Провадження № 2/686/5284/25
УХВАЛА

про закриття провадження

03 липня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючого судді: Продана Б.Г., за участю секретаря судового засідання Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу № 686/14912/25 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу.

Від представника позивача надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору внаслідок задоволення позовних вимог відповідачами після пред`явлення позову та стягнення судових витрат з відповідачів, а саме судового збору та витрат на правничу допомогу на суму 7 000 грн.

Від відповідача ОСОБА_4 надійшла заява про закриття провадження, у зв`язку із сплатою ним суми боргу та клопотання про зменшення розміру судових витрат.

В судове засідання сторони не з`явились.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши подане клопотання, матеріали справи, суд приходить до слідуючого.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відсутній предмет спору провадження у справі підлягає закриттю.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

До такого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17.

Враховуючи наведене провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із фактичною відмовою позивача, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , від позову з підстав відсутності предмета спору внаслідок задоволення вимог відповідачами після пред`явлення позову.

Також судом встановлено, що за подання вищевказаного позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1 211,20 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 24 від 09.04.2025 р. та понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн., що підтверджується копією договору про надання правничої допомоги №01 від 01.04.2025р., копією додатку «1 до договору, копією Акту №01 від 02.07.2025 р. здачі-приймання до договору від 01.04.2025 р., рахунку на оплату та копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Правовий аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову. Так, зокрема, у постанові від 21.04.2021 у справі №199/9188/16-ц, Верховний Суд зазначив, що частина 3 статті 142 ЦПК України застосовується як підстава для відшкодування судових витрат в разі, коли позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем

Приписами пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже зважаючи на те, що представник позивача подав клопотання про закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору внаслідок задоволення позовних вимог після пред`явлення позову та подав заяву про стягнення суми понесених судових витрат, суд вбачає підстави для стягнення саме з відповідачів понесених позивачем витрат на сплату судового збору.

Так, у зв`язку із наявною у суду інформацією, відповідач ОСОБА_2 помер, а відповідач ОСОБА_3 звільнений від сплати судового збору у зв`язку із наявними пільгами. Таким чином, судовий збір підлягає розподілу між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках, а саме по 403,73 грн. з кожного, при цьому судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 слід компенсувати позивачу за рахунок держави, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Щодо клопотання позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, то суд зазначає наступне.

Так, позивачем надано належні та допустимі докази про те, що ним понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

Від відповідача ОСОБА_4 надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки їх розмір є завищеним та необґрунтованим щодо суті спору та обсягу виконаних адвокатом робіт.

В поданій заяві відповідач вказує, що їх розмір є необґрунтовано великим, а суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заяву позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу необхідно задовольнити частково, зменшити розмір витрат та стягнути із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн., тобто по 1 000 грн. з кожного, в решті слід відмовити.

Так, суд приходить до висновку, що сума витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн., є завищеною щодо іншої сторони спору, із врахуванням складності справи та обсягу виконаної адвокатом роботи, а також дійсної необхідності понесення таких витрат.

Керуючись ст.ст 133- 142, 255 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про закриття провадження у справі та стягнення судових витрат задовольнити частково.

Заяву відповідача ОСОБА_4 про закриття провадження та про зменшення розміру судових витрат, - задовольнити частково.

Провадження у цивільній справі №686/14912/25 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу - закрити у зв`язку із відмовою позивача від позову з підстав відсутності предмета спору внаслідок задоволення вимог відповідачами після пред`явлення позову.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживають за адресою: АДРЕСА_1 , на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , іпн НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 по 403,73 грн. судового збору з кожного.

Судовий збір в розмірі 403,73 грн., що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 , компенсувати позивачу за рахунок держави, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживають за адресою: АДРЕСА_1 , на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , іпн НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 по 1 000 грн. з кожного, витрат на правничу допомогу.

В решті відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 07.07.2025 року.

Суддя