КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/1293/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Ніколаєнко Олени Миколаївни на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 квітня 2024 року в складі судді Мазур Ю. Ю.,

встановив:

01.06.2023 Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав 01.05.2021 анкету-заяву про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг» у Приватбанку № б/н від 07.06.2021 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщення на сайті банку.

Таким чином, з моменту підписання відповідачем заяви, між банком та відповідачем був укладений договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України, шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору.

Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 26 000,00 грн.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на передбачених договором умовах та у межах кредитного ліміту, однак, відповідач умови укладеного договору належним чином не виконує.

З огляду на порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором станом на 14.02.2023 в розмірі 32 307,92 грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 26 228,22 грн, заборгованість за простроченими відсотками - 6 079,70 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 квітня 2024 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за тілом кредиту в розмірі 26 228,22 грн. В решті позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

23.05.2024 представник АТ КБ «Приватбанк» - Ніколаєнко О. М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 квітня 2024 року в частині відмови в задоволенні вимоги про стягнення заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом у розмірі 6 079,70 грн та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким вказані вимоги задовольнити.

Посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві, вважає, що оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні стягнення процентів за користування кредитом прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Також вважає, що сторонами при укладенні кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору, відповідач не звертався до Банку задля розірвання договору, а навпаки погодився з його умовами та прийняв їх до виконання, адже протягом тривалого часу користувався кредитною карткою та частково погашав заборгованість.

Крім того, відповідача особисто ознайомлено зі всіма істотними умовами кредитування, в тому числі розміром процентної ставки за користування кредитом. Відповідач особисто здійснював операції з карткою, що чітко вбачається із виписки та розрахунку заборгованості.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України в редакції на час відкриття апеляційного провадження передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 07.06.2021 між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

В Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Вказана Анкета-заява не містить відмітки, яку карту отримав відповідач, розмір кредитного ліміту, процентів за користування кредитом, а також розмір та випадки застосування штрафів і пені.

До зазначеної Анкети-заяви банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на передбачених договором умовах та в межах встановленого кредитного ліміту.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, наслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 станом на 14.02.2023 має заборгованість у розмірі 32 307,92 грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 26 228,22 грн, заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00 грн, заборгованість за простроченими відсотками - 6 079,70 грн, нарахована пеня - 0,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» та стягнув з ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту в розмірі 26 228,22 грн. В частині позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення відсотків за користування кредитом в сумі 6 079,70 грн суд відмовив.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк», які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг № б/н від 07.06.2021.

На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № НОМЕР_1 та встановлено початковий кредитний ліміт в розмірі 26 000,00 грн, що підтверджується банківською випискою (а.с. 10-13).

Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» про видані позичальнику кредитної картки, на підставі вказаного вище договору відповідачу надавалась у користування кредитна картка 07.06.2021 - карта «Універсальна» GOLD № НОМЕР_2 , з терміном дії до березня 2024 року (а.с. 15).

Відповідно до довідки позивача про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , 07.06.2021 кредитний ліміт по картковому рахунку становив 0,00 грн, який 12.07.2021 було збільшено до 26 000,00 грн, 23.08.2022 - зменшено до 0,00 грн.

07.06.2021 сторони підписали заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій погодили наступні істотні умови договору: тип кредиту - відновлювана кредитна лінія; сума/ліміт кредиту: для карт «Універсальна» - не перевищує 50 000,00 грн, для карт «Універсальна GOLD» - не перевищує 75 000,00 грн; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту - споживчі потреби; спосіб надання кредиту - безготівковим шляхом, процентна ставка, відсотків річних - для карт Універсальна - 42,0 %, для картки «Універсальна Gold» - 40,8 %; тип процентної ставки - фіксована (а.с. 16-26).

Також до матеріалів справи банк долучив: паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем 07.06.2021; виписку по картковому рахунку за період з 07.06.2021 по 17.02.2023; розрахунки заборгованості за договором № б/н від 07.06.2021.

За відомостями вказаних розрахунків станом на 14.02.2023 заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 32 307,92 грн, що складається з: 26 228,22 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6 079,70 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та за порядком, який встановлений договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обґрунтування заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за простроченими відсотками позивач зазначав, що позивачем була надана копія Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 07.06.2021, у якій зазначено: персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація, яка необхідна для отримання картки. Також з копії заяви вбачається, що позичальник висловив згоду про укладення договору та особистим підписом засвідчив, що «Діючи на підставі власного волевиявлення, згідно зі ст. 634 ЦК України, підписанням цієї заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» (далі - «Умови та Правила»), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms/, в редакції чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка (далі - Договір), приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати».

Вказана заява, яка була долучена позивачем до позовної заяви, була підписана відповідачем 07.06.2021, та в якій було погоджено умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

З урахуванням зазначеного колегія суддів приходить до висновку, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками з підстав недоведеності згоди сторін щодо умов договору в цій частині, суд першої інстанції залишив поза увагою, що банком на підтвердження обставин, якими обґрунтовано його вимоги, надано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 07.06.2021, яка підписана відповідачем з використанням простого електронного підпису, де відповідач погодився з умовами надання кредиту, в тому числі з розміром базової процентної ставки та процентною ставкою, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, а також іншими умовами.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що правових підстав для відмови в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за відсотками в розмірі 6 079,70 грн у суду першої інстанції не було.

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідач доказів на спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем, не подавав.

Виходячи із наведеного, оскільки заборгованість за відсотками позичальником повернута не була, банк отримав право на задоволення своїх вимог кредитора шляхом стягнення відсотків за користування кредитом, розмір яких погоджено у підписаній відповідачем Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача підлягає задоволенню, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 квітня 2024 року підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухваленню в цій частині нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

АТ КБ «ПриватБанк» при зверненні до суду з позовом сплачено 2 684 грн судового збору.

Враховуючи те, що розмір задоволених позовних вимог становить 100 %, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача в розмірі 2684 грн.

При подачі апеляційної скарги позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 4 026,00 грн, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 026,00 грн.

Керуючись ст. 263, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Ніколаєнко Олени Миколаївни задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 квітня 2024 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за відсотками скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 6 079,70 грн.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 квітня 2024 року в частині стягнення судового збору змінити.

Збільшити суму стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судового збору з 2 178 грн 93 коп. до 2 684 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 4 026,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук