УХВАЛА

08 липня 2025 року

м. Київ

справа № 541/3870/24

провадження № 61-6415ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 листопада 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 березня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Професійно-технічного училища № 44 м. Миргорода про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Професійно-технічного училища № 44 м. Миргорода про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 листопада 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 06 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 листопада 2024 року залишено без змін.

14 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 листопада 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 березня 2025 року, ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме: надання доказів отримання постанови апеляційного суду; заявлення клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень; надіслання уточненої редакції касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України.

Заявницею вимоги ухвали суду касаційної інстанції виконано.

ОСОБА_1 порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що копію постанови Полтавського апеляційного суду від 06 березня 2025 року вона отримала 18 квітня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з підписом заявниці, яке направлене до Полтавського апеляційного суду.

На виконання ухвали Верховного Суду від 27 травня 2025 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області надіслано на електрону адресу Верховного Суду лист, зі змісту якого слідує, що копію постанови Полтавського апеляційного суду від 06 березня 2025 року було надіслано ОСОБА_1 01 квітня 2025 року супровідним листом Полтавського апеляційного суду № 541/3870/24/7907/2025. Докази вручення поштового відправлення ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску

з інших поважних причин.

Врахувавши наведені заявницею обставини, колегія суддів дійшла висновку, що причину пропуску процесуального строку слід визнати поважною. Клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а строк на касаційне оскарження - поновленню на підставі частини другої статті 390 ЦПК України.

Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявниця зазначає неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 571/1306/16-ц, від 17 липня 2019 року у справі № 523/3612/16-ц, від 24 липня 2019 року у справі № 760/23795/14-ц, від 25 вересня 2019 року у справі № 642/6518/16-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 697/2368/15-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 686/24003/18, від 19 серпня 2020 року у справі № 287/587/16-ц, від 11 жовтня 2023 року у справі № 288/1537/20, від 12 липня 2023 року у справі № 125/1514/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також вказує, що суди не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Обґрунтовуючи неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права в оскаржених судових рішеннях, ОСОБА_1 у касаційній скарзі, серед іншого, посилається зокрема на: постанови Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 203632/11, від 15 липня 2019 року у справі № 295/499/17, від 30 жовтня 2019 року у справі № 310/2881/17.

Однак, за відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, зазначені справи Верховним Судом не розглядались, вказані заявницею судові рішення не ухвалювалися, отже не можуть підтверджувати підстави касаційного оскарження.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 листопада 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 березня 2025 року, після усунення недоліків, відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, а тому касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарженнярішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 листопада 2024 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 06 березня 2025 року.

Відкрити касаційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Професійно-технічного училища № 44 м. Миргорода про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 листопада 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 березня 2025 року.

Витребувати з Миргородського міськрайонного суду Полтавської області цивільну справу № 541/3870/24.

Надіслати іншому учаснику справи № 541/3870/24 копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 28 липня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович