Провадження № 2-з/643/49/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2025 року м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі :

головуючого судді Харченко А.М.

за участю секретаря Іщенко Ю.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові без повідомлення учасників справи заяву представника Салтівської окружної прокуратури міста Харкова про забезпечення позову у цивільній справі № 643/10060/25 за позовом виконувача обов`язків керівника Салтівської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області Мирошник Ксенії Юріївни в інтересах держави, в особі Харківської міської ради, до ОСОБА_1 про усуненні перешкод у розпорядженні та користуванні земельною ділянкою комунальної власності шляхом зобов`язання демонтувати (знести) об`єкт самочинного будівництва та скасувати державну реєстрацію права власності на нього,

ВСТАНОВИВ:

Виконувач обов`язків керівника Салтівської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області Мирошник К.Ю. в інтересах держави, в особі Харківської міської ради, звернулася до Салтівського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просить усунути перешкоди у здійсненні права Харківської міської ради на користування та розпорядження земельною ділянкою комунальної власності шляхом: - зобов`язання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 з одночасним приведенням її у придатний для подальшого використання стан шляхом демонтажу (знесення) нежитлової будівлі літ. «АА-1» площею 24,0 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101); скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на нежитлову будівлю літ. «АА-1», загальною площею 24,0 кв.м. розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101) з закриттям відповідного розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи; судові витрати покласти на відповідача стягнувши їх на користь Харківської обласної прокуратури (, реєстраційний рахунок UA0007171, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету 2800).

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 30 червня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Разом з позовом представником Салтівської окружної прокуратури міста Харкова до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборони на відчуження нежитлової будівлі літ. «АА-1», загальною площею 24,0 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101); судові витрати покласти на відповідача та стягнути за такими реквізитами: Харківська обласна прокуратура, код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету- 2800. В обґрунтування заяви посилається на те, що державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіним Сергієм Володимировичем (далі - реєстратором) 11.01.2021 прийнято рішення про державну реєстрацію, індексний номер: №56102444, об`єкту нерухомого майна №101 (номер запису про право власності №40073705), а саме: нежитлової будівлі літ. «АА-1», загальною площею 24 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , а також внесені відомості про право приватної власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ). Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставою виникнення права власності був технічний паспорт б/н та довідка №4110/20, видані 12.10.2020 ФОП ОСОБА_2 . Належним документом, який би підтверджував присвоєння об`єкту нерухомого майна поштової адреси, може бути рішення виконкому Харківської міської ради або довідка (витяг) з Єдиного адресного реєстру міста Харкова, а не довідка, видана ФОП ОСОБА_2 . Крім того, вивченням відомостей з Єдиного адресного реєстру міста Харкова (https://geo-portal.com.ua/kharkiv/index.html) встановлено відсутність відомостей щодо присвоєння адреси нежитловій будівлі літ.«АА-1» загальною площею 24 кв.м. по АДРЕСА_2 . Таким чином, документи, надані ОСОБА_1 реєстратору Зоткіну С.В., не відповідали вимогам законодавства, а отже, не підлягало реєстрації право власності на нерухоме майно. Такими діями державного реєстратора порушено інтереси громади міста Харкова, представником якої є Харківська міська рада. Адже своїм рішенням державний реєстратор фактично легалізував самочинне будівництво на території міста Харкова, яке проведено на земельній ділянці, яка перебуває в комунальній власності. Відомості про реєстрацію будь-яких речових прав ОСОБА_1 на земельну ділянку по АДРЕСА_2 під нежитловою будівлею літ. «АА-1» в Державному реєстрі відсутні, що підтверджується відповідною інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (інформаційна довідка №429690551 від 03.06.2025) та інформацією, наданою Департаментом земельних відносин Харківської міської ради у листі №1374/0/225-25 від 21.02.2025.

Аналогічно, відсутня інформація щодо направлення ОСОБА_1 до органів Державної інспекції архітектури та містобудування України відповідного повідомлення (декларації) про будівництво спірної споруди. Також встановлено, що в реєстрі будівельної діяльності, розміщеному на офіційному веб-сайті Портал Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (www.econstruction. gov.ua), який містить інформацію про документи, що дають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття об`єктів до експлуатації, відсутня інформація стосовно декларативно-дозвільних документів щодо вищезазначеного об`єкта по АДРЕСА_2 . Таким чином, нежитлова будівля літ. «АА-1», загальною площею 24,0 кв.м. по АДРЕСА_2 є об`єктом самочинного будівництва, так як збудована на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодуванням завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, крім іншого, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи №202/7377/16-ц. У частині другій статті 212 ЗК України передбачено, що приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Суд, вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, дійшов висновку про її задоволення з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст.153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що на час розгляду цієї заяви спір між сторонами існує.

Проаналізувавши предмет та підстави позову у даній справі, суд має обґрунтоване припущення що не застосування заходів забезпечення позову у цій справі може призвети до того, що відповідач, виступаючи зареєстрованим власником спірного майна, може розпорядитись останнім шляхом вчинення дій (правочинів) щодо нього на користь будь-яких третіх осіб та/або вчинити дії щодо зміни об`єкта нерухомого майна (зміна цільового призначення та/або поділ/об`єднання тощо), що, в свою чергу, призведе до неможливості реального поновлення інтересів держави в межах даної справи, без нових звернень до суду.

Враховуючи, що спосіб забезпечення позову є співмірним з предявленими позовними вимогами, таке звернення не спрямоване на зловживання учасником справи своїми правами, з метою забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, та врахувавши, що вказаний, застосований спосіб забезпечення позову є адекватним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви позивача та забезпечення позову шляхом встановлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборони на відчуження нежитлової будівлі літ. «АА-1», загальною площею 24,0 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101.

Крім того, суд зазначає, що спір по суті не розглянуто, а забезпечення позову є заходом щодо охорони інтересів позивача та направлене на забезпечення ефективного виконання можливого судового рішення у справі.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються позовні вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Щодо відсутності зустрічного забезпечення у заяві позивача то суд вважає, що відсутність у заяві про забезпечення позову пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та не вирішення судом питання зустрічного забезпечення не є підставою для відмови у задоволенні заяви, оскільки не позбавляє відповідача права звернутися з клопотанням про зустрічне забезпечення окремо у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. 149 154, 260, 353 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника Салтівської окружної прокуратури міста Харкова про забезпечення позову у цивільній справі № 643/10060/25 за позовом виконувача обов`язків керівника Салтівської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області Мирошник Ксенії Юріївни в інтересах держави, в особі Харківської міської ради, до ОСОБА_1 про усуненні перешкод у розпорядженні та користуванні земельною ділянкою комунальної власності шляхом зобов`язання демонтувати (знести) об`єкт самочинного будівництва та скасувати державну реєстрацію права власності на нього задовольнити.

Заборонити ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , відчуження нежитлової будівлі літ. «АА-1», загальною площею 24,0 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101.

Заходи зустрічного забезпечення не вживати.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Харченко А.М.