Справа № 522/6417/25
Провадження № 2/522/4881/25
25 червня 2025 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси, у складі :
головуючого - судді Науменко А.В.
за участю секретаря Зелінська К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну за позовом ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання без згоди матері
Позивач ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання без згоди матері.
Позивач, ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду з вимогою надати йому дозвіл на реєстрацію місця проживання без згоди його матері, ОСОБА_3 . Він обґрунтовує це своє право тим, що, досягнувши чотирнадцятирічного віку, має законне право самостійно обирати місце свого проживання та звертатися до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Фома ОСОБА_4 зазначає, що з народження постійно проживає у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить його батькові. Після того, як приблизно у жовтні 2016 року його мати залишила сім`ю, він залишився жити з батьком. Його фактичне місце проживання та умови життя підтверджуються документами з ліцею, актом оцінки потреб сім`ї та висновком комісії з питань захисту прав дітей Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, яка визначила його місце проживання саме з батьком.
Позивач наголошує, що він не має офіційної реєстрації місця проживання, що підтверджено довідкою ДНАП ОМР. Ця відсутність створює значні перешкоди у реалізації його прав, зокрема, у доступі до соціальних, медичних та освітніх послуг. Коли він намагався зареєструватися за фактичним місцем проживання, йому пояснили, що для цього потрібна згода обох батьків або нотаріально посвідчена згода відсутнього з них.
Незважаючи на неодноразові звернення та спроби досудового врегулювання спору, його мати, категорично відмовляється надавати таку згоду. Цей факт був підтверджений навіть під час судового засідання у попередній справі про визначення місця проживання ОСОБА_5 , де йому було відмовлено через обраний неналежний спосіб захисту. Мати не бере участі у його вихованні та утриманні, і будь-яке порозуміння між ними відсутнє.
Таким чином, позивач обґрунтовує свою вимогу тим, що дії матері перешкоджають реалізації його конституційного права на вільний вибір місця проживання та забезпечення найкращих інтересів дитини, як це передбачено Конвенцією ООН про права дитини. Оскільки інших способів вирішити це питання немає, звернення до суду є єдиним механізмом для захисту його законних прав та інтересів.
Ухвалою суду від 04.04.2025 року провадження по справі відкрито, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 08.05.2025 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання призначене на 25.06.2025 року з`явився Заявник ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , та представник органу опіки та піклування ПРА ОМР Гаврилюк А.А.
Під час судового засідання Фомічов Ф.Ю. висловив своє бажання зареєструвати своє місце проживання (реєстрації), однак вказує, шо матір не дозволяє цього зробити, згоду не надає. Зазначив, що проживає у АДРЕСА_2 . Проживає за цією адресою все життя, в інших місцях не жив. Запевнив, що це в його інтересах, а тому позовну заяву підтримує в повному обсязі.
Представник органу опіки та піклування ПРА ОМР Гаврилюк А.А. вказав про доцільність задоволення позовних вимог.
Відповідач про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, відзиву на позов не надала, а тому суд прийняв рішення розглядати справу за наявною явкою.
Судом було встановлено, що ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся з позовною заявою до своєї матері, ОСОБА_3 , з вимогою надати йому дозвіл на реєстрацію місця проживання без її згоди.
Суд встановив, що позивач, досягнувши чотирнадцятирічного віку має право безпосередньо звернутися до суду для захисту своїх прав.
Фома ОСОБА_4 постійно проживає у квартирі АДРЕСА_1 . Це житло належить його батькові (2/3 частки) та померлій бабусі (1/3 частка), що підтверджується Висновком Органу опіки і піклування від 10.04.2023 року № 01-11/388/16 вих,
Також факт проживання позивача за вказаною адресою підтверджується
Після того, як приблизно у жовтні 2016 року мати позивача залишила сім`ю, він продовжує проживати з батьком. Це житло належить його батькові (2/3 частки) та померлій бабусі (1/3 частка), що підтверджується характеристикою з ліцею № 37, актом оцінки потреб сім`ї ЦСС ОМР та копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Наразі позивач не має зареєстрованого місця проживання, про що свідчить довідка ДНАП ОМР. Коли ОСОБА_6 звернувся до ДНАП ОМР, йому роз`яснили, що реєстрація місця проживання дитини віком від 14 до 18 років, яка відрізняється від зареєстрованого місця проживання батьків, вимагає згоди обох батьків або нотаріально посвідченої згоди відсутнього з них. Ці роз`яснення зафіксовані у копіях листів ДНАП ОМР.
Як зазначає сам позивач, мати не брала участі у вихованні та його утриманні, а порозуміння між ними відсутнє.
На підставі встановлених обставин, суд дійшов висновку, що дії відповідача, пов`язані з відмовою надати згоду на реєстрацію місця проживання сина, створюють перешкоди для реалізації законних прав позивача, зокрема його права на вільний вибір місця проживання,
Відповідно до частин 1, 2ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (ч. 3 ст. 160 СКУ).
За ч.1ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно до ч. 2,3 ст. 7 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» дитина віком від 14 до 18 років самостійно декларує місце свого проживання за місцем проживання її батьків або інших законних представників чи одного з них без надання згоди такими особами.
Дитина віком від 14 до 18 років самостійно декларує місце свого проживання за адресою іншого житла, ніж зареєстроване або задеклароване місце проживання її батьків або інших законних представників, за згодою батьків або інших законних представників чи одного з них, крім випадку, встановленогостаттею 15цього Закону.
Відповідно до п. 14 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого Постановою КМУ від 07.02.2022 року № 265 (надалі Порядок № 265) дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за адресою іншого житла, ніж задеклароване/зареєстроване місце проживання її батьків або інших законних представників, за згодою батьків або інших законних представників чи одного з них.
Пунктом 31 Порядку № 265 визначено, що особи, які досягли 14-річного віку, самостійно подають заяву про реєстрацію місця проживання (перебування).
При цьому, згідно до п. 32 Порядку № 265 у разі подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особою, яка не досягла 18-річного віку, реєстрація місця проживання (перебування) здійснюється за згодою батьків або інших законних представників такої особи. Згода не надається у разі коли особа є здобувачем освіти та здійснює реєстрацію свого місця проживання (перебування) в гуртожитку, що належить до сфери управління закладу освіти.
Однак, відповідач, згідно пояснень позивача, не може та не бажає з`явитися до органу реєстрації місця проживання та надати письмову згоду на реєстрацію місця проживання дитини разом з батьком, що призводить до порушення прав неповнолітньої дитини.
З урахуванням того, що суд виходить з пріоритету інтересів дитини та їх найкращого забезпечення, враховуючи встановлені обставини справи та керуючись визначеним нормативно-правовим актом порядком реєстрації місця проживання дітей після досягнення ними 14 річного віку, суд приходить до висновку, що рішення про надання згоди на реєстрацію місця проживання дитини без згоди матері за місцем проживання батька буде ефективним способом захисту прав дитини.
Оскільки невизначеність реєстрації місця проживання малолітньої дитини, за фактичним місцем проживання зі своїм батьком суперечить інтересам неповнолітньої дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди матері підлягають задоволенню.
Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно дост. 2 ЦПК Українизавданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить довисновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі ст.ст. 15, 16, 29 Цивільного кодексу України, ст. 160 Сімейного Кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого Постановою КМУ від 07.02.2022 року № 265, та керуючись 2, 4, 81, 82, 128, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання без згоди матері задовольнити.
Надати дозвіл на реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , без письмової згоди матері, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А.В. Науменко
Повний текст рішення виготовлений 07.07.2025 року.
Суддя А.В. Науменко