Справа № 365/183/24
Номер провадження: 2/365/9/25
У Х В А Л А

07 липня 2025 року селище Згурівка

Згурівський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Кучерявої Л.М.

за участі секретаря судового засідання Матвієнко Н.В.

представника позивача адвоката Довгаля С.В.

представника відповідача адвоката Миколаєвої Ю.В.

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в режимі відеоконференцзв`язку у порядку загального позовного провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Позднякова Надія Миколаївна, про визнання договору купівлі-продажу удаваним та недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Згурівського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за вказаним вище позовом.

24 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» уповноважений представник позивача ОСОБА_1 адвокат Довгаль С.В. подав до суду клопотання про повернення в підготовче судове засідання, яке обґрунтовує тим, що 26.08.2024 ним було подано до суду клопотання у цій справі про надання та витребування доказів та допит свідків. 07 листопада 2024 року Згурівський районний суд Київської області відмовив йому у задоволенні вказаного клопотання лише з тієї підстави, що таке клопотання не було подано ним під час підготовчого засідання. Подати вказане клопотання на стадії підготовчого засідання він не міг, оскільки вступив у справу, як представник позивача, вже на стадії судового розгляду. Зазначає, що суд безпідставно ототожнює його з представником позивача адвокатом Скоромною І.М., позбавляючи його права на індивідуальний підхід щодо захисту прав позивача ОСОБА_1 , чим порушує його право на захист та його право на здійснення адвокатської діяльності. Також вказує, що відмовляючи у задоволенні вказаних клопотань суд також порушив принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, застосовуючи занадто формалізований підхід, без врахування поважності причин неможливості подання ним цих клопотань на стадії підготовчого судового провадження, адже аналіз поданих документів, допит свідків та витребовувані докази мають істотне значення для розгляду та вирішення справи. Вважає, що вирішення його клопотань про долучення документів до матеріалів справи, допит свідків та витребування у нотаріуса матеріалів справи щодо посвідчення спірного договору є вагомими обставинами, які мають значення для правильного вирішення справи, тому їх необхідно вирішити та задовольнити, а вбачаючи позицію суду, викладену в ухвалі від 07.11.2024 це можливо зробити лише на стадії підготовчого судового засідання, тому просить повернутися до стадії підготовчого засідання та призначити у справі підготовче засідання для вирішення питань, пов`язаних з долученням документів до матеріалів справи, допитом свідків та витребуванням у нотаріуса матеріалів справи щодо посвідчення спірного договору, викладених у його клопотанні від 26 серпня 2024 року.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Довгаль С.В. своє клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження підтримав, зазначив, що не мав можливості заявити клопотання про надання та витребування доказів та допит свідків раніше, оскільки не брав участі у даній справі на стадії підготовчого провадження. У справі він діє сам, а не разом із адвокатом Скоромною І.М., з нею він не спілкується взагалі, судова практика дозволяє здійснити повернення на стадію підготовчого провадження і такий перехід необхідно здійснити задля уникнення надмірного формалізму.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Миколаєва Ю.В. заперечувала щодо задоволення заявленого клопотання, оскільки вважає його необґрунтованим. Підготовче провадження закінчене, а норма яка б визначала підстави для повернення на стадію підготовчого провадження у цивільному законодавстві відсутня. Вважає, що заявлення клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження є безпідставним затягуванням судового розгляду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_1 адвокат Скромна І.М., відповідач ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Позднякова Н.М. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Позивач, представник позивача адвокат Скромна І.М. та відповідач про причини неявки суд не повідомили. Третя особа направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Розглянувши клопотання представника позивача, заслухавши думку учасників справи, враховуючи основні засади цивільного судочинства, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За змістом ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно з ч. 1 ст. 197 ЦПК України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Згідно із ч. 2 ст. 189 ЦПК України, підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Цивільним процесуальним кодексом України встановлено відповідні процесуальні строки на вчинення учасниками справи певних процесуальних дій, зокрема, на подання заяв по суті спору, подання заяв та клопотань, подання доказів.

При розгляді справи в порядку загального позовного провадження докази, заяви та клопотання подаються сторонами та вирішуються судом на стадії підготовчого провадження, у встановлені законом або судом строки.

Нормами ЦПК України не передбачено підстав, за яких є можливим повернення до підготовчого провадження на стадії судового розгляду справи, після закриття підготовчого провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, від 16.02.2021 у справі № 922/2115/19, в ухвалі від 22.06.2021 у справі № 923/525/20, постанові від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. Однак такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), зроблено висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, № 19164/04, §47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Отже, заявляючи клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження заявник має навести вагомі обставини, які потребують процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Представник позивач ОСОБА_1 адвокат Довгаль С.В. обґрунтовує клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження необхідністю вирішення його клопотання про долучення та витребовування доказів та допит свідків, що було ним подане 26 серпня 2024 року. Також зазначає, що ним було подане клопотання про призначення у справі експертизи.

Судом встановлено, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Позднякова Надія Миколаївна, про визнання договору купівлі-продажу удаваним та недійсним був поданий до Згурівського районного суду Київської області 13 березня 2024 року представником позивача адвокатом Скоромною І.М.

18 березня 2024 року суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою вказану позовну заяву залишила без руху на надала строк на усунення недоліків.

28 березня 2024 року суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначила у справі підготовче засідання, встановила сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Згурівський районний суд Київської області 12.06.2024 постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 17 липня 2024 року.

З тексту ухвали суду від 12.06.2024 вбачається, що саме уповноважений представник позивача адвокат Скоромна І.М. просила закрити підготовче провадження і призначити справу до судового розгляду. Вважає, що всі вимоги, передбачені ст. 197 ЦПК України виконані, позовні вимоги викладені у позові, сторони позову зазначені вірно, всі докази подані до суду разом із позовною заявою, клопотань щодо витребування додаткових доказів немає, питань про виклик у судове засідання свідків на разі немає, доповнень не має. Відповідач ОСОБА_2 та її уповноважений представник Миколаєва Ю.В. вважають за можливе призначити справу до розгляду по суті, оскільки у підготовчому засіданні виконані всі вимоги, передбачені ст. 197 ЦПК України, заяв та клопотань не мають.

17 липня 2024 року суд залучив до участі у справі адвоката Довгаля Сергія Володимировича, як представника позивача, задовольнив клопотання представника позивача та надав йому можливість ознайомитися із матеріалами справи, відклав розгляд справи по суті на 12.08.2024.

26 серпня 2024 року через систему «Електронний суд» уповноважений представник позивача ОСОБА_1 адвокат Довгаль С.В. подав до суду клопотання про надання та витребування доказів і допит свідків. Заявлене клопотання було розглянуте у судовому засіданні 07.11.2024, в зв`язку із відкладеннями розгляду справи. За результатами розгляду клопотання Згурівський районний суд Київської області постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Довгаля Сергія Володимировича про надання та витребування доказів і допит свідків.

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання суд виходив з того, що адвокат Скоромна І.М. та позивач ОСОБА_1 до суду письмову заяву з повідомленням про припинення представництва або обмеження повноважень представника не подали. Тобто, адвокат Скоромна І.М. на момент розгляду клопотання адвоката Довгаля С.В. вважається також представником позивача. Саме поняття «представництво» передбачає вчинення правомірних юридичних дій однією особою (представником) від імені іншої особи (яку представляють), які безпосередньо створюють, змінюють або припиняють для останньої цивільні права та обов`язки. Діяльність представника здійснюється в силу повноважень і створює безпосередні правові наслідки для визначеної особи, яку представляють.

Таким чином, постановляючи ухвалу 07.11.2024, суд прийшов до висновку, що зміна або залучення іншого представника у цивільній справі не є виключною чи поважною обставиною, яка могла би бути підставою для поновлення строку для подання клопотання про надання і витребування доказів та допит свідків. Сторонами у цивільному процесі є сторона позивача та сторона відповідача. Представник позивача адвокат Скоромна І.М. діяла виключно в інтересах позивача ОСОБА_1 , тобто як сторона позивача, яка розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд та на підставі тих доказів, які вважала за необхідне долучити до позовної заяви. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Посилання представника позивача адвоката Довгаля С.В. на непрофесійність представника позивача адвоката Скоромної І.М. суд розцінює як суб`єктивне твердження і не може вважатися як поважна причина пропуску строку для заявлення клопотання на стадії судового розгляду по суті. Крім того, докази, які просить представник позивача адвокат Довгаль С.В. долучити до матеріалів справи та витребувати у приватного нотаріуса, не є тими доказами, які не могли бути поданими у встановлений законом строк з об`єктивних причин, тобто про існування яких не знав чи не міг знати позивач чи його представник адвокат Скоромна І.М.

Тобто, підставою для відмови у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Довгаля С.В. стала відсутність виключних, поважних та об`єктивних обставин для поновлення строку для подання клопотання про надання і витребування доказів та допит свідків, а не те, що таке клопотання було подано на стадії судового розгляду по суті, а не на стадії підготовчого провадження.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно ч. 2, 4, 5, 8 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Також під час підготовчого провадження у справі (протягом майже 3-х місяців) стороною позивача не було заявлено про неможливість подання у встановлений законом строк доказів, не заявлено клопотань про витребування доказів в строк, передбачений ст. 84 ЦПК України, тощо.

Сподівання представника позивача адвоката Довгаля С.В. на задоволення судом клопотання про витребування та надання доказів та допит свідків та, у зв`язку з відмовою в його задоволенні, виникнення необхідності у повторному його вирішенні, але на стадії підготовчого провадження, не може бути поважною причиною для повернення до стадії підготовчого провадження та подання відповідних клопотань поза межами встановлених ЦПК України строків. При цьому суд зазначає, що представник позивача адвокат Довгаль С.В. подав до суду клопотання про витребування та надання доказів та допит свідків 26 серпня 2024 року після спливу 2-х місяців після закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, хоча був залучений у справу, як представник позивача, 17.07.2024 на першому судовому засіданні по суті.

Також суд звертає увагу на те, що клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження представником позивача адвокатом Довгаль С.В. було подано 24.04.2025, після спливу 10-ти місяців після закриття підготовчого провадження, хоча він не був позбавлений можливості і права заявити таке клопотання відразу тоді, коли був залучений до участі у справі як представник позивача 17.07.2024.

Отже, відмова судом в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Довгаля С.В. про надання та витребування доказів і допит свідків, не є поважною причиною та вагомою обставиною для повернення на стадію підготовчого провадження.

Повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття є правом, а не обов`язком суду і перебуває у його виключній дискреції.

З огляду на викладене та те, що підготовче провадження у справі проводилося майже три місяці та сторонам було надано достатньо часу для реалізації процесуальних прав, відсутність будь-яких обставин, які перешкоджали сторонам реалізувати свої права та обов`язки відповідно до вимог ЦПК України у підготовчому провадженні у встановлені строки, суд не вважає наведені представником позивача адвокатом Довгаль С.В. обставини (зміна чи залучення іншого адвоката та обрання попереднім адвокатом неефективного способу захисту, а також відмова суду у задоволенні клопотання про надання та витребування доказів) вагомими для повернення до стадії підготовчого провадження, для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Крім того, суд вважає, що відмова у задоволенні клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження не є обмеженням доступу до правосуддя та не позбавляє сторону позивача права на заявлення клопотань.

Отже, суд не вважає наведені представником позивача адвокатом Довгаль С.В. причини поважними, а обставини для повернення на стадію підготовчого провадження вагомими, у зв`язку з чим відмовляє в задоволенні клопотання до повернення до стадії підготовчого провадження.

При цьому суд наголошує, що необґрунтоване затягування строків розгляду справи і перебування в стані невизначеності учасників процесу свідчить про порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Виходячи з аналізу положень ЦПК України, на цивільне судочинство покладено обов`язок забезпечення розумності строків розгляду справ, а на сторони неприпустимість зловживання процесуальними правами. Крім того, виходячи з аналізу статті 5 ЦПК України, звернення до суду повинно мати ефективний спосіб захисту порушених прав.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції», рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України»).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 25.05.2018р. у справі № 910/31771/18, від 02.06.2020р. у справі № 910/6674/19.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 44, 48, 49, 58, 64, 189, 209, 261, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Довгаля Сергія Володимировича про повернення на стадію підготовчого провадження відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення і оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуюча суддя Л.М. Кучерява