Справа № 373/1105/25
Номер провадження 2/373/751/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Керекези Я.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу № 373/1105/25 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом та просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 29 вересня 2023 року в розмірі 13633 грн 24 коп., яка складається із заборгованості за кредитним лімітом. Крім того, просить стягнути із відповідача сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн 00 коп.

Посилається на те, що 29 вересня 2023 року ОСОБА_2 встановив мобільний додаток «Monobank». Особливістю даного проекту є дистанційне банківське обслуговування. Відповідач, пройшовши реєстрацію та надавши необхідний пакет документів, підписав Анкету-заяву Клієнта до Договору про надання банківських послуг «Monobank» шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Форма надання кредиту поновлювальний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових грошових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги. На суму наданого кредиту банк нараховує відсотки за кожен календарний день використання кредитного ліміту за ставками, встановленими Тарифом. Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 12000 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 . Відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконувалися, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 08 січня 2025 року складає 13633 грн 24 коп.

Представником позивача до суду подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

05 травня 2025 року було відкрито провадження по даній справі і справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами (а.с.51).

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.

Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, у встановлений судом строк відзиву на позов, будь-яких заяв чи клопотань до суду не направив.

Розгляд справи здійснювався відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України.

Судом встановлено наступне.

29 вересня 2023 року ОСОБА_2 встановив мобільний додаток «Monobank». Пройшовши реєстрацію та надавши відповідний пакет документів, 29 вересня 2023 року відповідач підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (а.с.14-16) шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Підписавши дану Анкету-заяву, ОСОБА_1 погодився з тим, що невід`ємною частиною Анкети є Запевнення Клієнта до Договору про надання банківських послуг «Monobank», з підписанням якого в Мобільному додатку Договір набуває чинності.

Запевнення Клієнта до Договору про надання банківських послуг «Monobank» було підписане відповідачем в мобільному додатку із застосуванням електронного цифрового підпису (а.с.17-18).

Також на підтвердження факту укладення даного кредитного договору представником позивача подано довідку про етапи реєстрації ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» від 08 січня 2025 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був відкритий картковий рахунок № НОМЕР_1 (а.с.19).

Згідно довідки АТ «Універсал Банк» від 08 січня 2025 року кредитний ліміт клієнта ОСОБА_1 через мобільний застосунок за Договором про надання банківських послуг «Monobank від 29 вересня 2023 року за картою № НОМЕР_1 неодноразово збільшувався, максимально до 12000 грн 00 коп. 10 січня 2024 року о 17:17:27 (а.с.20). Максимальне підвищення ліміту до 12000 грн 00 коп. підтверджується і випискою про рух коштів по картці № НОМЕР_1 від 08 січня 2025 року (а.с.12-13).

Із виписки про рух коштів по картці № НОМЕР_1 від 08 січня 2025 року (а.с.12-13)вбачається, що відповідач користувався кредитним коштами, здійснюючи ними оплату за товари та послуги.

Разом з тим, із пояснень до виписки про рух коштів вбачається, що кредитний ліміт боржника складає 12000 грн 00 коп. Баланс за рахунком -1633 грн 24 коп. Заборгованість відповідача за даним кредитним договором становить 13 633 грн 24 коп., в тому числі заборгованість за використаним тілом кредиту 12000 грн 00 коп., сума овердрафту 1633 грн 24 коп. Нарахування овердрафту пояснюється тим, що у випадку відсутності у клієнта власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму за договором по відсоткам до погашення, по неустойці.

Відповідно до розрахунку (а.с.10) заборгованість відповідача за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 29 вересня 2023 року станом на 08 січня 2025 року складає 13633 грн 24 коп., що складається із заборгованістю за тілом кредиту.

Крім того, на підтвердження позовних вимог представником позивача подані наступні докази: Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank (а.с.21-27); витяг із тарифу «Чорна картка monobank» (а.с.28-29); Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача (.а.с.30-32); копію банківської ліцензії № 92 від 10 жовтня 2011 року (а.с.39); виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.40); витяг із Статуту Акціонерного товариства «Універсал Банк» (а.с.41-42).

Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Законом України №675-VIII від 3 вересня 2015 року «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Відповідно до п.5 ч.1 вищезазначеного Закону електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.7 ст.11 Закону 7. електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (ч.3 ст.11 Закону).

Згідно ч.4 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Відповідно до ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ст.12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Відповідно до п.4 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг відповідач засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із поданого представником позивача алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, подальше укладення електронного кредитного договору є неможливим. Таким чином, заповненням та підписанням Анкети-заяви відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, що діяли станом на 29 вересня 2023 року, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Отже, подані докази в їх сукупності підтверджують факт укладення 29 вересня 2023 року між АТ «Універсал Банк» і ОСОБА_1 в електронній формі Договору про надання банківських послуг «Monobank», який був підписаний відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора. Сторони договору у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних його умов, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.

Відповідно до виписки про рух коштів (а.с.42) та довідки АТ «Універсал Банк» (а.с.20) кредитний ліміт за Договором про надання банківських послуг «Monobank» № б/н від 29 вересня 2023 року максимально збільшувався до 12000 грн 00 коп.

Отже, обставина щодо надання відповідачу кредиту в розмірі 12000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту зазначається позивачем у позовній заяві та підтверджується поданими доказами.

Щодо правомірності банку нараховувати овердрафт у випадку відсутності на рахунку відповідача власних коштів для погашення заборгованості по відсоткам та неустойці слід зазначити наступне.

Підписана відповідачем анкета-заява не містить відомостей про погоджену сторонами по справі процентну ставку за користування кредитними коштами та строк користування кредитом.

За викладених обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

При цьому банк, в порушення умов договору надання банківських послуг, визначених у анкеті-заяві, нараховував відповідачу відсотки за користування кредитом, які позивач у розрахунку заборгованості відносить до тіла кредиту (овердафту), тим самим фактично збільшуючи загальну заборгованість за договором.

Оскільки умови Договору про надання банківських послуг «Monobank» від 29 вересня 2023 року про плату за користування кредитом у вигляді процентів та стягнення неустойки не були погоджені відповідачем у анкеті-заяві, у позивача були відсутні підстави для нарахування відповідачу суми овердрафту в розмірі 1633 грн 24 коп.

За таких обставин суд дійшов висновку, що представником позивача доведено фактичне отримання та використання позичальником коштів в межах кредитного ліміту в розмірі 12000 грн 00 коп., які в добровільному порядку АТ «Унівесал Банк» не повернуті, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є зокрема змагальність сторін та диспозитивність.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст.76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст.77ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст.81ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодний доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог (на 88,02%) та стягнення із відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» № б/н від 29 вересня 2023 року в межах наданого розміру кредитного ліміту (12000 грн 00 коп.).

В силу п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України тягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2665 грн 25 коп., пропорційно розміру задоволених позовних вимог (3028 грн 00 коп. : 100% х 88,02 % = 2665 грн 25 коп.)

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 19, 80, 81, 141, 263-265, 268, 273, 274, 277, 279, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» № б/н від 29 вересня 2023 року в розмірі 12000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір в розмірі 2665 (дві тисячі шістсот шістдесят п`ять) гривень 25 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк», місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19; , р/ НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстрований по АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: Я. І. Керекеза