Справа № 523/289/25
Провадження №2/523/943/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання - Дмітрієвої В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17, в м. Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Месропянцевої О.В. звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

03 квітня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог в якій позивач просила :

- визнати спільним сумісним майном подружжя транспортний засіб: автомобіль марки Kia Optima, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля марки Kia Optima, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог, зазначено що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.10.2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 10.10.2019 року.

За час перебування у шлюбі подружжям було придбано автомобіль марки Kia Optima, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується листом № 31/4АЗ 200 2025 від 03.01.2025 (138524) ГСЦ МВС, відповідно до якого цей транспортний засіб зареєстрований 18.07.2023 на ОСОБА_2 .

Таким чином, вказаний автомобіль відповідно до ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу.

У позасудовому порядку позивачу з відповідачем не вдається знайти порозуміння щодо поділу належного їм майна.

З урахуванням всього вищевказаного, позивач вважає, що буде справедливим здійснити поділ майна на дві рівні частини відповідно.

Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 10.01.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 10.01.2025 року вижито заходи забезпечення позову.

Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 10.01.2025 року витребувано з докази.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03.04.2025 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті цивільну справу.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява представника позивача адвоката Месропянцевої О.В. про підтримання позовних вимог, в якій вона також просила розглянути справу у їх з позивачем відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, представник відповідача адвокат Хлєбнікова Н.А. надала до суду заяву про визнання позовних вимог, просила розглянути справу у їх з позивачем відсутність.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ сумісного майна подружжя.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який був зареєстрований 10 жовтня 2019 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 3456.

За час перебування у шлюбі подружжям було придбано автомобіль марки Kia Optima, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується листом № 31/4АЗ 200 2025 від 03.01.2025 (138524) Головного сервісного центру МВС, відповідно до якого цей транспортний засіб зареєстрований 18.07.2023 за ОСОБА_2 .

За загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

При визначенні майна, яке підлягає поділу, необхідно вирішити питання, коли саме сторонами припинений шлюб; обсяг спільного майна, нажитого за час ведення спільного господарства; джерел його придбання, наявності боргів подружжя за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ст. 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Згідно зі ст.71 СК України встановлено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні майна, яке підлягає поділу, необхідно вирішити питання, коли саме сторонами припинений шлюб; обсяг спільного майна, нажитого за час ведення спільного господарства; джерел його придбання, наявності боргів подружжя за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшенням, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості.

Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач позовні вимоги щодо визнання спільним сумісним майном подружжя транспортного засобу: автомобіля марки Kia Optima, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину автомобіля марки Kia Optima, не заперечував, позов визнав.

За таких обставин, суд вважає позов є доведеним та таким, що підлягає задоволенню, а невизнане право позивача підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання права власності на майно в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на визнання стороною відповідача позову, до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету, а 50 відсотків стягнути з відповідача на користь позивача.

Визначаючи суми судового збору, які підлягають поверненню з державного бюджету, та які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить із наступного.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 226, 16 грн, із розрахунку вартості автомобіля 378270 грн./2 = 189135 грн. + 25 000 грн (1/2 частина грошових коштів на банківських рахунках.

В процесі розгляду справи судом, позивач зменшив розмір позовних вимог, виключивши вимоги про стягнення 25 000 грн (1/2 частина грошових коштів на банківських рахунках).

Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 25.06.2025 року зобов`язано Головне управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області (м.Одеса, вул. Садова, 1-А, а/с 92) повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_4 ) суму судового збору в розмірі 1713,08 грн., сплаченого на рахунок № НОМЕР_5 , МФО 899998, згідно платіжної інструкції №0.0..1 від 04.01.2025 року.

З огляду на викладене, розподілу підлягає сума судового збору у розмірі 1513,08 грн., з якої 756,54 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, а 756,54 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.60,61,63,71Сімейного кодексу України, ст. ст. 2,4,11,12,13,74,141,142, 206,247,258,263,264,265,355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ сумісного майна подружжя задовольнити.

Визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_4 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ), транспортний засіб: автомобіль марки Kia Optima, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності на 1/2 частину автомобіля марки Kia Optima, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 756,54 грн.

Зобов`язати Головне управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області (м.Одеса, вул. Садова, 1-А, а/с 92) повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_4 ) суму судового збору в розмірі 756,54 грн., сплаченого на рахунок № НОМЕР_5 , МФО 899998, згідно платіжної інструкції №0.0..1 від 04.01.2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 07.07.2025р.

Суддя: К.О. Далеко