Справа № 466/6870/24
пр.№ 2/464/635/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2025 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

секретар судового засідання Андрушків В.О.

справа № 466/6870/24

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

треті особи, які не заявляють самостійні вимоги, Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування, Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування

вимоги: позбавлення батьківських прав

представники учасників справи:

представник позивача адвокат Буковинська С.В.

представники третіх осіб - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова з позовом у порядку цивільного судочинства за правилами позовного провадження, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача відносно дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покликаючись на ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Шевченківський районний суд м.Львова ухвалою від 20 вересня 2024 року постановив направити справу за підсудністю до Сихівського районного суду м.Львова.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ст.32 ЦПК України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено суддю Тімченко О.В.

Суддя ухвалою від 31 жовтня 2024 року позов було прийнято до розгляду з відкриттям провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначенням у підготовче засідання.

Ухвала про відкриття провадження оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень з додатковим відображенням в електронній формі програмними засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, у тому числі з використанням мобільного застосунку Порталу Дія.

Суд ухвалою від 22 квітня 2025 року, постановленою судом без оформлення окремого документа і зазначеною у протоколі судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.

Суд ухвалою від 26 травня 2025 року, постановленою судом без оформлення окремого документа і зазначеною у протоколі судового засідання, сторона захисту відмовилась від позовних вимог у частині позбавлення батьківських прав щодо дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з досягненням повноліття, яка прийнята судом у порядку ст.49 ЦПК України.

Під час судового розгляду справи у судовому засіданні:

позивач та його представник надали пояснення у підтримання обставин, викладених у позові, та просять позбавити відповідача батьківських обов`язків, яка не бере жодної участі у вихованні та утриманні дитини, просять позов задоволити. Позивач ствердив, що відповідачка зловживала алкоголем та залишила сім`ю, він сам з 2017 року виховував двох неповнолітніх дітей. Жодних перешкод у спілкуванні чи побаченні з дітьми відповідачці не чинилося, вона самостійно прийняла рішення самоусунутися від виконання своїх батьківських обов`язків;

представники третіх осіб просять позбавити відповідачку батьківських прав, яка ухиляється від виконання таких; жодних звернень з її боку щодо чинення перешкод у вихованні чи спілкуванні з дітьми до відповідних органів не поступало; представник Шевченківської районної адміністрації м.Львова як органу опіки та піклування висновок від 22.04.2025 підтримав.

Відповідач на неодноразові виклики суду на розгляд справи не з`явилась. Наслідки неявки в судове засідання учасника справи передбачені ст.223 ЦПК України. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (ч.4 ст.223 ЦПК України). За умовами ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.У силу приписів ст.3 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою, зокрема, ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою. З дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства відповідач рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено повістку про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання за відомостями Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області, отриманим у порядку ст.187 ЦПК України. У зв`язку із проставленням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою», востаннє - "вручено одержувачу", що узгоджується із трекінгом поштових відправлень, відповідач у порядку п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається таким, якому вручена судова повістка.У порядку ч.4 ст.263 ЦПК України при застосуванні норм права суд ураховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18, від 01 грудня 2023 року у справі № 591/4832/22, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Суд бере до уваги висновки Верховного Суду (постанові від 23 січня 2023 року) у справі № 496/4633/18 з покликанням на практику Європейського суду з прав людини у справі «Гарячий проти України» (заява № 43925/18), де висловлено правову позицію про те, що хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають, щоб судові документи були належним чином вручені учаснику судового процесу, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не заходить так далеко, щоб зобов`язувати національні органи влади забезпечити бездоганне функціонування поштової системи. Органи влади можуть бути притягнуті до відповідальності лише за ненадіслання відповідних документів заявнику. Той факт, що заявник, не отримав кореспонденцію, надіслану йому судом, сам по собі недостатній для того, щоб стати аргументованою підставою для заяви про те, що були порушені його права, передбачені п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Альтернативні способи зв`язку у матеріалах справи відсутні.

Судом вжито передбачених цивільним процесуальним законодавством заходів для повідомлення відповідача та створено умови для реалізації принципу змагальності сторін. Відтак з урахуванням того, що відповідач у судові засідання повторно не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, причин неявки не повідомила та не подала відзив на позовну заяву, а тому зі згоди сторони позивача суд уважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Порядок здійснення цивільного судочинства встановлений ЦПК України, за яким суд розглядає справи у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях (ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Як унормовано ст.ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст.ст.150, 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України, зокрема у п.2 визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За правовою позицію Верховного Суду, викладеною у постанові від 26 січня 2022 року у справі № 203/3505/19, від 06 червня 2024 року у справі № 132/2049/23, від 25 вересня 2024 року у справі № 206/1513/23, від 02 жовтня 2024 року у справі № 2-5679/11, від 04 вересня 2024 року у справі № 608/858/22, 19 лютого 2025 року у справі № 182/3090/22, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків, є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення його батьківських прав, покладено на позивача (постанова Верховного Суду від 30 листопада 2023 року у справі № 358/689/22, від 21 травня 2024 року у справі № 303/801/23).

Під час розгляду судом справи встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 09 грудня 2020 року (справа № 466/5309/20), яке набрало законної сили, розірвано шлюб між сторонами, зареєстрований 30 липня 2005 року. Одночасно ухвалено стягувати з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку 1197,50 грн на кожну дитину з подальшою індексацією відповідно до закону щомісячно з дня подачі позову до суду 15 липня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в частині стягнення аліментів, перебуває на примусовому виконанні Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП № 65935981. У межах даного виконавчого провадження відповідачка ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 13 жовтня 2022 року оголошувалася у розшук у зв`язку з ухиленням від виконання рішення суду, а згідно з розрахунком заборгованості станом на 12 січня 2024 року наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 109 087,77 грн.

Як передбачено ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Висновок органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації від 22 квітня 2025 року про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно неповнолітнього сина мотивований наступним. Син проживає разом з батьком, місце проживання матері встановити не вдалося, остання жодної допомоги на утримання дитини не надає, з вчителями на спілкується, успіхами сина не цікавиться та жодного разу не була на батьківських зборах, наявна заборгованість із сплати аліментів.

Такий висновок узгоджується із письмовими доказами, долученими до справи, фактичними поясненнями відповідача в суді, показаннями свідків та думкою дитини, а тому підстави не брати такий не уваги відсутні.

За приписами ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

У судовому засіданні дитина ОСОБА_7 висловив свою думку у підтримку заявленого позову з наступних підстав: проживає з батьком, його матір`ю (бабцею) та сестрою по АДРЕСА_1 ; мати сама залишила його з батьком і сестрою, коли він пішов до першого класу; востаннє бачив матір до війни; він не хоче з матір`ю спілкуватися і не цікавиться її життям так само, як і вона.

Свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , сусіди позивача, будучу попередженими про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України за давання суду завідомо неправдивих показань, показали, що відповідачку бачили орієнтовно 7 років тому, вихованням сина займається виключно позивач, в чому йому допомагає його матір. Судом не встановлено підстав недовіряти показанням таких свідків.

Установлені у ході розгляду обставини у своїй сукупності беззаперечно до достеменно свідчать, що відповідачка свідомо самоусунулася від виконання батьківських обов`язків та порушує права дитини на належне батьківське виховання, не бажає піклуватися про сина, брати участі у його вихованні, матеріально не забезпечує.

Відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що відповідачу чинились або чиняться перешкоди у спілкуванні з донькою.

Позбавлення відповідача батьківських прав спрямоване на захист прав та інтересів дитини, отже, має законну мету і втручання в права відповідача, є пропорційним меті позбавлення її батьківських прав (постанова Верховного суду від 13 липня 2022 року у справі № 366/2047/18).

Окрім того, позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, про що йдеться у постанові Верховного Суду 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18.

Підсумовуючи викладене у своїй сукупності, наявні достатні правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, що доведено позивачем з наданням переконливих та достатніх доказів. У матеріалах справи відсутні відомості, які б спростовували даний рішення суду та беззастережно доводили протилежне.

Відповідачкою не висловлено свою позицію про позбавлення батьківських прав, жодних доводів у спростування позову не наведено та доказів, які б досліджувалися судом, не надано. За відсутності відзиву відповідача суд вирішив справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України).

З відповідача у порядку ст.141 ЦК України в користь держави підлягає стягненню судовий збір у зв`язку із звільненням позивача від сплати такого при поданні позову до суду.

Керуючись ст.ст.259, 263, 264, 265, 268, 282, 354 ЦПК України,

у х в а л и в :

Задоволити позов.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення набирає законної сили в порядкуст.273 ЦПК України.

Інформація про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ;

треті особи, які не заявляють самостійні вимоги:

Шевченківська районна адміністрація ЛМР, , м.Львів, вул.Липинського,11;

Сихівська районна адміністрація ЛМР, , м.Львів, пр.Червоної Калини,66.

Повний текст судового рішення виготовлено 03 липня 2025 року.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО