Справа №504/2214/25
Провадження №2/504/2652/25
Доброславський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2025с-ще Доброслав

Суддя Доброславського районного суду Одеської області Литвинюк А.В., розглянувши матеріали цивільної справи №504/2214/25 (№2/504/2652/25) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди та завданих збитків,-

встановив:

У провадження Доброславського районного суду Одеської області 02.06.2025 року надійшли матеріали вищезазначеної цивільної справи.

Ухвалою судді Доброславського районного суду Одеської області Барвенка В.К. від 05.06.2025 року задоволено самовідвід судді Барвенка В.К. по справі, справу передано керівнику апарату Доброславського районного суду Одеської області для визначення іншого складу суду в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України.

Ухвалою судді Доброславсього районного суду Одеської області Вінської Н.В. від 16.06.2025 року задоволено самовідвід судді Вінської Н.В. по справі, справу передано керівнику апарату Доброславського районного суду Одеської області для визначення іншого складу суду в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2025 року головуючим у справі визначено суддю Доброславського районного суду Одеської області Литвинюк А.В.

Дослідивши вказані матеріали, на стадії вирішення питання про прийняття зазначеної справи до свого провадження та призначення судового засідання, приходжу до висновку про наявність підстави, передбаченої п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, для самовідводу.

Статтею 36 ЦПК України встановлені підстави для відводу (самовідводу) судді. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною другою цієї статті визначено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Так, статтею 37 ЦПК України визначено вимоги щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді справи із зазначенням вичерпного переліку підстав.

Як передбачено вимогами ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

З позовної заяви вбачається, що відповідачем у справі є колишній суддя Комінтернівського (нині Доброславського) районного суду Одеської області Добров Павло Володимирович, якого рішенням Вищої ради правосуддя від 04.03.2025 року звільнено із займаної посади судді та з яким суддя Литвинюк А.В. тривалий час перебувала у трудових відносинах, обіймаючи посаду судді.

Згідно ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Згідно п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року №2006/23 суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Крім того, Кодексом суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Поряд з тим, ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливими в розумінні ст.6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

З аналізу наявної практики ЄСПЛ можна констатувати, що він, визначивши концептуальні підходи до тлумачення ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, представив не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, з метою недопущення виникнення у учасників провадження сумнівів щодо неупередженості і об`єктивності судді вважаю доводи викладені в заяві про самовідвід обґрунтованими, відтак заява про самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12,36,39,40,260,353 ЦПК України, суд,-

постановив:

Прийняти самовідвід судді Литвинюк Аксенії Володимирівни у цивільній справі №504/2214/25 (№2/504/2652/25) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди та завданих збитків.

Матеріали зазначеної цивільної справи передати до канцелярії суду для визначення іншого складу суду в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя А. В. Литвинюк