Справа № 645/4685/25
Провадження № 2-з/645/25/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року м. Харків

Суддя Немишлянського районного суду м.Харкова Костіна І.Г. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

10.07.2025 р. заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, в порядку ч. 2 ст. 149 ЦПК України, в якій просить накласти арешт на транспортний засіб FORD MUSTANG 2023 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_2 , заборонити відчуження та будь-які реєстраційні дії щодо цього транспортного засобу до вирішення спору по суті.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що відповідач ОСОБА_2 має намір продати зазначений транспортний засіб, який був на неї зареєстрований під час їх сумісного проживання. Вважає, що відповідачка може відчужити автомобіль без відома чи згоди іншого подружжя, і це унеможливить доступ до майна та його збереження як об`єкта потенційного поділу. На думку заявника, у відповідача існує реальна можливість вчинити правочин щодо відчуження автомобіля, і це створе ризик втрати майна та ускладнить чи унеможливить виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

Форма та зміст заяви про забезпечення позову повинні відповідати вимогам, встановленим ст.151 ЦПК України, зокрема, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Проте, всупереч вищевказаним правилам ст. 151 ЦПК України, заявником у підтвердження поданої заяви, не додано доказів, якими він обґрунтовує необхідність забезпечення позову, а саме підтвердження належності спірного майна (автомобіля) відповідачу, не надано докази, які б свідчили про те, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; не обґрунтовано існування реальної загрози порушення прав та законних інтересів заявника, а лише містяться посилання на імовірність такої можливості, що за своєю суттю є суб`єктивним припущенням заявника. Окрім того, у заяві про забезпечення позову не зазначений предмет позову, а саме з якими конкретно позовними вимогами заявник має намір звернутися до суду та не зазначена ціна позову, про забезпечення якого просить заявник.

Також, всупереч вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України подана заява не містить у собі пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення має бути зазначена у заяві про забезпечення позову, оскільки у відповідності до вимог ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

При цьому, питання необхідності застосування зустрічного забезпечення вирішується судом, а не заявником, і саме заявник зобов`язаний вказати, у відповідності до п. 6 ч. 1 ст.151 ЦПК України, пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Враховуючи вищевказані положення процесуального закону, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення у заяві про забезпечення позову є обов`язковими, а от питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення, вирішується судом з урахуванням обставин забезпечення позову та пропозицій заявника.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, необхідно брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, зазначена заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.151-154 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою про забезпечення позову, після усунення умов, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний термін.

Суддя І.Г. Костіна