Справа №443/587/25
Провадження №2/443/484/25
РІШЕННЯ

іменем України

03 липня 2025 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника звернулося до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором позики № в розмірі 109012,48 грн., з яких 8999,98 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 100012,50 грн. сума заборгованості за відсотками та понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що 14 травня 2021 року між ТзОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір Позики №, який підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 14 травня 2021 на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № від 14.05.2021 та отримання кредиту згідно заявки анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника. Згідно договору позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту, основними умовами кредиту передбачено всі істотні умови договору, а саме розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконання цього договору.

24.11.2022 між ТзОВ «Інфінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №24/11-22/2, у відповідності до умов якого ТзОВ «Інфінанс» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права вимоги, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «Інфінанс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.11.2022 до договору факторингу №24/11-22/2 від 24.11.2022, позивач набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 109012,48 грн., з яких 8999,98 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 100012,50 грн. сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме 24.11.2022 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, відповідача має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики № в розмірі 109012,48 грн., з яких 8999,98 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 100012,50 грн. сума заборгованості за відсотками.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 30.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін у судове засідання.

19.05.2025 представником відповідача адвокатом Пащуком А.І. подано відзив на позовну заяву, згідно якої просить суд частково задоволити позовні вимоги на суму 8999,99 грн., оскільки відповідач здійснив оплату в сумі 2520,00 грн. 29.05.2021 року. Відзив на позовну заяву мотивує тим, що відповідач не заперечує факт укладення вище вказаного договору, проте, категорично заперечує розмір нарахованих відсотків за користування кредитними коштами.

Відповідно до паспорта споживчого кредиту процентна ставка становить 638,75% (1,75% в день), тип процентної ставки фіксована. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Тобто, вданому випадку процентна ставка не відповідає нормам чинного законодавства, а отже заборгованість нараховувалась не правильно, тому стягненню не підлягає. У розрахунку заборгованості зазначена лише сума заборгованості за відсотками, порядок її нарахування не зазначений. З наданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати за які дні, які проценти були нараховані та який був порядок нарахування. У такому випадку якщо відповідний розрахунок позивачем не здійснено або здійснено неправильно, суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми, які підлягають стягненню. В даному випадку, вважає, що сума заборгованості за відсотками стягненню не підлягає, оскільки позивачем не надано такого розрахунку, з якого вбачалось б можливим з`ясувати за які дні, які відсотки та який був порядок нарахування таких відсотків за договором позики, а тому вважаємо, що сума заборгованості в розмірі 100012,5 грн. стягненню не підлягає. Також зазначає, що Відповідач визнає тіло кредиту та готовий сплатити суму в розмірі 8 999,99 грн., суму заборгованості категорично заперечує, оскільки вона нарахована з порушенням вимог чинного законодавства. При цьому відповідачем сплачено повністю відсотки по кредиту і це відображено в розрахунку заборгованості, де відповідач здійснив оплату в сумі 2520 грн. 29.05.202021 року.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав у позику 9000 грн. строком на 15 днів та зобов`язаний був повернути кошти в сумі 11 362,50 грн. з яких: 9000 грн.- сума позики та 2362,50 грн.- проценти за користування кредитом.

Оскільки, за умовами договору про споживчий кредит сторони погодили строк його дії до 29.05.2021 року, тому починаючи із зазначеної дати, Позивач не мав права нараховувати відсотки за користування кредитом.

Враховуючи вищевикладене, розрахунок заборгованості по кредиту, який був наданий позивачем не відповідає умовам договору і є значно завищеним.

Як висловлено в правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 28 березня 2018 року №444/9515/12, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.

Відповідачем не підписано жодних правил та він із ними не був ознайомлений.

Тому безпідставними є посилання позивача на якісь правила, походження яких не відомі. Надані Умови та Правила надання банком кредиту, без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не повинні оцінюватися судами, як належний доказ у справах з аналогічними фактичними обставинами». Отже, позовні вимоги в частині стягнення відсотків нарахованих після 29.05.2021 року є незаконними та недоведеними, оскільки відповідач жодних правил не підписував.

23.05.2025 представником позивача подано відповідь на відзив, згідно якого останній просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Зазначає, що Позивачем доведено факт укладання вищевказаного договору Відповідачем в електронній формі, тому позовні вимоги Позивача є законними та обґрунтованими, а Відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань.

Надані додаткові розрахунки заборгованості за Кредитним договором є складеними Первісними кредиторами, жодним чином не суперечать розрахункам заборгованості доданим до позовної заяви, а лише доповнюють та деталізують їх. Відповідач розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростував, не надав власний розрахунок наявної заборгованості, в цілому заперечивши позовні вимоги. Клопотання про проведення експертизи з метою визначення механізму і розміру нарахованих сум, що склали заборгованість, відповідач суду не заявив. Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними кредитними договорами, ані перед первісними, ані перед новим кредитором відповідач також суду не надав.

Відповідачем при підписанні Договору Позики не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов та порядку нарахування відсотків, що свідчить про погодження ним всіх умов нарахування відсотків зазначеного договору.

Також наголошує на тому, що за весь період перебування права вимоги за вищезазначеними Договорами у ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника. Відтак, Позивач лише просить суд стягнути із Відповідача ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована первісним кредитором.

Крім того, вказує, що згідно Договору Позики, підписаного Відповідачем, прямо зазначено, що Відповідач підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті Кредитодавця, а також отримав від Кредитодавця до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Зі змісту Договору Позики вбачається, що в них визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, а саме прямо зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Відповідач погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Жодних заперечень з приводу того, що Відповідач не погодився з Правилами надання , позики Відповідачем при укладенні договору висловлено не було. Ніяких застережень або зауважень з боку Відповідача, щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору або додаткової угоди під час їх підписання, до суду не подано. Слід зазначити, що у випадку неповного розуміння умов договору позики у Відповідача була можливість відмовитися від підписання даного договору, якою він не скористався.

Інформація надана Первісними кредиторами з дотриманням всіх вимог законодавства, викладена їх в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме Відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті Первісних кредиторів.

Отже, підписавши договори, Відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з їх умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту, позики до вільно обраної ним фінансової установи, отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договорів. Отже, укладені Кредитні договори було підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Під час укладення договору не було порушено Закон України «Про захист прав споживачів».

Згідно з умовами укладених Договору Позики, Позичальник зобов`язується повернути кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Позивач вважає, що надані суду докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження факту укладання Договору Позики між Відповідачем та Первісним кредитором, та для обгрунтування розміру заборгованості Відповідача, вказаної у позовні заяві. Розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.

Відповідач розумів розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів. Відсотки, які просить стягнути Позивач, нараховані за понадстрокове користування кредитом, за відсотковою ставкою передбаченою Кредитним договором.

Оскільки у Кредитному договорі, прямо зазначено, що Відповідач підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання коштів, , а також отримав від Первісного кредитора до укладення цього Кредитного договору інформацію, зазначену в ч.2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», нарахування відсотків здійснювалося Первісним кредитором у межах умов даного Кредитного договору та відповідно до законодавства, чинного на момент підписання Кредитного договору. Згідно з умовами укладеного Кредитного договору, Позичальник зобов`язується повернути кошти, сплатити відсотки за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Кредитним договором.

Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

28.05.2025 представником відповідача адвокатом Пащук А.І. подано заперечення на відповідь на відзив, у якому останній зазначає, що у розрахунку заборгованості зазначена лише сума заборгованості за відсотками, порядок її нарахування не зазначений. З наданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати за які дні, які проценти були нараховані та який був порядок нарахування.

У такому випадку якщо відповідний розрахунок позивачем не здійснено або здійснено неправильно, суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми, які підлягають стягненню.

Вважає, що сума заборгованості за відсотками стягненню не підлягає, оскільки позивачем не надано такого розрахунку, з якого вбачалось б можливим з`ясувати за які дні, які відсотки та який був порядок нарахування таких відсотків за договором позики, а тому вважаємо, що сума заборгованості в розмірі 100012,5 грн. стягненню не підлягає.

Також зазначає, що Відповідач визнає тіло кредиту та готовий сплатити суму в розмірі 8 999,99 грн., суму заборгованості категорично заперечує, оскільки вана нарахована з порушенням вимог чинного законодавства.

При цьому відповідачем сплачено повністю відсотки по кредиту і це відображено в розрахунку заборгованості, де відповідач здійснив оплату в сумі 2520 грн. 29.05.202021 року.

Відповідачем не підписано жодних правил та він із ними не був ознайомлений.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав у позику 9000 грн. строком на 15 днів та зобовязаний був повернути кошти в сумі 11 362,50 грн. з яких: 9000 грн.-сума позики та 2362,50 грн.- проценти за користування кредитом.

Оскільки, за умовами договору про споживчий кредит сторони погодили строк його дії до 29.05.2021 року, тому починаючи із зазначеної дати, Позивач не мав права нараховувати відсотки за користування кредитом.

Вони не погоджуються з нарахованим Позивачем розміром заборгованості по Договору позики № від 14.05.2021 року.

Враховуючи наведене вище просять суд частково задоволити позовні вимоги на суму 8 999,99 грн., оскільки відповідач здійснив оплату в сумі 2520 грн. 29.05.2021 року.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 28.05.2025 в порядку витребування доказів зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів`в особі директора в строк до 15 вересня 2022 року надати до Жидачівського районного суду Львівської області належним чином завірені копії Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM Loyal», затверджених наказом №16/1 від 06.05.2021 ТОВ «Інфінанс»

25.06.2025 представником позивача надіслано копії Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM Loyal», затверджених наказом №16/1 від 06.05.2021 ТОВ «Інфінанс».

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, згідно відповіді на відзив, представник позивача просить розгляд даної справи проводити без участі їхнього представника, позовні вимоги просить задовльнити в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, клопотання про проведення судового засідання без їх участі не надходило та не повідомили суд про причину неявки, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи.

У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача та його представника неповажною, а також те, що відповідач скористався правом на подання відзиву, суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача та його представника, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 14.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфінанс», з метою отримання кредитних коштів, у зв`язку з чим підписав в електронному вигляді заяву-анкету на отримання кредиту №3635957 (а.с.5).

Вищевказану заяву-анкету на отримання кредиту №363595 ОСОБА_1 підписав за допомогою накладення останнім електронного підпису одноразовим ідентифікатором 0s9s4j.

Як вбачається із заяви-анкети на отримання кредиту №3635957 від 14.05.2021, ОСОБА_1 просить надати йому кредит на наступних умовах: сума кредиту 9000,00 грн., термін кредиту 15 днів, реквізити банківської платіжної картки НОМЕР_1 , ціль кредиту використання в споживчих цілях, ID заявки 3635957, спосіб отримання кредиту платіжна карта.

14.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та ОСОБА_1 шляхом акцептування оферти від 14.05.2021 на укладення договору надання позики (а.с.8) укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №/3 від 14.05.2021 (а.с.9).

Вищевказаний договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №/3 від 14.05.2021 ОСОБА_1 підписав за допомогою накладення останнім електронного підпису одноразовим ідентифікатором 0s9s4j.

Крім того, ОСОБА_1 , згоден з умовами оферти від 14 травня 2021 ТОВ «ІНФІНАНС», умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM Loyal», затверджених наказом №16/1 від 06.05.2021 та згоден укласти договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №/3 від 14.05.2021 для надання йому кредиту на нижчевикладених умовах, викладених в цьому Акцепті та дає згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога його власноручного підпису.

Основні умови кредиту:

Розмір кредиту 9000 грн.;

Строк користування кредитом 15 днів;

Строк дії договору 3 роки.

Відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови виконання умов договору та відсутності пролонгації.

Річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації.

Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 11362,50 грн., за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації.

Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 28960,10%, за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації.

Номінальна відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується у випадках передбаченими правилами.

Номінальна річна відсоткова ставка 638,75% застосовується у випадках передбаченими Правилами.

Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 11362,50 грн. при використанні номінальної відсоткової ставки.

Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 28960,10%, при використанні номінальної відсоткової ставки.

Максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за один день користування кредитом, за умови неналежного виконання умов договору або скасування прогарами лояльності.

Максимальна річна відсоткова ставка 1277,5% застосовується за умови неналежного виконання умов договору або скасування програми лояльності.

Графік платежів представлений у форматі Додатку №1 до договору, що є його невід`ємною частиною Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором споживчий кредит (Активне посилання).

Всі інші умови викладені у ПРАВИЛАХ, з яким позичальник ознайомився до укладення договору, та які є невід`ємною частиною договору (Оферти та акцепту оферти), у тому числі:

Порядок укладення договору фінансового кредиту, надання фінансового кредиту потенційному позичальнику (п.6 Правил);

Порядок застосування та нарахування процентів за користування кредитом (п.7 Правил);

Умови взаєморозрахунків (п.7 Правил);

Порядок зміни і припинення дії договору (п.8 договору);

Права та обов`язки сторін (п.9 Правил);

Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору (п.10 Правил);

Умови ініціювання здійснення переказу з банківської платіжної картки в рахунок погашення заборгованості за договором (п.7.14 Правил);

Умови ініціювання здійснення переказу з банківської платіжної картки з метою забезпечення належного та своєчасного виконання грошових зобов`язань позичальника перед надавачем товарів/робіт/послуг за договором, укладеним з ним (п.7.15 Правил).

Крім того, акцептуючи оферту, ОСОБА_1 , підтвердив, зокрема, що інформація зазначена в ч.2 ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», йому товариством надана, отримання пояснень товариства з метою забезпечення позичальнику можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансового стану.

Крім того, ОСОБА_1 підтвердив зокрема, що самостійно перед укладенням договору ознайомився з Правилами, викладеними на веб-сайті Товариства, проектом договору, і який відповідає умовам даного договору, паспортом споживчого кредиту та погоджується з ними та уклав цей договір на сприятливих для себе умовах, у тому числі з отриманням повної інформації від товариства, достатньої та необхідної для прийняття ним рішення щодо укладення цього договору, що відповідає його внутрішній волі.

Відповідно до Додатку №1 до договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 14.05.2021 (а.с.10), у такій зокрема зазначено: дата видачі кредиту/дата платежу 14.05.2021/29.05.2021 року, кількість днів у розрахунковому періоді 15, чиста сума кредиту 9000,00 грн., сума платежу за розрахунковий період 11362,50 грн., сума кредиту за договором/погашення суми кредиту 9000,00 грн., проценти за користування кредитом 2362,50 грн., реальна річна процентна ставка 28960,10%, загальна вартість кредиту 11362,50 грн.

Вищевказані умови кредитування, також передбачені в Паспорті споживчого кредиту, Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с.7), який підписаний ОСОБА_1 шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором 0s9s4j, то у такому зокрема зазначено: тип кредиту кредит, сума/ліміт кредиту 9000 грн., строк кредитування 15 днів, мета отримання кредиту для задоволення власних потреб, процентна ставка, відсотків річних 638,75 річних (1,75% в день), тип процентної ставки фіксована, загальні витрати за кредитом 2362,50 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 11362,50 грн., реальна річна процентна ставка 28960,10%.

Згідно довідки ТзОВ «Інфінанс» про ідентифікацію, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з яким укладено договір від 14.05.2021 ідентифікований ТзОВ «Інфінанс». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) 0s9s4j, час відправки ідентифікатора позичальнику 14.05.2021, номер телефону НОМЕР_3 (а.с.6).

Як видно із квитанції за сплату №89682925 від 14.05.2021, відбулося зарахування грошових коштів в розмірі 9000,00 грн. на картку платника № НОМЕР_4 (а.с.11).

Як відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №, який сформовано ТзОВ «Інфінанс» за період з 14.05.2021 по 03.11.2022, станом на 03.11.2022 заборгованість ОСОБА_1 за вищевказаним договором позики складає 109012,48 грн., з яких 8999,98 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 100012,50 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.12-15).

При цьому, як видно із вищевказаного розрахунку заборгованості за договором позики №, відповідачем було здійснено погашення заборгованості за вказаним договором, зокрема 29.05.2021 на суму 2520,00 грн.

24.11.2022 між ТзОВ «Інфінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №24/11-22/2 (а.с.16-20, 87-95), за умовами яких фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань, та інші платежі, права на одержання яких належить клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрі Боржників, які формуються згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору (пункт 1.1. Договору).

Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Божника відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру до боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (п.1.2 Договору).

24.11.2022 між ТзОВ «Інфінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було підписано Акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №24/11-22/2 від 24.11.2022 (а.с.21, 96).

На виконання вимог договору факторингу №24/11-22/2 від 24.11.2022 ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було сплачено ТзОВ «Інфінанс» грошові кошти в розмірі 433374,02 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції №19056 від 30.11.2022 (а.с.24, 100).

Відповідно до Додатку №1 до договору факторингу №24/11-22/2 від 24.11.2022 Реєстру боржників, «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № в розмірі 109012,48 грн., з яких 8999,98 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 100012,50 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.22-23, 97-99).

Враховуючи вищевикладене, із наявних матеріалів справи вбачається, що кредитором по виконанню зобов`язань боржника до ОСОБА_1 за договором позики № від 14.05.2021, відповідно до укладеного договору факторингу виступає позивач.

Вирішуючи даний спір суд виходить з такого.

Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений зокрема Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що 14.05.2021 між ТзОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики шляхом підписання анкети-заяви, відповідно до умов якого, ТОВ «Інфінанс» надало відповідачу кредит шляхом перерахування 14.05.2021 коштів на картковий рахунок відповідача в розмірі 9000 грн. на таких умовах погоджених сторонами: строк користування кредитом 15 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка - 1,75% за 1 день користування кредитом (застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації), річна відсоткова ставка - 638,75% (застосовується за умови належного виконання договору та відсутності пролонгації), ціль кредиту - споживчі цілі, спосіб отримання - на платіжну картку.

Відтак, відповідач повинен був сплатити ТОВ «Інфінанс» відсотки за користування позикою в розмірі 2362,50 грн (9000 грн х 1,75% х 15 днів = 2362,50 грн) та повернути тіло кредиту в розмірі 9000 грн не пізніше 29.05.2021, що загалом становить 11 362,50 грн.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

При цьому, суд надавши оцінку аргументам сторін зазначає, що стороною відповідача, по суті, визнається обставина укладення з ТзОВ «ІНФІНАНС» договору позики, отримання кредитних коштів у сумі 9000,00 грн та невиконання умов згаданого договору, а також визнається заборгованість за тілом кредиту у сумі 8999,98 грн, відтак в силу приписів частини 1 статті 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню.

Одночасно, як зазначалось вище, згідно розрахунку заборгованості за договором позики № від 03.05.2021, який сформовано ТзОВ «Інфінанс», відповідачем було здійснено погашення заборгованості за нарахованими процентами, в саме 29.05.2021 на суму 2520,00 грн.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між ТзОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 договору позики в електронній формі, отримання відповідачем грошових коштів та їх неповернення правонаступнику ТзОВ «ІНФІНАНС» - ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», тобто невиконання відповідачем умов, укладеного договору, зважаючи на те, що відповідач частково визнав позовні вимоги,а також те, що останнім сплачено відсотки за 15 днів користування позикою, а відтак позовні вимоги, в частині стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за договором позики № від 14.05.2021 в розмірі 8999,98 грн. підлягають до задоволення.

Одночасно, вирішуючи питання правомірності нарахування заборгованості за відсотками нарахованих понад строку користування позикою, тобто після 29.05.2021, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. 1ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання. У частині 2 цієї статті зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів частини 4 статті 263 ЦПК України суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження №14-10цс18) відступлено від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, та зроблено висновок, що «за змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

У постанові від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду вже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першоюст. 1050 ЦК Українизастосуванню у таких правовідносинах підлягає положенняст. 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, право позикодавця нараховувати передбачені договором відсотки припиняється після спливу визначеного договором строку дії договору чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення із відповідача заборгованості по відсотках за період з 29.05.2021 по 03.11.2022, представник позивача вказує на те, що відсотки нараховані за понадстрокове користування, за відсотковою ставкою передбаченою кредитним договором.

Однак, суд не погоджується з такими мотивами та вважає їх безпідставними.

Як зазначалось вище, умови позики № від 14.05.2021 мітить покликання на Правила, з якими ОСОБА_1 ознайомився до його укладення, твердження про що міститься у згаданому договорі позики.

Так, в матеріалах справи міститься копія Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM Loyal», затверджених наказом №16/1 від 06.05.2021 ТОВ «ІНФІНАНС» (а.с.126-138).

Відповідно до п.7.1 Правил, проценти за користування поточною сумою Фінансового кредиту нараховуються на суму Фінансового кредиту з дня отримання включно та по день фактичного повернення включно. Сторони домовились, що у випадку здійснення погашення Позичальником у повному обсязі заборгованості по Договору через платіжні системи, проценти за користування кредитом нараховуються по день здійснення Позичальником такого платежу, та прийняття до виконання платіжною системою розпорядження Позичальника на перерахування грошових коштів Товариству, а у випадку погашення Позичальником заборгованості через банківську фінансову установу, проценти за користування кредитом нараховуються по дату фактичного зарахування грошових коштів на рахунок Товариства. Сторони окремо погодили, що у випадку прострочення виконання Позичальником взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту у строк користування кредитом, обумовлений у Договорі, проценти за користування кредитом нараховуються по дату фактичного повернення кредиту у повному обсязі виходячи з Максимальної відсоткової ставки з урахуванням положень п. 7.3. Правил.

Розмір процентів за користування поточним Фінансовим кредитом залежить від суми та строку отриманого Фінансового кредиту, а також від здійснення Позичальником Пролонгації, а також у випадку неналежного виконання умов Договору та нараховується за один календарний день від залишку суми Основного боргу в день такого нарахування згідно загальних умов надання першого та наступного кредиту, вказаних в Договорі (п.7.2 Правил).

Проте, суд зазначає, що матеріали справи не містять в собі підтверджень, що саме додані до позовної заяви Правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заявку-анкету та акцепт оферти, а також підтверджень того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, і щодо нарахування відсотків за користування поточною сумою фінансового кредиту з дня отримання, включно та по день фактичного повернення, включно, виходячи із максимальної відсоткової ставки.

Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом у справі, оскільки даний доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони позикодавця, яка може вносити і вносить відповідні зміни у зазначені Правила.

У зв`язку із наведеним, Правилам надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM Loyal», які наявні у матеріалах справи та не містять підпису відповідача, не можна розцінювати, як частину Кредитного договору. За цих обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді обов`язок нарахування відсотків поза межами строку користування кредитом.

Такі висновки суду повністю узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17.

При цьому, як передбачено умовами договору позики, то позика надавалась відповідачу строком на 15 днів, тобто до 29.05.2021, процентна ставка 1,75% за один день користування позикою.

Таким чином, суд вважає, що нарахування відсотків відповідачу за користування грошима після спливу 15 денного строку, на який надавався кредит, є безпідставним та необґрунтованим, оскільки у кредитора є право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення процентів, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, є необґрунтованими, правові підстави для стягнення відсотків, нарахованих після 29.05.2021 року за договором позики № від 14.05.2021 відсутні.

Більше того, доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості не містить усіх складових такої, зокрема не зазначено бази нарахування процентів, періоду нарахування процентів, розмір процентів, застосованого за період прострочення.

Також судом встановлено, що позивач позовних вимог про стягнення відсотків, нарахованих в порядку ст.625 ЦК України не заявляло.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 249,99 грн., виходячи з розрахунку 8999,98 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 3028,00 грн. (ставка судового збору) : 109012,48 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 249,99 грн., що буде пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12,81,141, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, , реквізити IBAN № НОМЕР_5 у АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за договором позики № від 14.05.2021 в розмірі 8999 (вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 98 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, , реквізити IBAN № НОМЕР_5 у АТ «ТАСкомбанк») витрати на сплату судового збору в розмірі 249 (двісті сорок дев`ять) гривень 99 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя С.І. Сливка