Провадження №2/331/1179/2025
ЄУН 331/688/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року місто Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя в складі :

головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю : секретаря Постарнак М.М.,

розглянув в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут», Товариства з обмеженою відповідальністю «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ( далі суд) на розгляді перебуває справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут», Товариства з обмеженою відповідальністю «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» про захист прав споживачів, за результатами розгляду якого позивачі просять :

- визнати за позивачами право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз»;

- визнати незаконним та скасувати рішення АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про об`єднання споживачів будинку АДРЕСА_1 в єдину групу та включення будинку АДРЕСА_1 до плану розвитку газорозподільної системи міста Запоріжжя по встановленню загальнобудинкового вузла обліку природного газу;

- визнати, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» відповідно до статті 6 Закону України «Про комерційний облік природного газу» зобов`язаний за свій рахунок здійснити встановлення в квартирах позивачів індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам позивачам;

- зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» внести зміни до плану розвитку газорозподільної системи міста Запоріжжя, шляхом включення будинку АДРЕСА_1 до переліку багатоквартирних будинків, де повинні бути встановлені лічильники газу в кожне житлове приміщення побутових споживачів - власників житлових приміщень;

- зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» здійснити демонтаж об`єкта газорозподільної системи - вузла обліку газу з допоміжними пристроями та металевою шафою, який встановленій на газовій мережі будинку АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», після демонтажу об`єкту газорозподільної мережі - загальнобудинкового вузла обліку газу - здійснити роботи по відновленню газопостачання на газовій мережі багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , привівши її у попередній стан, який існував до встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу;

- зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» провести перерахунок об`єму спожитого природного газу відповідно до норм встановлених Постановою Кабінету Міністрів України № 619 від 8 червня 1996 року «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» в розмірі 3 м.куб. по особовим рахункам побутових споживачів - позивачів з листопада 2017 року, а саме ОСОБА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_1 , ОСОБА_2 по особовому рахунку № НОМЕР_2 , ОСОБА_3 по особовому рахунку № НОМЕР_3 , ОСОБА_4 по особовому рахунку № НОМЕР_4 , ОСОБА_5 по особовому рахунку № НОМЕР_5 , ОСОБА_6 по особовому рахунку № НОМЕР_6 , ОСОБА_7 по особовому рахунку № НОМЕР_7 , ОСОБА_8 по особовому рахунку № НОМЕР_8 , ОСОБА_9 по особовому рахунку № НОМЕР_9 , ОСОБА_10 по особовому рахунку № НОМЕР_10 ;

- зобов`язати ТОВ «Запоріжгаз збут» провести перерахунок плати за спожитий природний газ по особовим рахункам побутових споживачів - позивачів з листопада 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме ОСОБА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_1 , ОСОБА_2 по особовому рахунку № НОМЕР_2 , ОСОБА_3 по особовому рахунку № НОМЕР_3 , ОСОБА_4 по особовому рахунку № НОМЕР_4 , ОСОБА_5 по особовому рахунку № НОМЕР_5 , ОСОБА_6 по особовому рахунку № НОМЕР_6 , ОСОБА_7 по особоцрму рахунку № НОМЕР_7 , ОСОБА_8 по особовому рахунку № НОМЕР_8 , ОСОБА_9 по особовому рахунку № НОМЕР_9 , ОСОБА_10 по особовому рахунку № НОМЕР_10 .

- зобов`язати ТОВ «ГК «НАФТОБАЗ УКРАЇНИ» провести перерахунок плати за спожитий природний газ по особовим рахункам побутових споживачів - позивачів з 01.05.2022 року, а саме ОСОБА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_11 , ОСОБА_2 по особовому рахунку № НОМЕР_12 , ОСОБА_3 по особовому рахунку № НОМЕР_13 , ОСОБА_4 по особовому рахунку № НОМЕР_14 , ОСОБА_5 по особовому рахунку № НОМЕР_15 , ОСОБА_6 по особовому рахунку № НОМЕР_16 , ОСОБА_7 по особовому рахунку № НОМЕР_17 , ОСОБА_8 по особовому рахунку № НОМЕР_18 , ОСОБА_9 по особовому рахунку № НОМЕР_19 , ОСОБА_10 по особовому рахунку № НОМЕР_20 .

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 05 лютого 2025 року у цій справі відкрито провадження ; постановлено розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження ; справу призначено до розгляду у підготовче судове засідання ( а.с.82-84,т.1).

Ухвалою суду від 01 травня 2025 року підготовче провадження по справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті на 12 червня 2025 року 10.30 годин ( а.с.113,т.2).

В судове засідання, призначене на 12 червня 2025 року -10.30 годин, позивачі не з`явилися, хоча про дату час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

Згідно рекомендованих повідомлень - позивачі ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судову повістку виклик в судове засідання отримали особисто 09,10,11 травня 2025 року , про що свідчать їх підписи ( а.с.122-126, т.2).

Рекомендовані повідомлення про вручення позивачам ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 судових повісток про виклик до суду на 12 червня 2025 року -10.30 годин, повернулися до суду з поштовими відмітками про те, що адресати відсутні за вказаними в позові адресами ( а.с.128-142,т.2).

Будь-яких заяв, клопотань, заяв по суті справи від позивачів до суду не надходило.

Протокольною ухвалою суду від 12 червня 2025 року розгляд справи відкладено на 11 липня 2025 року 10.00 годин .

В судове засідання, призначене на 11 липня 2025 року -10.00 годин, позивачі не з`явилися, хоча про дату час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

Згідно рекомендованих повідомлень - позивачі ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 судову повістку виклик в судове засідання отримали особисто 23 червня 2025 року , про що свідчать їх підписи.

Рекомендовані повідомлення про вручення позивачам ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 судових повісток про виклик до суду на 11 липня 2025 року -10.00 годин, повернулися до суду з поштовими відмітками про те, що адресати відсутні за вказаними в позові адресами .

Будь-яких заяв, клопотань, заяв по суті справи від позивачів до суду не надходило.

11 липня 2025 року від представника відповідача - Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до суду надійшла заява, в якій він просить суд залишити позов без розгляду у зв`язку з повторною поспіль неявкою позивачів в судове засідання.

Суд, ознайомившись з доводами представника відповідача - Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», перевіривши матеріали справи, прийшов до такого.

З матеріалів справи вбачається , що позивачі не з`явилися для участі в судовому засіданні двічі поспіль.

Відповідно до положень частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального права, слід вважати, що повторною неявкою є друга поспіль неявка позивача або його представника, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причину, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Тобто зі змісту вищезазначених норм ЦПК слідує, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання, який був належним чином повідомлений, суд залишає позовну заяву без розгляду незалежно від причини такої неявки.

Зазначена правова позиція також викладена Верховним Судом у постанові від 07.05.2018 року у справі № 553/3688/16-ц.

Крім того, причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду.

Це підтверджується правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловленій в ухвалі № 6-24063 ск 15.

Згідно частини четвертої статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні у справі «Калашников проти Росії», Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Вищевказані норми процесуального права мають сприяти розглядові цивільних справ у розумні строки, оскільки неявка до суду позивача може свідчити про втрату ним інтересу до вирішення справи, а вирішення спору у такому випадку було б порушенням принципу диспозитивності.

Відповідно до частини другої статті 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати права і виконувати процесуальні обов`язки.

В порушення зазначеної норми процесуального права та не зважаючи на прийняті судом заходи для сприяння здійсненню позивачами своїх процесуальних прав, останні не виконали покладені на них процесуальні обов`язки та двічі поспіль у судове засідання не з`явилися, про причини неявок суд не повідомили.

На підставі викладеного, та з урахуванням того, що в матеріалах справи відсутні заяви позивачів про розгляд справи за відсутності сторони позивача, суд вбачає законні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до статті 257 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, а відповідно і не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовом.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання представника відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_5 (місце реєстрації: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_6 (місце реєстрації: АДРЕСА_7 ), ОСОБА_7 (місце реєстрації: АДРЕСА_8 ), ОСОБА_8 (місце реєстрації: АДРЕСА_9 ), ОСОБА_9 (місце реєстрації: АДРЕСА_10 ), ОСОБА_10 (місце реєстрації: АДРЕСА_11 ) до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (місцезнаходження: 69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7), Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» (місцезнаходження: 69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, буд. 26 «а»), Товариства з обмеженою відповідальністю «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1) про захист прав споживачів, залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачам їх право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Повний текст ухвали складено 11 липня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

Суддя: Н.Г.Скользнєва