ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

08 липня 2025 року м. Кривий Ріг

справа № 212/11805/14-ц

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , яка є правонаступником відповідачки ОСОБА_1 , на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2015 року, яке ухвалено суддею Тимошенко Т.І. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні,

УСТАНОВИВ:

В грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12 серпня 2013 року, ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 12 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, згідно ст.. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 16 листопада 2014 року має заборгованість 34 589 грн 69 коп, яку позивач просив стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2015 року позов акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задоволено.

Стягнуто з акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», заборгованість за кредитним договором у розмірі 34 589 гривень 69 копійок та судові витрати в сумі 345 грн 90 коп.

Заочне рішення оскаржила ОСОБА_2 , особа яка не була учасником справи, однак вважає порушеними свої права, оскільки є спадкоємцем після смерті її матері ОСОБА_1 , яка була відповідачем у справі.

Апелянт зазначає, що 08 травня 2023 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано актовий запис про смерть № 374, відповідно до якого ОСОБА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру, приватним нотаріусом Кноль О.А. 28 серпня 2023 року заведено спадкову справу щодо спадкового майна спадкодавця ОСОБА_1 № 53/2023, номер у Спадковому реєстрі 71151802. ОСОБА_2 є спадкоємицею після смерті матері ОСОБА_1 .

Зважаючи на те, що спірні правовідносини передбачають правонаступництво, будучи донькою та спадкоємцем, ОСОБА_2 успадкувала майнові права та обов`язки батька, зокрема щодо виконання зобов`язання перед позивачем АТ КБ «Приватбанк».

Доводи скарги обгрунтовує тим, суд першої інстанції не здійснив повного з`ясування обставин, що мають значення для справи; визнав встановленими обставини, які не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді, висновки суду викладені у рішенні не відповідають обставинам справи. Зокрема, судом не досліджено питання щодо строку дії карти, її виду, чи підписувала ОСОБА_1 заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк», судом не досліджувались докази щодо ознайомленн з Тарифами та Умовами надання банківських послуг, не зрозуміло яким документом встановлено відсоткову ставку кредитних зобов`язань.

Зазначає, що будь-яких доказів того, на які саме умови кредитування, на думку позивача, погодилась відповідач матеріали справи не містять. В даному випадку, за відсутності доказів волевиявлення відповідача на отримання кредиту, відсутності доказів, які підтверджують погодження Відповідача на конкретні умови кредитування, посилання позивача на наявність між позивачем та відповідачем кредитних відносин є безпідставним та необґрунтованим.

Також додає, що суд першої інстанції не досліджував виписку з карткового рахунку, а відповідно не з`ясував чи отримала ОСОБА_1 кошти, чи відбулася видача кредитних коштів.

Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу. Окрім того, згідно наданої позивачем виписки по рахунку позивача, за період з 09 вересня 2013 року по 16 листопада 2014 року відповідачем внесено 31 250 грн. Тобто, відповідачем повністю внесено кошти, які було отримано в якості кредитного ліміту. Разом з тим в автоматичному режимі в якості відсотків, розмір яких не узгоджувався з Відповідачем, було списано 8 471,84 грн. Фактично дана сума списаних відсотків нараховувалась у заборгованість, у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості за тілом кредиту збільшувався, і вже на такий збільшений розмір тіла кредиту нараховувались нові відсотки.

Просить скасувати заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2015 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить рішення суду першої інсанції залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження необхідно закрити виходячи з такого.

Статтею 17 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Системний аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що особи, які не брали участі у справі, мають право на апеляційне оскарження лише за умови, що суд вирішив питання про їх права та обов`язки.

Отже, законодавець визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, однак судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 466/5766/13-ц, від 29 червня 2021 року у справі № 201/751/14-ц, від 12 січня 2022 року у справі №761/41876/18, від 28 червня 2023 року у справі № 637/46/21 та від 23 листопада 2023 року у справі №751/7983/16-ц.

З матеріалів справи встановлено, що Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2015 року позов акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задоволено.

Стягнуто з акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», заборгованість за кредитним договором у розмірі 34 589 гривень 69 копійок та судові витрати в сумі 345 грн 90 коп.

Згідно із даними Єдиного державного реєстру судових рішень заочне рішення набрало законної сили 30 квітня 2015 року.

08 травня 2023 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано актовий запис про смерть № 374, відповідно до якого ОСОБА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру, приватним нотаріусом Кноль О.А. 28 серпня 2023 року заведено спадкову справу щодо спадкового майна спадкодавця ОСОБА_1 № 53/2023, номер у Спадковому реєстрі 71151802. ОСОБА_2 є спадкоємицею після смерті матері ОСОБА_1 .

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_2 не вказувала на те, що заочним рішенням суду на час ухвалення такого вирішено питання щодо її прав та обов`язків, а лише звертає увагу, що вона є спадкоємцем відповідача ОСОБА_1 , з якого оскаржуваним заочним рішенням суду стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 12 серпня 2013 року, з якою вона не погоджується.

Оскаржуване заочне рішення суду ухвалено 04 березня 2015 року, за заявою відповідача судом не переглядалось, законної сили набрало 30 квітня 2015 року, ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто після ухвалення судового рішення та набрання ним законної сили.

За змістом частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Як встановлено судом, оскаржуваним заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2015 року не вирішувались питання про права свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_2 , вона не перебувала з АТ КБ «Приватбанк» у будь-яких правовідносинах, а відтак не могла бути стороною у справі.

Натомість, предметом позовних вимог у даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним із відповідачем ОСОБА_1 , яка є спадкодавцем апелянта ОСОБА_2 .

Мати апелянтки ОСОБА_2 померла після ухвалення заочного рішення, яке на час її смерті вже набрало законної сили. Боржник ОСОБА_1 була обізнана про наявінсть данного спору в суді, пр що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.47). За життя боржник ОСОБА_1 вказане рішення не оскаржила.

Статтями 1216,1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування є формою правонаступництва, що реалізується спадкоємцем в межах обсягу спадкової маси та не включає в себе процесуальні права та обов`язки спадкодавця, які ним не реалізовані за життя.

Враховуючи наведені норми закону та досліджені судом матеріали справи, колегія суддів приходить висновку, що апелянтка ОСОБА_2 не надала належних та допустимих доказів щодо порушення її прав та обов`язків, як спадкоємця ОСОБА_1 , вона не перебувала з Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» у будь-яких правовідносинах, а відтак не могла бути стороною у справі, що свідчить про те, що судовим рішенням питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося.

Закриття провадження - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

17 лютого 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 206/2-1238/11, провадження № 61-23491 св 18 (ЄДРСРУ № 95067027) вказав, що суд апеляційної інстанції у випадку встановлення, щоправа заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, має право закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі № 62/112 та від 16 січня 2020 року у справі № 925/1600/16, а також у постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13.

Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2015 року, необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 362, 367, 368, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , яка є правонаступником відповідачки ОСОБА_1 , на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2015 року у цивільній справі № 212/11805/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 08 липня 2025 року.

Головуючий:

Судді: