Справа № 535/779/24
Провадження № 2/535/100/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Гуляєвої Г.М.,

за участі: секретаря судового засідання Васильченко В.О.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_1 -адвоката Рябоконь О.В.

в режимі відеоконференції з власних технічних засобів поза межами приміщення суду

відповідача Любарської Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), представник позивача- адвокат ЦУРКАН ВІКТОР ІВАНОВИЧ (адреса здійснення адвокатської діяльності: 42703, м.Охтирка Сумської області, вул. Незалежності, буд.21) до ОСОБА_3 (зареєстрованим не значиться, останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП не відомий), ОСОБА_5 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП не відомий), треті особи, що не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_6 (адреса: с.Деревки Полтавської області, РНОКПП: НОМЕР_3 ), ОСОБА_7 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області КОВПАК ВІТАЛІЙ ІВАНОВИЧ (місце знаходження: АДРЕСА_4 , РНОКПП не відомий), про визнання недійсним договору дарування з підстав застосування фраудаторного правочину,

УСТАНОВИВ:

11.09.2024 ОСОБА_8 звернулася до Котелевського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпак В.І. , про визнання недійсним договору дарування з підстав застосування фраудаторного правочину.

В обгрунтування свої позовних вимог зазначила, що 10.12.2023 р. близько о 16.50 години водій ОСОБА_1 під час керування технічно справним та підготовленим до зимового періоду легковим автомобілем марки «ВАЗ 210994-20», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_5 , рухаючись по автодорозі Н-12 Суми - Полтава в напрямку з м.Полтава до сща Котельва Полтавського району Полтавської області, в районі 126 км неподалік повороту на с.Деревки Полтавського району Полтавської області скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_11 , який по версії слідства перебував та ішов на краю проїзної частини дороги у попутному напрямку, чим водій ОСОБА_1 порушив п.12.2 ПДР України, допустивши наїзд передньою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_11 , заподіявши тілесні ушкодження, які стали причиною смерті пішохода на місці ДТП.

Водієві ОСОБА_1 інкриміновані дії за ознаками кримінального правопорушення (злочину) відповідно до ч.2 ст.286 КК порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, за що передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Окрім того, 10.12.2023р. перебуваючи в районі 126 км автодороги Н-12 Суми -Полтава неподалік повороту на с.Деревки Полтавського району Полтавської області ОСОБА_1 після скоєної ДТП усвідомлюючи, що своїми протиправними діями у небезпечний для здоров`я та життя стан потерпілого ОСОБА_11 , який від ДТП позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, маючи змогу на місці події надати допомогу потерпілому, не виконав свого громадського обов`язку, що покладав на нього закон і загальновизнані норми моралі, не переконався чи потребує потерпілий допомоги, умисно не викликав медичну допомогу, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу, залишив потерпілого у небезпеці, покинув місце пригоди, а у наступному намагався приховати сліди злочину.

Водію ОСОБА_1 інкриміновані дії за ознаками кримінального правопорушення (злочину) відповідно до ч.1 ст.135 КК завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, за що передбачена кримінальна відповідальність у вигляді обмеження волі на строк до двох років або позбавленням волі на той самий строк.

На адвокатські запити слідчим управління ГУ Національної поліції в Полтавській області надана інформація про стан досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000540, відомості про яке 10.12.2023р. внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК, та у подальшому починаючи з 23.06.2024р. - за ч.1 ст.135 КК.

Починаючи з 27.02.2024р. адвокат на підставі ордеру та договорів почав надавати правничу допомогу, в тому числі на підставі процесуального представництва дружині загиблого від ДТП ОСОБА_8 , синові ОСОБА_8 та дочці ОСОБА_12 .

Відділенням поліції № 4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області не проявлялося спрямованості співпрацювати з адвокатом, належної та допустимої інформації адвокату не видавалося, арешту на майно для забезпечення позову не накладалося, при наявності відповідного клопотання рішення слідчим поліції не приймалося, інших заходів щодо заборони відчуження майна не вживалося.

14.07.2024р. в межах досудового слідства потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 заявлений цивільний позов на відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди в наслідку ДТП.

Після подання скарг до обласного управління поліції та прокурора почалися вживати заходи по закінченню досудового слідства, залучення належних потерпілих, ознайомлення потерпілих з матеріалами кримінального провадження, спрямування обвинувального акту до суду.

На сучасний стан в провадженні Котелевського районного суду Полтавської області знаходиться судова справа № 535/641/24 (1-кп/535/229/24) в порядку кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2023р. за №0000540 про обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, за участі потерпілих та цивільних позивачів ОСОБА_8 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 .

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 5.08.2024 р. №535/641/24 (1-кп/535/229/24) вирішені питання про забезпечення позову у спосіб накладення заборони на відчуження та заборони здійснювати будь-які реєстраційні дії на відчуження будь якого рухомого та нерухомого майна, належного ОСОБА_1 .

Позиція ОСОБА_1 висловлена щодо відсутності можливості відшкодувати шкоду.

При цьому виявлені обставини умисного відчуження майна з боку ОСОБА_1 з метою приховування такого майна та неможливості реалізації у подальшому для відшкодування заподіяної в ході ДТП шкоди, що буде реалізовано у наступному на підставі вироку суду та на умовах примусового виконання судового рішення про відшкодування завданої в ході ДТП шкоди.

Отже, усвідомлюючи наслідки скоєних злочинів та перспективу притягнення до кримінальної відповідальності як наслідки визнання вини та відшкодування завданої в наслідку ДТП шкоди, не маючи намір добровільно відшкодувати завдану шкоду відповідно до закону, але з метою уникнення відповідальності в повному обсязі, ОСОБА_1 відчужив належне нерухоме майно своїм рідним дочкам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на підставі договору дарування, який уклали між собою сторони, які є близькими родичами.

Такі дії відповідачів направлені на фіктивний перехід права власності на нерухоме майно від батька до рідних дочок з метою приховати майно з підстав застосування фраудаторного правочину, забезпечення у майбутньому невиконання судового рішення про відшкодування шкоди та не дати можливості відшкодування за рахунок саме даного майна.

Так, за інформаційними даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, виявлено, що 14.06.2024р. (під час досудового слідства по ДТП, проведення слідчих та процесуальних дій в межах кримінального провадження) ОСОБА_1 , як власник будинковолодіння по АДРЕСА_5 , подарував безоплатно на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , по 1/2 рівній частки, житловий будинок А-1 загальною площею 85.8 кв.м., житловою площею 57.3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами літня кухня Б, б, сарай В, навіс в, погріб в1, навіс в2, гараж В1, сарай Г, вбиральня Д, огорожа № 4, 5.

Договір дарування (правочин) нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпаком Віталієм Івановичем, номер свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 4764.

Одночасно з вчиненням правочину 14.06.2024р. проведена державна реєстрація прав та їх обтяжень (індексний номер 73662696) по 1/2 рівній частці за кожним з нових співвласників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Виявлено, що обдаровані ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (залучені відповідачки) являються рідними дочками відповідача ОСОБА_1 . Ціна договору дарування невідома. Інші умови договору дарування невідомі.

Позивачі разом з адвокатом на даному етапі обмежені у доступі до нотаріально посвідченого договору дарування від 14.06.2024р. в силу законодавчих норм не є учасниками та сторонами даного договору.

Передбачається, що таким чином також відчужена земельна ділянка на території будинковолодіння, але виявити більш достовірну інформацію не надається можливим за відсутності кадастрових відомостей.

Після відчуження (дарування) будинковолодіння відповідач ОСОБА_1 фактично залишився проживати у будинковолодінні, дану адресу використовує як фактичне місце реєстрації та мешкання, побутова ситуація свідчить про те, що дарувальник не передавав майно обдарованим, а залишився проживати і проживає у спірному будинковолодінні, адресу по АДРЕСА_5 використовує повсякденно, в тому числі озвучує під час судових засідань Котелевського районного суду Полтавської області № 535/641/24 (1-кп/535/229/24) без посилання на інші місяця фактичного проживання.

Наведені обставини свідчать про те, що відчужувач нерухомого майна (дарувальник) вочевидь діє недобросовісно зі зловживанням цивільного майнового права, оскільки укладений договір дарування порушує майнові інтереси осіб, які мають права на відшкодування шкоди в наслідку ДТП за рахунок майна винуватця ДТП, приховує майно та права на нерухоме майно від наступного арешту та реалізації з метою відшкодувати завдану в наслідку ДТП шкоду потерпілим особам.

Отже, виявляється прояв очевидної недобросовісності та зловживання правами, оскільки вчинений договір дарування укладений з метою уникнення належної майнової відповідальності та з порушенням прав особи, яка має право та розраховує на можливість повної сатисфакції в наслідку заподіяної від ДТП шкоди.

Сторона позивача визначена, що відповідач ОСОБА_1 , виступаючи як дарувальник, у змові з рідними дочками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , виступаючими як обдаровані, уклали фраудаторний правочин, тобто правочин, який вчинений боржником на шкоду особам, які мають право на відшкодування шкоди від ДТП за рахунок майна винуватця ДТП, метою якого було невиконання майбутнього рішення суду про відшкодування шкоди та уникнення арешту майна і його реалізацію з метою виконання рішення суду по відшкодуванню завданої в наслідку ДТП шкоди.

Сторона за договором дарування ОСОБА_1 (дарувальник) передбачав та передбачає негативні наслідки для себе у випадку винесення судового рішення за наслідками розгляду судової справи в порядку кримінальної юрисдикції, невиконання судового рішення про відшкодування завданої ДТП шкоди, арешту майна майбутнього боржника та можлива його реалізація в межах виконавчого провадження.

Волевиявлення сторін за договором дарування (відповідачів у справі) не відповідають зовнішньому її прояву, так як вони не передбачали реального настання правових наслідків, обумовлених вказаним правочином, їх дії вчинені на перехід права власності на нерухоме майно з метою приховання майна від виконання у майбутньому рішення суду про стягнення грошових коштів на користь позивача. Цивільно-правовий договір, в тому числі й договір дарування, не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення відшкодування шкоди або виконання судового рішення (в тому числі, вироку) по відшкодування завданої в наслідок ДТП шкоди.

Просила визнати недійсним договір дарування житлового будинку (технічне позначення А-1) від 14.06.2024р., розташованого за адресою по АДРЕСА_5 , загальною площею 85.8 кв.м., житловою площею 57.3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами літня кухня Б, б, сарай В, навіс в, погріб в1, навіс в2, гараж В1, сарай Г, вбиральня Д, огорожа № 4, 5, укладеного між ОСОБА_1 , як дарувальника з однієї сторони, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , як обдарованих з іншої сторони, по 1/2 рівній частки, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпаком Віталієм Івановичем, номер свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 4764.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 16.09.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (т.1 а.с.48-49).

08.10.2024 відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необгрунтованістю, відсутністю ознак фраудаторності правочину (т.1 а.с.73-78).

Відповідачі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відзивів не подавали.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 08.10.2024 року клопотання представника позивача-адвоката Цуркана Віктора Івановича про витребування доказів - задоволено. Витребувано від Котелевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію про народження (дата народження та батьків) з наданням копії відповідного актового запису про народження ОСОБА_13 (батько ОСОБА_1 ), - інформацію про народження (дата народження та батьків) з наданням копії відповідного актового запису про народження ОСОБА_14 (батько ОСОБА_1 ), - інформацію про реєстрацію шлюбу з наданням копії відповідного актового запису про народження ОСОБА_13 з переходом на прізвище ОСОБА_9 ), - інформацію про реєстрацію шлюбу з наданням копії відповідного актового запису про народження ОСОБА_14 з переходом на прізвище ОСОБА_10 ). Витребувано від приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпака Віталія Івановича - копію договору дарування житлового будинку від 14.06.2024 р. за адресою по АДРЕСА_5 , укладеного між ОСОБА_1 , як дарувальника з однієї сторони, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , як обдарованих з іншої сторони, по 1/2 рівній частки, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпаком Віталієм Івановичем, пакет документів, який став підставою для вчинення оспореного договору дарування від 14.06.2024 р., сформованих приватним нотаріусом відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 р. № 3253/5, в редакції застосування станом на 14.06.2024 р., - інформацію про відчуження ОСОБА_1 іншого майна починаючи з 10.12.2023 р.(вчинення ДТП та виявлення наміру приховати майно)(т.1 а.с.96-98).

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 15.10.2024 року клопотання представника позивача-адвоката Цуркана Віктора Івановича про витребування доказів задоволено. Зобов`язано відповідачів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надати до суду копії свідоцтва про народження та копії свідоцтва про укладення шлюбу з переходом на шлюбне прізвище (т.1 а.с.115-116).

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 29.11.2024 року клопотання представника позивача-адвоката Цуркана Віктора Івановича про продовженя строку проведення підготовчого провадження - задоволено. Продовжено строк підготовчого провадження по цивільній справі на 30 днів, тобто до 29 грудня 2024 року включно.

09.01.2025 року представник позивача-адвокат Цуркан В.І. надав до суду через Електронний суд письмове клопотання про збільшення позовних вимог, в якому просив визнати недійсним договори дарування земельної ділянки та житлового будинку від 14.06.2024, розташованих за адресою по АДРЕСА_5 , земельна ділянка площею 0,1500 га за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :30:001:0682, експлікація земельних угідь: малоповерхова забудова -0,0114 га, малоповерхова забудова -0,0093 га, рілля- 0,0678 га, малоповерхова забудова - 0,0431 га, малоповерхова забудова - 0,0184 га, з розташованим на земельній ділянці житловим будинком за умовним позначенням А-1 загальною площею 85,8 кв.м., житловою площею 57,3 кв.м., з господарськими спорудами та надвірними будівлями літня кухня Б, б, сарай В, навіс в, погріб в1, навіс в2, гараж В1, сарай Г, вбиральня Д, огорожа №4, 5, укладеного між ОСОБА_1 , як дарувальником з однієї сторони, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , як обдарованих з іншої сторони, по 1/2 рівній частки, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпаком Віталієм Івановичем, зареєстрованого у реєстрі за №970, житлового будинку від 14.06.2024, розташованого за адресою по АДРЕСА_6 , за умовним позначенням А-1 загальною площею 47,9 кв.м., житловою площею 16,2 кв.м., з господарськими спорудами та надвірними будівлями літня кухня Б, б, сарай В, гараж Г, погріб г, огорожа №1,5, укладеного між ОСОБА_1 , як дарувальником з однієї сторони, та ОСОБА_9 , як обдарованою з іншої сторони, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпаком Віталієм Івановичем, номер свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №4764, зареєстрованого у реєстрі за №971 (т.2 а.с. 4-10).

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 10.01.2025 року заяву представника позивача-адвоката Цуркана Віктора Івановича про забезпечення позову задоволено шляхом накладення заборони відчуження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 особисто або уповноваженими на те третіми особами здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно земельної ділянки за адресою:АДРЕСА_5 , площею 0,1500 га за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :30:001:0682, житлового будинку за адресою:АДРЕСА_5 за умовним позначенням А-1 загальною площею 85,8 кв.м., житловою площею 57,3 кв.м., з господарськими спорудами та надвірними будівлями літня кухня Б, б, сарай В, навіс в, погріб в1, навіс в2, гараж В1, сарай Г, вбиральня Д, огорожа №4, 5, заборонити особисто ОСОБА_9 або уповноваженими на те третіми особами здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовножитлового будинку, розташованого за адресою по АДРЕСА_6 , за умовним позначенням А-1 загальною площею 47,9 кв.м., житловою площею 16,2 кв.м., з господарськими спорудами та надвірними будівлями літня кухня Б, б, сарай В, гараж Г, погріб г, огорожа №1,5(т.2 а.с.42-44).

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 29.01.2025 року прийнято заяву представника позивача-адвоката Цуркана Віктора Івановича про збільшення розміру позовних вимог (т.2 а.с.63-66).

10.03.2025 представник позивачів ОСОБА_8 та ОСОБА_12 -адвокат Цуркан В.І. подав до суду через підсистему Електронний суд позовну заяву про визнання недійсними договорів дарування, в якій просив визнати недійсними договори дарування - житлового будинку (технічне позначення А-1) від 14.06.2024 р., розташованого за адресою по АДРЕСА_5 , загальною площею 85.8 кв.м., житловою площею 57.3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами літня кухня Б, б, сарай В, навіс в, погріб в1, навіс в2, гараж В1, сарай Г, вбиральня Д, огорожа № 4, 5, укладеного між ОСОБА_1 , як дарувальника з однієї сторони, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , як обдарованих з іншої сторони, по 1/2 рівній частки, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпаком Віталієм Івановичем, номер свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 4764; земельної ділянки та житлового будинку від 14.06.2024 р., розташованих за адресою по АДРЕСА_5 , земельна ділянка площею 0.1500 га за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :30:001:0682, експлікація земельних угідь: малоповерхова забудова 0.0114 га, малоповерхова забудова 0.0093 га, рілля - 0.0678 га, малоповерхова забудова 0.0431 га, малоповерхова забудова 0.0184 га, з розташованим на земельній ділянці житловим будинком за умовним позначенням А-1 загальною площею 85.8 кв.м., житловою площею 57.3 кв.м., з господарськими спорудами та надвірними будівлями літня кухня Б, б, сарай В, навіс в, погріб в1, навіс в2, гараж В1, сарай Г, вбиральня Д, огорожа № 4, 5, укладеного між ОСОБА_1 , як дарувальником з однієї сторони, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , як обдарованих з іншої сторони, по 1/2 рівній частки, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпаком Віталієм Івановичем, номер свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 4764, зареєстрованого у реєстрі за № 970; житлового будинку від 14.06.2024р., розташованого за адресою по АДРЕСА_6 , за умовним позначенням А-1 загальною площею 47.9 кв.м., житловою площею 16.2 кв.м., з господарськими спорудами та надвірними будівлями літня кухня Б, б, сарай В, гараж Г, погріб г, огорожа №1, 5, укладеного між ОСОБА_1 , як дарувальником з однієї сторони, та ОСОБА_9 , як обдарованою з іншої сторони, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпаком Віталієм Івановичем, номер свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №4764, зареєстрованого у реєстрі за № 971(т.2 а.с.136-140).

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 12.03.2025 року прийнято до спільного розгляду позовну заяву ОСОБА_8 та ОСОБА_12 про визнання недійсними договорів дарування та залучено ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , до участі у справі як третіх осіб, що не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача. В іншій частині відмовлено (т.2 а.с.160163).

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 03.04.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У ході розгляду справи представник позивача -адвокат Цуркан В.І. підтримував позовні вимоги з мотивів викладених у первісному та уточненому позові, посилаючись при цьому на існуючу практику Верховного Суду України та Верховного Суду, а саме постанови від 16.10.2020р. № 910/12787/17, від 1.06.2016р. № 920/1771/14, від 30.11.2016р. № 10/31110/15, від 10.05.2023р. по справі № 755/17944/18, від 3.07.2019р. у справі № 369/11268/16-ц, від 12.04.2023р. у справі № 161/12564/21, від 6.10.2022р. у справі № 904/624/19, від 10.02.2021р. в справі № 754/5841/17 та ін.

У судове засідання 04.07.2025 представник позивача Свириденко О.І., та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_8 та ОСОБА_12 -адвокат Цуркан В.І. не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити та розгляд провести за його відсутності на відсутності позивача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача.

Представник відповідача -адвокат Рябоконь О.В. та відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнали, та просили відмовити у його задоволенні з мотивів викладених у відзиві. При цьому пояснили, що в момент укладення договору дарування земельної ділянки і житлового будинку від 14.06.2024 року, розташованого за адресою по АДРЕСА_5 , та житлового будинку від 14.06.2024 року, розташованого за адресою по АДРЕСА_6 , нерухоме майно під будь- якою забороною не перебувало. Позов не містить доказів наміру сторін вчинити фіктивний правочин. Позивачем не надано доказів на підтвердження умислу відповідачів на укладення договору дарування без наміру створення реальних правових наслідків. Реєстрація права власності свідчить про реальність настання правових наслідків для сторін правочину.

Відповідач ОСОБА_9 у судове засідання 04.07.2025 року не з`явились, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає та просила відмовити в задоволення позовних вимог позивача.

Відповідач ОСОБА_10 у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що її батько ОСОБА_1 і мати ОСОБА_15 прийняли рішення при житті розподілити між дочками своє майно шляхом оформлення договорів дарування. Що і було здійснено 14.07.2024. Щодо наявності кримінального провадження у відношенні її батька, вважає, що у разі визнання його винуватим, та стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди за рішенням суду, вона з сестрою допоможуть її відшкодувати. Крім того, батько працює та має інше рухоме майно.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_12 та ОСОБА_8 до суду не з`явились.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпак В.І. у судовому засіданні пояснив, що при оформленні договорів дарування 14.07.2024 належним чином перевірив наявність обтяжень нерухомого майна ОСОБА_1 , та не виявивши таких, посвідчив їх.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 ЦК України.

У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту.

Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань).

Ефективність захисту цивільного права залежить від характеру вимоги, що висувається до порушника та характеру правовідносин, які існують між позивачем та відповідачем.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 листопада 2019 року у справі №910/8357/18 вказано, що для вирішення питання про визнання недійсним правочину оспорюваного заінтересованою особою правове значення має встановлення впливу наслідку вчинення такого правочину на права та законні інтереси цієї особи.

У даному випадку важливим є врахування, що таке звернення заінтересованої особи до суду із позовом про визнання недійсним договору є направленим на усунення несприятливих наслідків для цієї особи (недопущення їх виникнення у майбутньому), пов`язаних із вчиненням такого правочину.

Тому у разі оскарження правочину заінтересованою особою необхідним є надання оцінки дій сторін цього договору в контексті критеріїв добросовісності, справедливості, недопустимості зловживання правами, зокрема, спрямованим на позбавлення позивача в майбутньому законних майнових прав.

Позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України) та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування земельної ділянки та житлового будинку від 14.06.2024р., зареєстрованого у реєстрі за № 970, сторони ОСОБА_1 , як дарувальник, та ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , як обдаровані, попередньо ознайомлені з вимогами цивільного законодавства щодо недійсності правочинів, перебуваючи при здоровому розумі, ясній пам`яті та діючи добровільно, розуміючи значення своїх дій та правові наслідки укладеного договору, домовилися про те, що дарувальник (батько) безоплатно передає у власність обдарованим (дочкам) ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в рівних частках (по 1/2 частці кожній) земельну ділянку за адресою по АДРЕСА_5 , площею 0.1500 га за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер - :30:001:0682, експлікація земельних угідь: малоповерхова забудова 0.0114 га, малоповерхова забудова 0.0093 га, рілля - 0.0678 га, малоповерхова забудова 0.0431 га, малоповерхова забудова 0.0184 га, з розташованим на земельній ділянці житловим будинком А-1 загальною площею 85.8 кв.м., житловою площею 57.3 кв.м., господарські будівлі та споруди літня кухня Б, б, сарай В, навіс в, погріб в1, навіс в2, гараж В1, сарай Г, вбиральня Д, огорожа № 4, 5 (т.1 а.с.138-139).

Відповідно до договору дарування житлового будинку від 14.06.2024р., зареєстрованого у реєстрі за № 971, сторони ОСОБА_1 , як дарувальник, та ОСОБА_9 , як обдарована, попередньо ознайомлені з вимогами цивільного законодавства щодо недійсності правочинів, перебуваючи при здоровому розумі, ясній пам`яті та діючи добровільно, розуміючи значення своїх дій та правові наслідки укладеного договору, домовилися про те, що дарувальник (батько) безоплатно передає у власність обдарованій (дочці) ОСОБА_9 будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_6 загальною площею 47,9 кв.м., житловою площею 16,2 кв.м., господарські будівлі та споруди: літня кухня Б, б, сарай літ В, погріб літ. г, гараж літ.Г, огорожа № 1, 5 (т.2 а.с.80-81).

23.06.2024 заступник начальника СВ ВП № 4 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавськ й області капітан поліції Безсмертний О.О., розглянувши матеріали досудово о розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань sa №0000540 від 10.12.2023, за ознаками кримінального правопорушень я, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України та встановивши наявнісгь достатніх доказів для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінальн їх правопорушень, відповідно до ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України повідомив ОСОБА_1 про те, що він підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руку особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження та смерть потерпілого, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереженні внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст 135 КК України (т.1 а.с.79-81).

Судом встановлено, та не оспорюється сторонами та учасниками справи, що 14.07.2024р. в межах досудового слідства потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 заявлений цивільний позов на відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди в наслідок ДТП. На даний час, судова справа № 535/641/24 (1-кп/535/229/24) в порядку кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2023 року за №0000540, знаходиться на розгляді в Котелевському районному суді Полтавської області. Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 05.08.2024 року № 535/641/24 (1- кп/53 5/229/24) вирішені питання про забезпечення позову у спосіб накладення заборони на відчуження та заборони здійснювати будь-які реєстраційні дії на відчуження будь-якого рухомого та нерухомого майна, належного ОСОБА_1 .

Згідно із ч.ч.2 та 3 ст.13 ЦК при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч.4 ст.13 ЦК).

У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч.6 ст.13 ЦК).

Згідно з ч.1 ст.717 ЦК за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно до ч.1 ст.722 ЦК право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ч.5 ст.203 ЦК правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням ч.ч.1 та 3 ст.203 ЦК що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним.

У ст.215 ЦК унормовано, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

За змістом ст.234 ЦК фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Хоча Цивільний кодекс України і не містить визначення фраудаторності правочину, проте в реаліях сучасного українського правосуддя, зокрема цивільного процесу, це не просто наукове визначення, а реальний інструмент протидії можливим спробам боржників уникнути відповідальності.

Фраудаторні правочини - це дії боржника, які формально виглядають як звичайні цивільні правочини, але мають одну приховану мету - уникнути виконання зобов`язань перед кредитором. Тобто йдеться про продаж, дарування або іншу передачу майна, яка покликана зменшити активи боржника й зробити його «юридично порожнім» для подальшого стягнення. Велика Палата Верховного Суду сформулювала підхід, за яким допускається кваліфікація фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як: фіктивного (стаття 234 ЦК України); такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України); такого, що порушує публічний порядок (частини перша та друга статті 228 ЦК України).

Судова практика сьогодні зводиться до того, що будь-який правочин, вчинений боржником у період настання в нього зобов`язання з погашення боргу й що призводить до погіршення його платоспроможності, підлягає сумніву й набуває ознак фраудаторності. Навіть у разі реального виконання такого правочину (тобто оформлення договору й передачі майна на користь третіх осіб) це не виключає того, що він був спрямований на недопущення звернення стягнення і його можна визнати недійсним за загальними правилами цивільного права.

Верховний Суд неодноразово підтверджував: якщо правочин здійснено з «метою уникнення сплати боргу або виконання судового рішення» і при цьому він містить характерні ознаки фраундаторності, такий правочин можна визнати незаконним на підставі ст. 3 і 13 ЦКУ та загальних принципів добросовісності.

Головні ознаки фраудаторності - це обставини, які вказують, що договір укладався не в інтересах власника, а з метою «вивести» активи від стягнення кредитора. Зокрема, до них можемо віднести такі: момент укладення, якщо договір укладено після виникнення боргу або незадовго до можливого звернення стягнення, це викликає підозру; афілійованість сторін: передача майна родичам або бізнес-партнерам боржника викликає сумніви в добросовісності; неринкова вартість: договір купівлі-продажу за заниженою ціною або без оплати - типова ознака фраудаторності; фінансовий стан боржника: якщо він має борги й водночас «роздаровує» активи;мета правочину: якщо дії спрямовані на уникнення звернення стягнення - це вже правова підстава для визнання угоди недійсною; фактичне виконання: якщо договір оформлено, але реальна передача коштів чи майна не здійснена або здійснена лише номінально, це вказує на імітацію угоди.

У постанові Верховного Суду від 07 грудня 2018 року у справі N 910/7547/17 зроблено висновок, що з конструкції частини третьої статті 13 ЦК України випливає, що дії особи, які полягають у реалізації такою особою свого права, однак вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, є формою зловживання правом. Вчинення власником майна правочину З розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи-стягувача за рахунок майна цього власника, може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора.

У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі N 755/17944/18 (провадження N 61 -8180св21) зроблено висновок, що договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як сплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції "фраудаторності" при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника).

У постанові ВП ВС від 3 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц вказано, що особа має право звернутися до суду з позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника (фраудаторний правочин), на підставі загальних засад цивільного законодавства та недопустимості зловживання правом або послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України.

Відповідно до викладеного в постанові КЦС ВС від 24 липня 2019 року в справі № 405/1820/17: «будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину». У цій справі Суд визнав, що наявність обставини, що правочин із третьою особою, за яким боржник відчужив майно, реально виконаний, не виключає тієї обставини, що він направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника та, відповідно, може бути визнаний недійсним на підставі загальних засад цивільного законодавства.

У постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі N 456/604/17 (провадження N 61-320св21) зазначається, що власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

У постанові КЦС ВС від 18 травня 2022 року в справі № 643/15604/17 суд дійшов висновку, що встановлення фраудаторності договору є достатньою та самостійною підставою визнання його недійсним і застосування наслідків його недійсності. Належним способом захисту права/інтересу кредитора за вимогою про повернення сторін у первісний стан, тобто відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини другої статті 16 ЦК України), є повернення відповідного майна боржнику, і для такого повернення оспорювання наступних правочинів (реєстраційних дій) щодо цього майна не вимагається.

У постанові КЦС ВС від 12 квітня 2023 року в справі № 161/12564/21 зазначено, що рішення суду про відновлення становища, яке існувало до порушення, шляхом повернення частки в праві спільної часткової власності є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права за боржником.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положеннями ст.ст.79, 80 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні Наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем не надано беззаперечних доказів, що станом на момент укладення оспорюваних договорів дарування нерухомого майна відповідачем ОСОБА_1 своїм дочкам відповідачам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 існували обставини, які б свідчили про наявність будь яких боргових зобов`язань чи зобов`язань пов`язаних з відшкодуванням шкоди перед позивачем. Крім того, необхідною та достатньою умовою обгрунтованості позовних вимог за наведених обставин, є доведеність вини особи у вчинені злочину, в наслідок якого позивачу було заподіяно майнової, моральної шкоди та доведеність розміру завданої шкоди. Пред`явлення цивільного позову у кримінальному провадженні (після посвідчення договорів дарування) не свідчить про виникнення у відповідача (підозрюваного) зобов`язання відшкодувати заявлену до стягнення суму, адже у кримінальному провадженні № 0000540 не ухвалено рішення про відшкодування завданої шкоди (стягнення грошових коштів). Станом на момент укладення оспорюваних договорів дарування нерухомого майна, відповідач не перебував у статусі підозрюваного, позивачем по справі не було подано жодного клопотання, позову, заяви про забезпечення позову.

З урахуванням наведеного, судом не встановлено ознак фіктивності (фраудаторності) оспорюваних договорів дарування від 14.06.2024, які вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цими правочинами, з метою зробити не можливим виконання судового рішення про стягнення коштів на відшкодування шкоди, завданої в наслідку ДТП, у зв`язку з чим, у позові належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 202, 203, 207, 215,ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 158, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , представник позивача- адвокат ЦУРКАН ВІКТОР ІВАНОВИЧ до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, що не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області КОВПАК ВІТАЛІЙ ІВАНОВИЧ , про визнання недійсним договору дарування з підстав застосування фраудаторного правочину відмовити.

Заходи забезпечення позову за ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 10.01.2025 - скасувати, після набрання рішенням законної сили.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.М. Гуляєва