справа № 619/9660/24
провадження № 2/619/284/25
19 червня 2025 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Пруднікової О.В.
за участю секретаря судового засідання Дєдової Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, встановив:
Стислий виклад позовних вимог.
ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 нараховані за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 відповідно до ст. 625 ЦК України на суму простроченої заборгованості за грошовим зобов`язанням, підтвердженим рішенням Дергачівського районного суду Харківської області у справі № 619/3732/15-ц від 04.11.2015 у розмірі 149 972.64 грн, яка складається із: трьох відсотків річних у розмірі - 33 768.62 грн та 116 204. 02 грн інфляційних втрат.
Участь у справі сторін та інших учасників справи.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, причину неявки не повідомила, про місце, дату та час судового засідання за зареєстрованим місцем проживання була належним чином повідомлена. Відповідач відзив на позовну заяву не подала, в судове засідання не з`явилась.
У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Згідно з п. 1.1. Договору банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти і повернути банку кредитні кошти в сумі 8 800 доларів США. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 44 440,00 грн за курсом Національного банку України на день укладення Договору. При цьому сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту має визначатися в Договорі лише в разі надання банком кредиту в іноземній валюті.
08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення ПАТ «УкрСиббанк» на користь ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення (а.с. 11-15).
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 04.11.2015 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 227 115, 26 грн та судовий збір в сумі 243, 60 грн (а.с. 5-6).

11.05.2019 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2019-03-26-000011-b від 17.04.2019, був укладений договір № 1370/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким 11.05.2019 відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги за кредитним договором № 0 від 02.08.2007, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 (16-17, 18).

Відповідно до п. 2 вказаного договору новий кредитор в день укладення цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій у розмірах, вказаних в додатку № 1 до цього договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, а також сплати інших платежів, передбачених умовами основних договорів, у тому числі сплати судового збору у розмірі, визначеному у рішенні суду та виконавчому документі про стягнення заборгованості, тощо. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банком відповідно до умов основних договорів.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 17.07.2019 у вказаній справі замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) у виконавчих листах з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» (а.с. 19-20).

Згідно з наданим позивачем розрахунком інфляційні втрати за період з 12.03.2017 по 23..02.2022 складають 116 204,02 грн (а.с. 21).

3 % річних від простроченої суми боргу за кредитним договором, яка визначена рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 04.11.2015 становить 33 768, 62 грн. та складається з: 19 133,68 грн. (3% за період з 12.03.2017 по 31.12.2019) = 227 115 115, 26 грн (несплачена сума заборгованості згідно з рішенням суду) х 3% х 1025 (кількість днів прострочення у періоді) : 365 (кількість днів у році); -6813, 46 грн (3% за період з 01.01.2020 по 31.12.2020)= 227 115, 26 грн (сума заборгованості згідно з рішенням суду) х3% х 366 (кількість днів прострочення у період) : 366 (кількість днів у році); - 7 821, 48 грн ( 3% за період з 01.01.2021 по 23.02.2022 =227 115, 26 грн (несплачена сума заборгованості згідно з рішенням суду) х 3% х 419 (кількість днів прострочення у період) : 365 (кількість днів у році).

Загальна сума інфляційних втрат та 3% річних від суми несплаченої заборгованості за кредитним договором становить 149 972,64 грн.

Застосовані норми права, мотиви та висновки суду.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 8.35 постанови від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19), Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18).

У пункті 8.22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 зазначено, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою.

При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за «користування кредитом», до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Отже, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований Великою Палатою Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та пункті 6.19. постанови від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19).

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач має перед позивачем грошове зобов`язання, яке виникло з договору про надання споживчого кредиту № 0 від 02.08.2007 року в сумі 227 115 грн 26 коп., що підтверджується рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 04.11.2015, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 227 115, 26 грн.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 11 травня 2019 року відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення ПАТ «Дельта Банк» на користь ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» прав вимоги за кредитним договором № від 02.08.2007.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 17.07.2019 замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» для примусового виконання виконавчого листа у справі № 619/3732/15-ц..

Даних про добровільне або примусове виконання цього судового рішення станом на 23.02.2022 матеріали справи не містять.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і три проценти річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16 (провадження № 14-254цс19).

Загальна сума заборгованості за рішенням суду становить 227 115, 26 грн.

Позивач надав суду розрахунок розміру 3% річних та інфляційних втрат, які просить стягнути, за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року (а.с. 21).

Суд, з`ясувавши обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, здійснивши оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується, дійшов висновку про правильне здійснення позивачем такого розрахунку, а відтак такий розрахунок заслуговує на увагу і приймається судом, як належний та допустимий доказ.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у розумінні наведених положень закону позивач, як кредитор, вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних (із врахуванням положень п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України) за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 у розмірі 149 972.64 грн, яка складається із: трьох відсотків річних у розмірі - 33 768.62 грн та 116 204. 02 грн інфляційних втрат.

Розподіл судових витрат.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 028 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141,, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» нараховану за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 за прострочення виконання грошового зобов`язання суму у розмірі 149 972 (сто сорок девять тисяч девятсот сімдесят дві) грн 64 коп., яка складається із: трьох відсотків річних у розмірі - 33 768 (тридцять три тисячі сімсот шістдесят вісім) грн 62 коп. та 116 204 (сто шістнадцять тисяч двісті чотири) грн 02 коп. інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня оголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», , місцезнаходження: 04052, м. Київ вул. Глибочицька, 40х.

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О. В. Пруднікова