Провадження № 2/756/915/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 липня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - Примак-Березовської О.С.,

за участі секретаря - Донеска А.Є.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму вартості товару у розмірі 1 667 грн., пеню у розмірі 1% від вартості товару за кожен день прострочення виконання вимоги про повернення коштів, починаючи з 21 серпня 2024 року до дня ухвалення рішення суду, також судові витрати у розмірі 1 211 грн 20 коп. та моральну шкоду в сумі 1 000 грн. Також просить зобов`язати відповідача прийняти товар ненаклеєної якості за його рахунок.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17 серпня 2024 року отримала та сплатила в інтернет-магазині сумку за посиланням https://ineed.ua. У замовлені продавцем зазначена ФОП ОСОБА_2 . Після отримання товару у відділенні поштового оператор «Нова пошта», позивачка виявила, що товар є неналежної якості та не відповідає її очікуванням, а саме, що каркас сумки був кривий. Факт оплати підтверджується скріншотом чека з застосунку «ПриватБанк», а також скріншотом із застосунку «Нова пошта», який також підтверджує оплату та отримання товару. 20 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача електронною поштою з вимогою обміняти товар або повернути кошти, але у відповідь отримала відмову.

Стверджує, що відповідач порушив її права на повернення коштів за товар неналежної якості, що передбачено статтею 8 Закону України «Про захист прав споживачів». У зв`язку з чим позивач звертається до суду.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 6 вересня 2024 року справу передано до Оболонського районного суду м. Києва за підсудністю.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Оболонського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року вказану справу передано на розгляд судді-доповідача Примак-Березовської О.С. Підставою для проведення повторного автоматизованого розподілу справи зазначено - звільнення з посади судді, у провадженні якої перебувала справа.

Справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до частини 5 статті 279 Цивільно процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За таких обставин, суд оцінивши усі наявні докази вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Суть спору сторін зводиться до неналежного виконання зобов`язання про надання товару належної якості.

З матеріалів справи вбачається, що 17 серпня 2024 року отримала та сплатила в інтернет-магазині сумку за посиланням https://ineed.ua. У замовлені продавцем зазначена ФОП ОСОБА_2 . Після отримання товару та його оплати на суму 1 667 грн у відділенні поштового оператор «Нова пошта», позивачка виявила, що товар є неналежної якості, а саме, що каркас сумки був кривий.

20 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача електронною поштою з вимогою обміняти товар або повернути кошти, але у відповідь отримала відмову. У зв`язку з чим вирішила звернутися до суду за захистом її прав споживача, відповідно до статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до частини 1 статті 2 Цивільно процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

З пункту 22 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» вбачається, що споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на захист своїх прав державою, належну якість продукції та обслуговування, безпеку продукції, необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця), відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав, об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).

Статтею 8 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено права споживача у разі придбання товару неналежної якості.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, у порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Частиною 3 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.

Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.

За змістом частини 9 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк.

За кожний день затримки виконання вимоги про усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

Частиною 1 статті 679 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Частиною 3 статті 680 ЦК України передбачено, якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку.

Пунктом 1 частини 1 статті 708 ЦК України передбачено, що у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право, серед іншого, вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення.

Відповідно до частини 3 статті 709 ЦК України вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару підлягає задоволенню продавцем або виготовлювачем протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк.

Отже, умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Залежність настання відповідальності продавця від моменту виникнення недоліків пояснюється тим, що за загальним правилом, встановленим частиною 1 статті 668 ЦК України, до моменту передання товару ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару несе продавець. При виявленні недоліків товару після переходу до покупця ризику його випадкового знищення або випадкового пошкодження саме на нього (покупця) покладається обов`язок доведення того, що недоліки виникли до передання йому товару.

Саме на споживача покладається обов`язок довести наявність істотного дефекту продукції, а тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.

Судом встановлено, що 17 серпня 2025 року позивач дійсно отримала товар від ФОП ОСОБА_2 , через послуги поштового оператора «Нова пошта», що підтверджується відповідним скріншотом, що міститься на аркушах справи 4 та 8. Однак, у підтвердження сплати за такий товар, позивачем надано роздруківку скріншоту на суму 1 667 грн від 17 серпня 2024 року, з якої неможливо ідентифікувати отримувача цих коштів. З інших наданих роздруківок переписки також не вбачається особа, з якою така велася, її ПІБ та будь-які ідентифікуючі дані такої особи, тобто продавця вказаного товару.

Дані, що містяться на фотокопії про картку № НОМЕР_1 не підтверджують приналежність такої картки саме позивачу. Інших підтверджуючих даних про те, що власником банківського рахунку з повним номером картки є саме ОСОБА_1 , і що з неї здійснювався такий переказ на оплату товару про який йдеться у позові, позивачем не надано.

Крім того, позивачем не надано у підтвердження доводів щодо неналежної якості товару будь-яких доказів, із наданої переписки у якій містяться фото такого товару, не вбачається можливим встановити його неналежну якість, пошкодження тощо.

Для застосування встановлених законом санкцій за порушення умови договору про якість товару необхідно, довести той факт, що товар є справді неналежної якості, має недоліки чи фальсифікований, тобто, виявлення цього факту слугує достатньою правовою підставою для покладення на продавця (виробника) відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що доводи позивача не підтверджені належними та допустимими доказами, тому вважає необхідним відмовити в задоволенні позову.

Керуючись статтями 2, 12, 81 ЦПК України, статтями 679, 708, 709 ЦК України, статями 1, 4, 8 Закону України «Про захист прав споживачів», суддя -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

СУДДЯ Ольга ПРИМАК-БЕРЕЗОВСЬКА