий збір, що підлягав сплаті за пред`явлення позову у розмірі 1 211,20 грн, від сплати якого був звільнений позивач на підставі п. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263? 264, 265, 274, 279, 280, 281, 282, 283 ЦПК України, суд
Позов заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Ічнянської міської ради та Національної служби здоров`я України, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивачів КНП «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради, про стягнення коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.
Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте Ічнянським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідач: ОСОБА_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено 08 липня 2025 року.
Головуючий суддя В.М.Овчарик