Справа № 584/54/25
Провадження № 2/584/254/25

14.07.2025 Путивльський районний суд Сумської області:
у складі: головуючого - судді Данік Я.І.,
за участю: секретаря Кравченко А.Ю.,
розглянувши у відкритому засіданні в приміщенні зали суду в м.Путивль в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумської області до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про відібрання дитини від батька без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на обліку дітей, які залишилися без батьківського піклування відділу «Служба у справах дітей» Новослобідської сільської ради перебуває малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько якої ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання відносно малолітньої дитини. Оскільки мати дитини ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а дитина проживає з бабою ОСОБА_2 , позивач просить відібрати малолітню дитину ОСОБА_3 від батька ОСОБА_1 , без позбавлення батьківських прав, а також стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про підтримання позову, справу просила розглядати у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.52)
Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала, справу просила розглядати у їх відсутність (а.с.40).
Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, в силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.36,49,51).
Враховуючи зазначене, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів.
Суд, заслухавши представника позивача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке.
Судом встановлено, що 18 грудня 2013 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який розірвано на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 12 лютого 2015 року, та є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6,9,10).
Відповідно до виконавчого листа виданого Путивльським районним судом Сумської області 26 листопада 2018 року на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 11 листопада 2016 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття (а.с.11).
5 листопада 2020 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , та взяла собі шлюбне прізвище ОСОБА_6 (а.с.12).
ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Суми померла ОСОБА_7 (а.с.13).
Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади ОСОБА_3 з 21 березня 2014 року зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 (а.с.8).
Згідно з психологічним висновком КЗ «Центр з надання соціальних послуг» Новослобідської сільської ради №154/01-15 від 29 листопада 2024 року в ході психологічного вивчення ОСОБА_3 встановлено, що найбільший емоційний контакт дитини з бабою, про батька майже не згадує (а.с.18).
Відповідно до довідки КНП Новослобідської сільської ради «Амбулаторія загальної практики сімейної медицини» №195 від 2 грудня 2024 року відвідування лікаря разом з дитиною ОСОБА_3 здійснює його баба ОСОБА_2 , батько дитини ОСОБА_1 ніколи не відвідував лікаря разом з дитиною (а.с.19).
Згідно з висновком оцінки потреб сім`ї від 11 грудня 2024 року та актом обстеження умов проживання від 29 листопада 2024 року ОСОБА_3 проживає разом з бабою ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , де створені належні умови для проживання, виховання та навчання дитини (а.с.20,21).
Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_4 №4/9549 від 28 листопада 2024 року ОСОБА_1 19 квітня 2022 року призваний на військову службу по мобілізації та направлений до військової частини НОМЕР_1 (а.с.22).
Відповідно до висновку Виконавчого комітету Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумської області №499 від 12 грудня 2024 року вважається за доцільне відібрання малолітньої дитини ОСОБА_3 від батька ОСОБА_1 , без позбавлення його батьківських прав (а.с.23-25).
Відповідно до положень ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
Згідно з пунктами 2-5 частини першої ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.
Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року роз`яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передати органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначити при цьому конкретний заклад.
Згідно з положеннями ч.3 ст.170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.
Відповідно до ст.5 Закону України «Про організацію забезпечення соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», правого статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» за умови втрати дитиною батьківського піклування відповідна служба у справах дітей зобов`язана протягом двох місяців підготувати комплект документів, який підтверджує набуття дитиною статусу дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування.
На підставі досліджених судом доказів суд приходить до переконання про те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дитини ОСОБА_3 , а тому суд приходить до висновку про доцільність відібрання дитини від ОСОБА_1 без позбавлення його батьківських прав та вважає, що повернення дитини батьку можливе лише за умови, якщо перестануть існувати всі обставини, які стали підставою для його відібрання.
Крім того, частиною 4 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.
Згідно з ч.4 ст.170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З огляду на викладене, оскільки відповідач не надає своїй дитині необхідної матеріальної допомоги, хоча є працездатною особою, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти на утримання дитини, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
В силу ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 3028 грн., від сплати якого позивач був звільнений.
Керуючись ст.ст.170, 180 СК України, ст.ст.263-268, 280-284 ЦПК України, суд
Відібрати без позбавлення батьківських прав у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , його малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), аліменти на утримання його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 15 січня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнення аліментів проводити на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), відкривши рахунок на його ім`я в установі банку.
Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_1 3028 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень) судового збору в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуто Путивльським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі невручення заочного рішення суду у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд шляхом подачі відповідної заяви протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я.І.Данік