Справа №2-180/06 Головуючий у 1 інстанції:Мигаль Г.П.
Провадження №22-з/811/20/25 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
11 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,
за участі в судовому засіданні в режимі відео конференції представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представника Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шкільняка В.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові заяву Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення судових витрат у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, -
в с т а н о в и л а :
ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 29 липня 2024 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задоволено частково.
Визнано недійсним розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 02.03.2012 року.
Визнано дії державного виконавця Губіцького А.О. щодо прийняття постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у межах ВП №1927287 від 03.03.2012 року неправомірними.
Скасовано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у межах ВП №1927287 від 03.03.2012 року.
Визнано незаконними розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 20.01.2023 року та розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 20.01.2023 року об 11:33 год.
Визнано дії державного виконавця Ключник В.М. прийняття постанови про арешт коштів боржника у межах ВП №1927287 від 27.03.2023 неправомірними.
Скасовано постанову про арешт коштів боржника у межах ВП №1927287 від 27.03.2023 року.
Відмовлено у задоволенні скарги в іншій частині.
Вказану ухвалу оскаржив Теребовлянський відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Постановою Львівського апеляційного суду від 21 січня 2025 року апеляційну скаргу Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задоволено частково. Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 29 липня 2024 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Теребовлянсь кого відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишено без розгляду.
30 січня 2025 року до Львівського апеляційного суду надійшла заява Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення судових витрат.
В заяві просять ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 в користь Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір в сумі 3028,00 гривень.
В обґрунтування заяви вказують на те, що за подання апеляційної скарги у даній скарзі, Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції сплачено судовий збір в сумі 3028 гривень, проте судом апеляційної інстанції не вирішено питання щодо стягнення даної суми з позивача.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за його відсутності, зважаючи на те, що такий повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України та те, що в судовому засіданні інтереси заявника захищав представник.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
З матеріалів справи вбачається, що в постанові Львівського апеляційного суду від 21 січня 2025 року, постановленій у даній справі, судом не було вирішено питання судових витрат.
Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що постановою Львівського апеляційного суду від 21 січня 2025 року апеляційну скаргу Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задоволено частково, а ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 29 липня 2024 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Теребовлянсь кого відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишено без розгляду, - колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання стягнення судових витрат, чим частково задоволити заяву Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення судових витрат.
За подання апеляційної скарги Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції було сплачено 3028 грн. судового збору (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб), відповідно до пп.9, п.1, ч.2, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (чинного на момент подання апеляційної скарги).
Враховуючи те, що постановою Львівського апеляційного суду від 21 січня 2025 року апеляційну скаргу апеляційну скаргу Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задоволено частково, а ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 29 липня 2024 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Теребовлянсь кого відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишено без розгляду, слід було б сягнути з ОСОБА_1 в користь Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 3028 грн. за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
Однак, рішенням Конституційного Суду України від 13 травня 2024 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), частину другу статті 3, підпункт 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VI зі змінами в тім, що вони уможливлюють справляння судового збору під час подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до п.19, ч.2, ст. 3 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з Рішенням Конституційного Суду України від 13 травня 2024 року № 6-р(II)/2024 щодо забезпечення принципу обов`язковості судового рішення» від 30.10.2024 року №4056-IX), судовий збір не справляється за подання апеляційної та касаційної скарг на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, або приватного виконавця під час виконання судового рішення.
Відтак, Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиціїта ОСОБА_1 звільнені від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до п.19, ч.2, ст.3 Закону України «Про судовий збір».
Частиною шостою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Зважаючи на вказане, слід компенсувати Західному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції 3028 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст. 270, 258-259 ЦПК України, -
п о с т а н о в и л а:
заяву Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення судових витрат задовольнити частково.
Ухвалити додаткове судове рішення, яким компенсувати Західному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції 3028 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 11 липня 2025 року.
Головуючий: Я.А. Левик
Судді: Н.П. Крайник
М.М. Шандра