ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/1505/25

Провадження № 22-ц/820/1189/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

учасники справи: представник апелянта Приз Л.В.,

розглянувши відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2025 року (суддя Салоїд Н.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області про стягнення заборгованості по виплаті пенсійного забезпечення в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі ГУ ПФУ в Хмельницькій області) про стягнення заборгованості по виплаті пенсійного забезпечення в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є дружиною ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/2754/22 від 17.03.2022 року визнано протиправною бездіяльність та зобов`язано ГУ ПФ України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2019 року.

За вказаним вище рішенням сума невиплаченої пенсії становить 169766,75 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/5804/23 від 22.05.2023 року зобов`язано ГУ ПФУ в Хмельницькій області перерахувати та виплатити з 01.07.2021 щомісячну доплату в розмірі 2000 грн.

Сума доплати по вказаному рішенню становить 50 000 грн.

За життя ОСОБА_2 звертався до відповідача про виплату присуджених рішеннями судів коштів, однак вказана сума не була виплачена за відсутності бюджетного фінансування.

Позивачка є єдиною спадкоємицею за законом майна померлого, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Семенюк О.М.

Проте, у відповідь на запити нотаріуса та адвоката відповідачем відмовлено у виплаті нарахованих але не виплачених су, оскільки вказані суми не входять до складу спадщини.

Із урахування викладеного, позивач просила стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на її користь нараховану та недоотриману пенсію у розмірі 219766,75 грн., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2025 року позов задоволено, стягнуто з ГУ ПФУ в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , 219766,75. недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що за життя ОСОБА_2 не було виплачено пенсію в розмірі 219766,75 грн. Отже, ці пенсійні виплати увійшли до складу його спадщини, а позивачка, як єдина спадкоємиця за законом прийняла цю спадщину в установленому порядку.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Хмельницькій області, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на виконання рішень адміністративного суду сума пенсії не була виплачена ОСОБА_2 за життя через відсутність відповідного фінансування. Апелянт зазначає, що згідно ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають прав на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Просить суд звернути увагу, що доказів того, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , що має право на одержання сум нарахованих на виконання рішень судів позивачкою не надано. Отже висновок суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 219766,75 грн. недоотриманої пенсії, є помилковим та необґрунтованим.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не погоджується із доводами апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що вона звернулася до ПФУ за оформленням недоотриманої її чоловіком пенсії саме в порядку спадкування, і те що вона є єдиною спадкоємицею після його смерті підтверджується матеріалами спадкової справи.

В судовому засіданні представник ГУ ПФУ в Хмельницькій області Приз Л.В., підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

В силу вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.03.2022 року у справі № 560/2754/21 позов ОСОБА_2 до ГУ ПФ України в Хмельницькій області задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФ України в Хмельницькій області з урахуванням видів грошового забезпечення, зазначених в оновленій довідці від 27.07.2021 № 1584; зобов`язано ГУ ПФ України в Хмельницькій області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії відповідно до зазначеної довідки з врахуванням виплачених сум.

В подальшому, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/5804/23, яке набрало законної сили згідно з ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2023 року, зобов`язано ГУ ПФУ в Хмельницькій області перерахувати та виплатити пенсію з 01.07.2021 щомісячну доплату в розмірі 2 000 грн.

Згідно листа ГУ ПФУ України в Хмельницькій області за № 2200-0405-8/3066 від 09.01. 2025 сума доплати по вказаному рішенню становить 50000 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Згідно матеріалів спадкової справи заведеної приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Семенюк М.М.. вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 його дружина ОСОБА_1 , сини померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_3 від спадщини відмовились на користь інших спадкоємців.

Згідно проведеного розрахунку ГУ ПФ України в Хмельницькій області розмір нарахованої суми доплати пенсії ОСОБА_2 яка не отримана ним за життя склав 219766,75 грн.

Листом ГУ ПФ України в Хмельницькій області від 09.01.2025 року за № 2200-4005-8/3066 представнику позивача на подану заяву було повідомлено, що на виконання рішень Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.03.2022 року у справі №560/2754/22 нараховані доплати в сумі 169766,75 грн., від 22.05.2023 у справі №560/5804/23 нараховані доплати в сумі 36857,25 грн.

Таким чином, за життя ОСОБА_2 не отримав пенсію за вислугою років та відповідні доплати до неї у загальному розмірі 219766 грн. 75 коп.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Статтями 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

В силу частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із положень статті 1227 ЦК України слідує, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Як передбачено статтею 52 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до частини першої статті 91 Закону України від 5 листопада 1991року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Згідно зі статтею 61 Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби» (далі Закон №2262-ХІІ) суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті.

Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку. У разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом право на спадкування виникає у спадкоємців за законом почергово.

Дружина спадкодавця відноситься до спадкоємців першої черги за законом.

Суми пенсії, які не були одержані спадкодавцем за життя, входять до складу спадщини за сукупності наступних умов: спадкодавець за життя мав право на їх одержання та не реалізував це право; після смерті спадкодавця відсутні члени його сім`ї (або їх неможливо встановити).

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону №1058-IV, які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 вересня 2020 року (справа №428/6685/19), яка згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Як вбачається із матеріалів справи, за життя ОСОБА_2 не було виплачено донараховану пенсію в розмірі 219766,75 грн., сини померлого відмовилися від спадщини на користь матері, позивачки у справі, звернення позивачки до Пенсійного фонду було в кінці грудня 2024 року - січні 2025 року, тобто після спливу шестимісячного строку після смерті спадкодавця.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ГУ ПФУ в Хмельницькій області зобов`язане виплатити ОСОБА_1 недоотриману ОСОБА_2 за життя суму пенсії.

Посилання ГУ ПФУ в Хмельницькій області на те, що позивачем не надано до суду доказів того, що вона є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_2 , що має право на одержання спірних коштів, спростовуються наявними у справі доказами.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, в тому числі з положеннями Закону №1058-IV та Закону №2262-ХІІ. Доводи апеляційної скарги про те, що суд не дотримався норм матеріального права, є безпідставними.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 липня 2025 року.

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк