Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1099/22
Провадження № 2/499/62/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 червня 2025 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Кравчука Олександра Олександровича, з участю секретаря судового засідання Кирилової Світлани Федорівни, представника позивача Ярової Світлани Леонідівни (далі також представник позивача), відповідача ОСОБА_1 (далі також відповідач) розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в режимі відеоконференції, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів (боргу) за отриману послугу з централізованого теплопостачання,

У С Т А Н О В И В:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий

1.1. 20 грудня 2022 року Чельник О.С. (далі також представник) в інтересах комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» (далі також позивач) подав позовну заяву до ОСОБА_1 (далі також відповідач), в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за отриману послугу з централізованого теплопостачання в загальному розмірі 33971 гривня 65 копійок та сплачену суму судового збору в розмірі 2481 гривні (далі позовна заява).

Іванівський районний суд Одеської області заочним рішенням від 15 березня 2023 року стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 33971 (тридцять три тисячі дев`ятсот сімдесят одна) гривень 65 копійок та сплачену суму судового збору в розмірі 2481 (дві тисячі двісті чотириста вісімдесят одна) гривня (далі також рішення від 15 березня 2023 року, том 1, а.с.63-66).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 14 листопада 2024 року скасував заочне рішення від 15 березня 2023 року, та призначив розгляд справи за правилами загального позовного провадження (том 1, а.с. 111-113).

1.2. 25 листопада 2024 року відповідач подала до суду відзив, в якому зазначає таке: 09 вересня 2015 року їй наданий дозвіл на відключення від внутрішньо будинкових мереж центрального опалення і гарячого водопостачання; подала заяву до Дочірнього підприємства «Кіровоградтепло» товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» (далі також ДП «Кіровоградтепло»), про те що здійснене фактичне відключення, тому просила не нараховувати їй плату за теплопостачання та просила зняти з розрахункового обліку; розрахунок заборгованості проводився з жовтня 2015 року до вересня 2020 року, тому сплив строк позовної давності в частині стягнення заборгованості, яка виникла з жовтня 2015 року до березня 2017 року; просила відмовити в задоволенні позовної заяви (том 1, а.с. 117-121).

05 грудня 2024 року представник позивача подала відповідь на відзив, в якій зазначає таке: відповідач була власником квартири АДРЕСА_1 (далі також квартира) та споживачем централізованого теплопостачання з 01 жовтня 2015 року до 01 вересня 2020 року; 31 жовтня 2022 року нові власники відокремили квартиру від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води; право вимоги заборгованості, яка виникла у відповідача перед ДП «Кіровоградтепло» відступлене позивачу 20 вересня 2019 року на підставі договору про відступлення прав вимоги; позивач має право вимоги в межах строку позовної давності з 12 березня 2017 року; просила задовольнити позовну заяву в повному обсязі (том 1, а.с. 127-128).

30 грудня 2024 року відповідач подала заперечення, в якому зазначає таке: позивач не надав оригінали документів, на підтвердження права вимоги; матеріали справи не містять документів, які б підтверджували факт реального надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання (том 1, а.с. 145-147).

25 березня 2025 року через систему «Електронний суд» представник позивача подала додаткові пояснення, в яких зазначає таке: право вимоги заборгованості, яка виникла у відповідача перед ДП «Кіровоградтепло» відступлене позивачу на підставі договору про відступлення права вимоги від 20 вересня 2019 року № 20/09-19/1; квартира не була відключена від мережі постачання теплової енергії у встановленому законом порядку, тому позивачу здійснювалося нарахування за послугу постачання теплової енергії (том 1, а.с. 208-209).

2. Учасники судового провадження висловили таке

Представник позивача у судовому засіданні підтвердила обставини зазначені в позовній заяві, відповіді на відзив, додаткових пояснень, просила її задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні підтвердила обставини зазначені у відзиві, запереченні та просила відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі, та додатково зазначила що, послугами з централізованого постачання теплової енергії вона не користувалася, тому не має здійснювати оплату вартості теплової енергії; відповідна технічна документація і акт про відключення квартири від мереж централізованого опалення, та постачання гарячої води не виготовлялися; не подавала відповідні документи, які зазначені міжвідомчою комісією в дозволі на відключення квартири від централізованого теплопостачання від 09 вересня 2015 року № 11, оскільки вважала, що цих документів достатньо.

3. Процесуальні рішення та дії у справі такі

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 11 грудня 2024 року відклав розгляд справи, визнав неприбуття позивача до судового засідання неповажним (том 1, а.с. 141).

Іванівський районний суд Одеської області 16 січня 2025 року за клопотанням позивача відклав розгляд справи, та надав час для подачі додаткових доказів (том 1, а.с. 157).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 03 лютого 2025 року відклав розгляд справи та викликав в судове засідання представника позивача для дачі особистих пояснень (том 1, а.с. 165-166).

Іванівський районний суд Одеської області 20 лютого 2025 року визнав неприбуття представника позивача неповажним та відклав розгляд справи (том 1, а.с. 180).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 27 березня 2025 року задовольнив клопотання відповідача, витребував у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Буліч Н.М. копію довідки про відсутність заборгованості за житлово-комунальні послуги, продовжив проведення підготовчого провадження та відклав розгляд справи (далі також ухвала від 27 березня 2025 року, том 1, а.с. 221-222).

Іванівський районний суд Одеської області 11 квітня 2025 року відклав розгляд справи, через невиконання ухвали від 27 березня 2025 року (том 1, а.с. 229).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 29 травня 2025 року закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду (том 1, а.с. 248-250).

Іванівський районний суд Одеської області 16 червня 2025 року відклав розгляд справи, та викликав представника позивача для дачі пояснень (том 2, а.с. 6-7).

4. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі

4.1. Витяг з протоколу (дозвіл) засідання міжвідомчої комісії з влаштування індивідуального опалення у квартирах багатоповерхових житлових будинків від 09 вересня 2015 року № 11 свідчить, що відповідачу дозволено влаштувати індивідуальне електроопалення у квартирі. Для відключення від централізованого опалення необхідно виконати теплотехнічний розрахунок та схему точки підключення квартири до внутрішньо будинкових електромереж. Термін дії дозволу один рік (далі витяг з протоколу, том 1, а.с 149).

13 жовтня 2015 року відповідач подала начальнику ДП Кіровоградтепло» заяву, в якій зазначила таке: 09 вересня 2015 року згідно дозволу міжвідомчої комісії з влаштування індивідуального опалення вона здійснила відключення від центрального теплопостачання; акт про відключення не отримала; просила не нараховувати їй плату за теплопостачання та зняти з розрахункового обліку; факт відключення засвідчується підписами свідків (том 1, а.с. 122).

30 вересня 2019 року ДП «Кіровоградтепло» та позивач уклали договір про відступлення права вимоги №20/09-19/1 (далі також Договір відступлення, том 1, а.с. 132).

За цим договором первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за Договорами про надання послуг централізованого опалення, укладеними з фізичними особами - споживачами послу централізованого опалення та за фактичними правовідносинами, які виникли між первісним кредитором та боржниками, у зв`язку із наданням первісним кредитором послуг централізованого опалення боржникам (пункт 1.1 Договору відступлення).

За цим договором новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржників належного виконання зобов`язань за договорами та по фактичним правовідносинам на загальну суму 77271455 гривень 79 копійок. Перелік боржників із зазначенням прізвища, ім`я, по-батькові кожного, адреси надання послуг централізованого опалення, номеру особового рахунку та стану заборгованості в розрізі кожного із боржників міститься в реєстрі фізичних осіб-споживачів, які мають заборгованість перед ДП «Кіровоградтепло» за надані послуги централізованого опалення станом на 01 вересня 2019 року, який є невід`ємною частиною цього договору (пункт 1.2 Договору відступлення).

Реєстр фізичних осіб-споживачів ДП «Кіровоградтепло», які мають заборгованість перед ДП «Кіровоградтепло» за надані послуги станом на 01 вересня 2019 року, свідчить, що відповідач має заборгованість у загальному розмірі 21883 гривні 16 копійок (том 1, а.с. 133-135).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 29 жовтня 2020 року відповідач продала квартиру, яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 17 грудня 1993 року державним нотаріусом Третьої Кіровоградської нотаріальної контори (далі також договір, том 1, а.с. 6-8).

Продавець свідчить та гарантує, що заборгованості зі сплати комунальних та інших обов`язкових платежів щодо предмету договору, на день укладення цього договору нема (пункт 5.1 договору).

Акт про централізоване відокремлення (відключення) квартири /нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води від 10 серпня 2022 року свідчить, що квартира була відокремлена (відключена) від систем (мереж) централізованого опалення (том 1, а.с. 130).

Повідомлення приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Буліч Наталі Володимирівни від 25 квітня 2025 року №204/01-16 свідчить, що нотаріус не здійснює перевірку наявності чи відсутності заборгованості за комунальними платежами при посвідченні договорів купівлі-продажу. Довідки про відсутність заборгованості зі сплати комунальних платежів нотаріусу не подаються та в архіві нотаріуса не зберігаються. Перевірка стану комунальних платежів відноситься виключно до компетенції сторін договору, про що свідчить зміст договору купівлі-продажу (том 1, а.с. 235).

4.2. Розрахунок заборгованості споживача за послуги з постачання теплової енергії від 24 жовтня 2022 року свідчить, що з жовтня 2015 року до вересня 2020 року заборгованість зі сплати послуги централізованого теплопостачання в загальному розмірі 33971 гривня 65 копійок складається з: боргу за послугу теплопостачання 27740 гривень 34 копійки; індексу інфляції 4164 гривні 03 копійки, трьох процентів річних від простроченої суми 2067 гривень 28 копійок (том 1, а.с. 4-5, далі також розрахунок).

5. Норми права, які застосував суд в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин такі

5.1. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (частина 1 статті 256 Цивільного кодексу України, далі ЦК).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (частина 1 статті 257 ЦК).

Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього кодексу (частина 1 статті 260 ЦК).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина 1, 5 статті 261 ЦК).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частини 1-3 статті 264 ЦК).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: інші юридичні факти (пункт 4 частини 2 статті 11 ЦК).

Власність зобов`язує (частина 4 статті 319 ЦК).

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 322 ЦК).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (частина 1 статті 610 ЦК).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 1, 2 статті 625 ЦК).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (пункт 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК).

У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану ( пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК).

5.2. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої коронавірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року.

Відмінити з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»).

5.3. Президент України Указом від 24 лютого 2022 року №64/2022 ввів в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжений відповідними указами та затверджений законами дотепер.

5.4. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами (частина 2 статті 162 ЖК).

5.5. Споживач зобов`язаний: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах (пункти 5, 10 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, далі Закон 1875-IV).

Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частина 1 статті 32 Закону № 1875-IV).

5.6. До житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (пункт 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, далі Закон № 2189-VIII).

Індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг (пункт 1, 10 частини 2 статті 7 Закону № 2189-VIII).

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина 1 статті 9 Закону № 2189-VIII).

5.7. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (частина 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання»).

Основними обов`язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем тепло споживання (абзаци 1, 2, 3 частини 2 статті 24 Закону України «Про теплопостачання»).

5.8. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, далі Правила № 630).

Споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (пункт 24 Правил № 630).

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (пункт 25 Правил № 630).

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (пункт 26 Правил № 630).

Споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства (пункт 28 Правил № 630).

5.9. Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункт 2.1. Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року N 4, далі також Порядок №4).

Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації (пункт 2.2 Порядку №4).

При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП (підпункт 2.2.1 пункту 2.2 Порядку №4).

Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником (підпункт 2.3.1 пункту 2.3 Порядку № 4).

Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж ЦО і ГВП виконуються у міжопалювальний період (пункт 2.5 Порядку №4).

По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження (пункт 2.6 Порядку №4).

Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання (пункт 2.7 Порядку №4).

5.10. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3, 4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 1, 5, 6 статті 81 ЦПК).

6. Мотиви застосування норм права такі

6.1. Системний аналіз норм зазначених у підпунктах 5.4.-5.9 пункту 5 мотивувальної частини рішення свідчить, що відносини щодо постачання фізичним особам теплової енергії та відключення квартири (будинків) від мереж централізованого опалення регулюються положеннями ЦК, ЖК, Закону № 1875-IV, № 2189-VIII, Закону України «Про теплопостачання», Правил № 630, Порядку № 4 за якими споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Тягар утримання майна покладається на власника квартири. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт подання заяви для вирішення питання щодо відключення квартири від мереж централізованого опалення, без належного оформлення відповідних документів само собою не може бути підставою для звільнення споживача від оплати таких послуг.

Суд зазначає, що відповідач, як споживач та власник квартири зобов`язана була оплачувати житлово-комунальні послуги, оскільки вони фактично користувалися ними до моменту продажу квартири, тобто до 29 жовтня 2020 року.

Суд наголошує, що відповідач з жовтня 2015 року до вересня 2020 року отримувала послуги з централізованого теплопостачання, однак своєчасно не здійснювала платежі за отримані комунальні послуги, через що має заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 27740 гривень 34 копійки, яка складається із сум наведених у розрахунку.

6.2. Суд зазначає, що Правила № 630, Порядок №4, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин визначав процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку в разі відмові споживачів від цих послуг.

Суд констатує, що зважаючи на приписи Правил № 630, Порядку №4, відповідач не подала доказів, зокрема копії відповідної проектної документації, акта про відключення будинку від мереж теплопостачання, які б засвідчували факт відключення квартири від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води та ненадання їй послуг з постачання тепла.

Заразом суд зауважує, що у витязі з протоколу, згідно якого відповідачу дозволено влаштувати індивідуальне електроопалення у квартирі, їй роз`яснено, що протягом одного місяця необхідно виконати теплотехнічний розрахунок та схему точки підключення квартири до внутрішньо будинкових електромереж.

Проте такі вимоги відповідач не виконала, оскільки вважала, що виготовлення інших документів не є необхідним. Хоча вагомою законною підставою для відключення квартири відповідача від мереж централізованого опалення мав бути й належно оформлений відповідний акт щодо відключення споживача від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води.

Отже відповідач вчинила дії щодо відключення від централізованого опалення з порушенням порядку передбаченим законодавством. Тому вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання, навіть, якщо відповідач фактично не отримувала такі послуги.

Себто є правові підстави для задоволення позову щодо стягнення з відповідача заборгованості за послугу з централізованого опалення.

6.3. Водночас, оскільки відповідач добровільно не сплатила вартість отриманих послуг з централізованого теплопостачання, на неї покладаються додаткові юридичні обов`язки, зокрема за статтею 625 ЦК, яка передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Суд зазначає, що право позивача вимагати сплату трьох процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні його матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів зважаючи на розрахунок у розмірі 2067 гривень 28 копійок та 4164 гривні 03 копійки відповідно.

Відтак, оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві завдані збитки, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, того є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних узгоджуються з положеннями частини другої статті 625 ЦК.

Тож, враховуючи зазначене у відповідача виникає обов`язок сплатити борг позивачу в загальному розмірі 33971 гривня 65 копійок, правильність нарахування якого відповідач не оскаржувала.

6.4. Одночасно суд зауважує, що позовна давність застосовується лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача в спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє в позові через необґрунтованість. Якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона в спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності в разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав, притягнення до відповідальності. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце досить далеко, спираючись на докази, які вже, можливо втратили достовірність і повноту із плином часу. Рівність і недискримінація є одними із основних принципів реалізації прав людини.

6.5. Суд наголошує, що позивач звернувся до суду 20 грудня 2022 року та заявив вимогу про стягнення з відповідача заборгованості з жовтня 2015 року до вересня 2020 року, а відповідач заявила про застосування строку позовної давності.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Водночас під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України строки, визначені статтею 257 ЦК, продовжуються на строк дії такого карантину.

Карантин через COVID-19 був введений на території Україні з 12 березня 2020 року до 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року.

Заразом перебіг позовної давності, визначений ЦК, зупинений на час дії воєнного стану введеного на території України з 24 лютого 2022 року і дотепер.

Суд зазначає, що відповідач має обов`язок проводити оплату вартості спожитих комунальних послуг щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, тому строк позовної давності починає перебіг з моменту несплати кожного окремого платежу.

Відтак позивач пропустив строк позовної давності лише щодо заборгованості, що виникла до 12 березня 2017 року, тобто за вимогами про оплату послуг з жовтня 2015 року до 12 березня 2017 року.

Проте, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання після 12 березня 2017 року строк позовної давності не сплинув, оскільки трирічний строк позовної давності був продовжений на строк дії карантину, а потім зупинений на період воєнного стану.

Тож загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем з 12 березня 2017 року до вересня 2020 року становить 21703 гривень 48 копійок та складається з: боргу за послугу теплопостачання 19280 гривень 88 копійок; індексу інфляції 1454 гривень 60 копійок; три проценти річних 968 гривень.

7. Висновок суду такий

З огляду на зазначене суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити частково.

8. Розподіл між сторонами судових витрат такий

8.1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК).

8.2. Позивач під час звернення до суду сплатив судовий збір у розмірі 2481 гривню.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то розмір сплаченого судового збору під час звернення до суду за позовом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1585 гривень, зважаючи на такий розрахунок: 2481 гривня (сума сплаченого судового збору) х 21703 гривень 48 копійок (розмір вимог, що підлягають задоволенню): 33971 гривня 65 копійок (розмір заявлених вимог).

Керуючись статтями 141, 259, 263-265, 273 ЦПК, суд,

У Х В А Л И В:

Задовольнити частково позовну заяву комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» (місцезнаходження: будинок 23/16, на вулиці Сергія Гришина, міста Кропивницький, ) до ОСОБА_1 (зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення грошових коштів (боргу) за отриману послугу з централізованого теплопостачання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» заборгованість у загальному розмірі 21703 (двадцять одну тисячу сімсот три) гривні 48 копійок.

Відмовити в задоволенні позовних вимог комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості в розмірі 12258 (дванадцять тисяч двісті п`ятдесят вісім) гривень 17 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» сплачену суму судового збору в розмірі 1585 (одну тисячу п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене способом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги.

Повне судове рішення складене 04 липня 2025 року.

СуддяОлександр КРАВЧУК