ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2-о/521/429/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

07 липня 2025 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси Сегеда О.М., дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`ю, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк»,

встановила:

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду

м. Одеси із заявою про встановлення факту проживання однією сім`ю,в якості заінтересованої особи заявником визначено: ПАТ «Укрсиббанк».

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2025 року вищевказану справу було передано на розгляд до Хаджибейського районного суду м. Одеси за підсудністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Хаджибейськогорайонного суду м. Одеси від 03 липня 2025 року, справу було передано на розгляд судді Сегеді О.М.

Справа отримана суддею 04 липня 2025 року.

Дослідивши матеріали заяви, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 4 статті 315 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір - це суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

У п. 21 цієї постанови роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно із спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту проживання разом з ОСОБА_2 на день її смерті необхідно їй для отримання спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, під час вирішення питання про відкриття у справі окремого провадження встановлено наявність спору про право, який повинен вирішуватись в порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження.

З огляду на викладене, з метою недопущення порушення прав, свобод та інтересів осіб, які не залучені до участі у справі, визначення кола спадкоємців, права та інтереси яких може порушити ухвалене у справі рішення та залучення інших спадкоємців (у випадку їх наявності) або територіальної громади до участі у справі, так як станом на день подання заяви коло спадкоємців не є визначеним, з урахуванням цих обставин, суд вбачає наявним спір про право на спадкування після померлого, який належить розглядати в порядку загального позовного провадження, а не у окремому провадженні.

Отже, оскільки із дослідженої заяви вбачається спір про право, заява не може бути розглянута в порядку окремого провадження, в якому не застосовуються засади змагальності, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до вимог ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Заявник не позбавлена можливості звернутися до суду із позовною заявою про встановлення зазначеного факту із використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження, зокрема до інших спадкоємців які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем має бути відповідний орган місцевого самоврядування, що також узгоджується із роз`ясненнями, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування».

На підставі викладеного, керуючись ст. 260-261, 293, 315, 353 ЦПК України, суддя

ухвалила:

У відкритті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`ю, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.М. Сегеда