Провадження № 2/750/1539/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Косенка О.Д.,

секретар Костюк С.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 9784060 від 15.02.2023 у розмірі 28 175 грн та понесені у зв`язку з розглядом справи судові витрати.

Позовна заява мотивована тим, що 15.02.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (даті - ТОВ «МІЛОАН») та Відповідачем укладено кредитний договір № 9784060, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 7000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а кредитні кошти були надані відповідачу шляхом безготівкового переказу на його картковий рахунок.

ТОВ «МІЛОАН» зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору, натомість відповідач зобов`язання щодо повернення коштів не виконав, у зв`язку із чим у нього утворилася заборгованість в розмірі 28 175 грн.

26 червня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» і Позивачем укладено договір відступлення прав вимоги № 99-МЛ (далі - Договір № 99-МЛ), за умовами якого Позивач отримав право грошової вимоги за кредитним договором № 9784060 від 15.02.2023.

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредиту в розмірі 28 175 грн.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова у справі №750/18338/24 від 17.02.2025 року позовні вимоги було задоволено повністю.

13 березня 2025 року через канцелярію суду від Відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд заочного рішення, у якій вона зазначала наступне.

Рішення суду є незаконним з огляду на те, що під час розгляду справи Позивачем не було надано суду первинних бухгалтерських документів, а також доказів, що саме Відповідач підписала одноразовим електронним ідентифікатором кредитний договір № 9784060 від 15.02.2023, за умовами якого, як вказує Позивач, і отримала кредит, з огляду на розбіжності щодо точного часу підписання у копії анкети-заяви на кредит № 9784060 від 15.02.2023 та у договорі про споживчий кредит № 9784060 від 15.02.2023. Також Відповідача вказує, що в матеріалах справи відсутні належним чином оформлені документи на підтвердження наявності кредитної заборгованості. Позивачем було надано лише відомість про щоденні нарахування та погашення, виписка з особового рахунку за кредитним договором, яка є таблицею, що створена працівниками ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та не є належним первинним бухгалтерським документом відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Матеріали справи, зокрема докази, надані Позивачем, не містять належної виписки за рахунком Відповідача, на який за умовами кредитного договору від 15.02.2023 позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти па погоджений умовами договору строк. Саме по собі існування договору № 9784060 від 15.02.2023 року не свідчить про те, що він був виконаний (реалізований) в т.ч. з боку TOB «ФК «Кредит-Капітал», а також про те, що він не виконувався (принаймні частково) позичальником. Позивач надав копію платіжного доручення № 93689672 від 15.02.2023 року на суму 7 000,00 грн, яке підписане посадовою особою TOB «Мілоан» з прикладенням печатки товариства. Проте вона не може вважатися належним доказом надання ОСОБА_1 кредиту на підставі вказаного договору, оскільки не відповідає за формою та змістом вимогам, установленим постановою Національного банку України від 21.01.2004 № 22 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» у відповідній редакції. Надана TOB «ФК «Кредит-Капітал» копія платіжного доручення не містить відмітки банку або іншої уповноваженої установи про проведення платежу. Більше того, в матеріалах справи відсутні докази, що рахунок, на який згідно вказаного платіжного доручення здійснювалося перерахування коштів, належить саме ОСОБА_1 .

Також Відповідач вважає, що не є доказом на підтвердження суми боргу також і витяг з реєстру боржників, який є додатком № 1 до договору факторингу від 26.06.2023, оскільки він не підтверджує здійснення фінансових операцій та не є первинним документом, що підтверджує розмір заборгованості.

Також Відповідач вказує, що різні умови кредитування у договорі, такі поняття як «пільговий» та «поточний» періоди не є зрозумілими для кожного пересічного споживача, тому мають на меті заплутати у споживача як слабшу сторону у договорі.

Відповідач стверджує, що наданий Позивачем розрахунок заборгованості, в розмірі 28 175,00 гри є невірним та завищеним. В свою чергу керуючись умовами договору, Відповідач надає розрахунок заборгованості, який є більш об`єктивним та точним з огляду на умови кредитного договору. 105 днів х 3.00 % (процентна ставка) = 315 % - кількість відсотків за користування кредитом за весь строк користування. (7000.00 грн х 100)/ 315% = 2 222.22 грн - сума відсотків за 105 днів користування кредитом. 7000, 00 гри. + 2 222,22 грн. + 700 грн (комісія) = 9 922,22 грн - загальна сума, яка підлягає стягненню за кредитним договором.

Ухвалою суду від 26.03.2025 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.02.2025 у справі за позовом ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 29.04.2025. За клопотанням Відповідача витребувано у ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" виписки за рахунком ОСОБА_1 , а також копії документів, які б надавали можливість ідентифікувати переказ коштів саме на рахунок ОСОБА_1

31 березня 2025 року через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення Позивача ТОВ «Кредит-Капітал», у яких не погодився із доводами Відповідача, вказавши, що факти укладення договору, узгодження усіх його істотних умов сторонами, перерахування кредитних коштів та правонаступництва Позивача як кредитора за договором факторингу підтверджується належними та допустимими доказами.

Через систему «Електронний суд» від Позивача надійшла заява про виконання ухвали суду, у якій, зокрема, зазначається, що за допомогою електронного суду 31.03.2025 року представником Позивача ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал», було подано клопотання про витребування АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо перерахування на рахунок до ОСОБА_1 15.02.2023 року коштів за Кредитним договором №9784060 від 15.02.2023 року, а також про витребовування інформації про зарахування коштів у розмірі 7 000 гривень від ТОВ «Мілоан» на Кредит рах. № НОМЕР_1 , а також що цей рахунок належить ОСОБА_1 . Оскільки АТ КБ «Приватбанк» не має правових підстав на розкриття ТОВ «ФК «Кредит-капітал» як вторинному кредитору банківської таємниці стосовно рахунку до ОСОБА_1 , тому Позивач позбавлений можливості самостійно звернутися до АТ КБ «Приватбанк» для отримання документа про перерахування коштів за Кредитним договором №9784060 від 15.02.2023 року на рахунок до Відповідача.

Також представником Позивача через систему «Електронний суд» 31.03.2025 заявлено клопотання про витребування у АТ КБ «ПриватБанк» інформації про належність Відповідачу кредитного рахунку та перерахування на нього коштів, яке ухвалою суду від 29.04.2025 задоволено.

У судове засідання 07.07.2025 сторони не з`явилися, подали клопотаня про розгляд справи без їх участі.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

15 лютого 2023 року Відповідач з використанням особистого електронного кабінету на офіційному сайті ТОВ «МІЛОАН» miloan.ua подала заяву-анкету на кредит № 9784060 (а.с. 14 зворот-15) за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого позикодавець надіслав останній за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор, який заявниця використала для підтвердження підписання договору позики.

Відповідно до довідки ТОВ «МІЛОАН» від 14.10.2024 б/н при підписанні документів Відповідач використовувала одноразовий ідентифікатор F93477 (а.с. 14).

Згідно із визначеними заявою-анкетою умовами, позичальник (Відповідач) отримує кредитні кошти у розмірі 7 000 грн з поверненням 02.03.2023, тобто на строк 15 днів. Сума до повернення становить 9275 грн. Одноразова комісія за надання кредиту складає 700 грн (10 % від суми кредиту). Позивач сплачує проценти за кредитування у розмірі 1 575 грн (1,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом).

Шляхом введення одноразового ідентифікатора, отриманого електронним повідомленням від ТОВ «МІЛОАН» 15.02.2023 Відповідач підтвердила прийняття умов Договору про споживчий кредит № 9784060 (а.с.7-13), розміщеного в електронному кабінеті Відповідача (далі договір), вступивши з Товариством у кредитні правовідносини.

Зі змісту договору вбачається, що Відповідач при його оформленні зазначила свої персональні дані, зокрема, ідентифікаційний номер, паспортні дані, адресу місця реєстрації (проживання), номер телефону. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого договору на таких умовах, шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Без вчинення вказаних дій по попередньому заповненню анкети-заяви та надання особистих даних для оформлення кредитного договору, у тому числі номеру телефону та/або та електронної пошти для отримання одноразового ідентифікатора, такий правочин не був би укладений, отже цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі Відповідача.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).

За умовами договору, кредит надається загальним строком на 105 днів (п.1.3). Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати надання кредиту та закінчується 02.03.2023. Поточний період складає 90 днів, що настає з наступного дня після закінчення пільгового періоду.

Згідно з п. п. 1.5.1, 1.5.2, 1.5.3, 1.6 Договору комісія за надання кредиту становить 700 грн (10 % суми кредиту). Проценти за користування кредитом: 1 575 грн, які розраховуються за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування ним протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 18900, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені пунктами 2.2, 2.3 цього Договору.

Пунктом 2.3 договору визначено умови щодо пролонгації кредиту.

Відповідно до пункту 2.4.1 позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого пунктом 1.4 (11 серпня 2021 року), а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування.

У випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання позичальника за цим договором, у тому числі, а не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь кредитодавця встановлені умовами цього договору, то така заборгованість повинна бути сплачена позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений пунктом 1.4 договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно пункту 1.3 та пункту 2.3 цього договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4 , пунктом 3.2.5 договору (пункт 2.4.2 договору).

Пунктом 4.2 розділу 4 кредитного договори сторони погодили, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою пунктом 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні частини другої статті 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої пунктом 1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. У цьому випадку, кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Відповідно до п. 2.1 договору, на підставі платіжного доручення № 93689672 (а.с. 15 зворот) ТОВ «МІЛОАН» 15.02.2023 на картковий рахунок Відповідача було перераховано грошові кошти у розмірі 7 000 грн.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про виконання Відповідачем своїх зобов`язань з повернення коштів за тілом кредиту у строк, визначений договором (02.03.2023). Відтак Відповідач продовжила користуватись кредитними коштами, а тому пролонгація дії кредитного договору відбулась автоматично на 90 календарних днів, що відповідає пункту 2.3 договору, та вцілому складає 115 днів з поверненням - 31.05.2023.

Згідно Відомістю про щоденні нарахування та погашення без номера та дати (а.с.16) 15.02.2023 Відповідачу надано кошти в розмірі 7 000 грн та нараховано комісію у розмірі 700 грн. У період з 16.02.2023 по 02.03.2023 щоденно нараховувалися проценти за користування кредитом у відповідності до п.1.5.2 договору у розмірі 105 грн. У період з 04.03.2023 по 31.05.2023 здійснювалося нарахування процентів у відповідності до п. п. 1.6., 2.3.1.2 договору у розмірі 210 грн на день.

Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 9784060 від 15.02.2023 без номера та дати, станом на 11.12.2024 прострочена заборгованість Відповідача по тілу кредиту становить 7 000 грн, по нарахованих процентах 20 475 грн, за комісіями 700 грн, а всього 28 175 грн (а.с. 17).

Згідно з отриманою на виконання ухвали суду інформацією АТ КБ «ПриватБанк» (лист від 24.06.2025 № 20.1.9.9/7-250618/95188-БТ) на ім`я ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 в Банку емітовано карту № НОМЕР_3 , на яку здійснено переказ коштів: Дата платежу - 15.02.2023, сума 7 000, інформація про платника -Переказ коштів. Коментар. VIDPLATA ZAIMA MILOAN. Не підлягає оподаткуванню ID платежу (а.с. 119)

26 червня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» і Позивачем укладено договір відступлення прав вимоги № 99-МЛ (далі - Договір № 99-МЛ), за умовами якого Позивач отримав право грошової вимоги за кредитним договором № 9784060 від 15.02.2023 (а.с. 17 зворот 21).

Згідно із витягом з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 99-МЛ від 26.06.2023 під № 2244 у цьому Реєстрі зазначено Відповідача, заборгованість якої по тілу кредиту становить 7 000 грн, по нарахованих процентах 20 475 грн, за комісіями 700 грн, а всього 28 175 грн (а.с. 23).

Факти приймання-передачі заборгованості та її оплати підтверджуються відповідним актом від 26.06.2023 та платіжною інструкцією на суму 1 115 408,23 грн (а.с. 22, 22 зворот).

Листом від 04.12.2024 № 22834056 Позивач звертався до Відповідача з пропозицією позасудового врегулювання спору (а.с. 23).

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Порядок нарахування процентів визначається ст. 1048 ЦК України, згідно з ч. 1 якої, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

За положеннями ч. ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. ст. 76, 77, 79, 80, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачу при пред`явленні вказаного позову необхідно було довести факти укладення кредитного договору, перерахування коштів позичальнику, неналежного виконання позичальником умов договору та обставини переходу прав вимоги до Позивача як нового кредитора.

На підставі дослідження та оцінки наявних у матеріали справи доказів, аналізу норм законодавства, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Кредитний договір укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому Позивач через особистий кабінет на веб-сайті Позивача подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого ТОВ «МІЛОАН» надіслало Відповідачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який Відповідач і використала для підтвердження підписання договору позики.

Одноразовий ідентифікатор F 93477 відправлено Відповідачу 15.02.2023 о 16:37:08 на номер телефону НОМЕР_4 , що підтверджується Довідкою ТОВ «МІЛОАН» б/н від 14.10.2024 (а.с. 14), яка засвідчена підписом Генерального директора товариства та печаткою установи, тобто містить усі реквізити офіційного документу, за підробку якого передбачена кримінальна відповідальність.

Отже, встановивши, що без здійснення вказаних дій Відповідачем кредитний договір не був би укладений, цей правочин у розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі Відповідача.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28.04.2021 року у справі № 234/7160/20, від 01.11.2021 року у справі №234/8084/20.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У цій справі позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених спірним договором, презумпція правомірності якого не спростована.

Факт перерахування Відповідачу коштів підтверджується відповідним платіжним дорученням ТОВ «МІЛОАН», розмір заборгованості підтверджується Відомістю про щоденні нарахування та погашення.

Суд відхиляє доводи Відповідача щодо відсутності належних та допустимих доказів перерахування коштів Відповідачу, які б відповідали вимогам до фінансових документів, передбаченим ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Так, на підтвердження надання Відповідачу кредиту Позивач подав копію платіжного доручення №93689672 від 15.02.2023 року, з якого слідує, що ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача ОСОБА_1 на кредитний рахунок № 516874*69, кредитні кошти в сумі 7 000 грн. 00 коп. У дорученні вказано номер транзакції, сума транзакції, дата проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти, де зокрема сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою укладеного договору та зазначено частково номер картки, на яку перераховані кошти.

Також указані вище відомості повністю відповідають інформації АТ КБ «ПриватБанк» у листі від 24.06.2025 № 20.1.9.9/7-250618/95188-БТ та у виписці з особового рахунку Відповідача.

Суд також не погоджується з арифметичним розрахунком Відповідача щодо розміру нарахованих Позивачем відсотків за користування кредитними ресурсами, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, зокрема умовами, на яких було надано кредит.

Суд доходить висновку, що факт виникнення між Позивачем та Відповідачем кредитних правовідносин, отримання Відповідачем та використання кредитних коштів, утворення заборгованості по оплаті тіла кредиту та процентів підтверджений належними допустимими та достатніми доказами.

Також Позивачем підтверджено факт правонаступництва у питанні стягнення боргу, що виник на підставі укладених договорів факторингу.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на вищевказану практику ЄСПЛ суд не надає оцінку іншим доводам Відповідача, оскільки вони не спростовують висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, які зроблені на підставі аналізу досліджених доказів у їх сукупності та взаємозв`язку.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України з Відповідача підлягають стягненню на користь Позивача витрати по оплаті судового збору.

Розмір судового збору, що підлягає сплаті становить 3028,00 грн (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Позовна заява подана через систему «Електронний суд», а тому із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8, згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору, належного до сплати, становить 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12-13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 9784060 від 15.02.2023 у розмірі 28 175 грн (двадцять вісім тисяч сто сімдесят п`ять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» , місцезнаходження юридичної особи: 79018, Львівська область, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Олег КОСЕНКО