УХВАЛА

14 липня 2025 року

м. Київ

справа № 754/1282/25

провадження № 61-8876зно25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду:

Крата В. І., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальність «Київські енергетичні послуги» про зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 03 липня 2025 року,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до «Київські енергетичні послуги» та просив стягнути в розмірі 9 020,28 грн сплачені ним за незаконні вимоги ТОВ «Київські енергетичні послуги» та моральну шкоду в розмірі 9 020,28 грн, що разом становить 18 040,56 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2025 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 25 червня 2025 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Київські енергетичні послуги» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за послуги відновлення постачання електроенергії в розмірі 2 917,96 грн. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

30 червня 2025 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Верховного Суду на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 червня 2025 року у справі № 754/1282/25.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 30 червня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Крату В. І., судді, які входять до складу колегіїДундар І. О., Краснощоков Є. В.

Ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2025 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 червня 2025 року у справі № 754/1282/25 відмовлено.

11 липня 2025 року засобами електронного поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про перегляд ухвали Верховного Суду від 03 липня 2025 року.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11 липня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Крату В. І. Судді, які входять до складу колегії: Дундар І. О., Краснощоков Є. В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 липня 2025 року (у зв`язку з перебуванням у відрядженні судді

Краснощокова Є. В.) справу призначено судді-доповідачеві Крату В. І. Судді, які входять до складу колегії: Дундар І. О., Пархоменко П. І.

У заяві про перегляд судового рішення ОСОБА_1 заявляє відвід суддям Верховного Суду: Крату В. І., Дундар І. О., Краснощокову Є. В., мотивуючи тим, що він указаним суддям не довіряє і це його право, передбачене статтею 21 Конституції України, з яким зобов`язані рахуватися, бо це право вище за рангом виконання, ніж усі статті ЦПК України і це є конституційним принципом верховенства права. ОСОБА_1 у заяві вказує, що указані судді постановляють незаконну ухвалу, бо вона постановлена не по суті, а суть викладена у касаційній скарзі і є незмінною і тому цілком природно суддям заявити відвід. Указані судді Верховного Суду

Крат В. І., Дундар І. О., Краснощоков Є. В. порушили його права та свій конституційний обов`язок.

З урахуванням того, що згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 липня 2025 року суддя

Краснощоков Є. В. не входить до складу суду, то заяву про відвід указаного судді залишено без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 14 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду, які входять до складу колегії - Крата В. І., Дундар І. О. від участі у розгляді справи № 754/1282/25 визнано необґрунтованою та передано іншому судді, який не входить до складу суду, визначеного у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 липня 2025 року, на виконання вимог частини першої статті 33 ЦПК України, визначено суддю-доповідача Осіяна О. М.

Заява ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Крата В. І., Дундар І. О. задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді.

Частиною четвертою статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони

з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Неупередженість судді, як правило, означає відсутність його упереджень та необ`єктивності, що може бути перевірено за допомогою двох тестів:

а) суб`єктивного, що враховує особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто визначає, чи мав суддя будь-які особисті упередження, або чи був він об`єктивним у справі;

б) об`єктивного, що вимагає встановлення того, чи забезпечив сам суд, а також конкретний склад суду у справі, незалежно від персональної поведінки будь-кого з його членів, достатні гарантії для виключення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

При цьому неупередженість має одночасно існувати як фактично (суб`єктивний тест), так і має бути забезпечена її розумна видимість (об`єктивний тест) (рішення ЄСПЛ у справі «Мікаллеф проти Мальти», № 17056/06 від 15 жовтня 2009 року, «Rustavi 2 Broadcasting Company Ltd та інші проти Грузії», № 16812/17 від 18 липня 2019 року).

Оцінивши доводи заяви, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Крата В. І., Дундар І. О. відсутні, оскільки доводи заявника не свідчать про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості, об`єктивності чи безсторонності судді, та обґрунтовані виключно припущеннями і нічим не доведені. Заявник не вказав будь-яких об`єктивних і обґрунтованих підстав для відводу судді, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України.

Отже, викладені заявником обставини про упередженість суддів не підтверджені будь-якими доказами, не є об`єктивно обґрунтованими. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність будь-яких підстав стверджувати, що судді Верховного Суду Крат В. І., Дундар І. О. виявляють особисту упередженість. Безпідставні сумніви заявника у відсутності безсторонності суддів не є вирішальним і не можуть бути підставою для відводу суддів від участі у розгляді справи.

За позицією Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися

за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто

чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно

до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію,

то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, № 33949/02,

§ 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Докази, які б могли свідчити про упереджене ставлення суддів Крата В. І., Дундар І. О. до ОСОБА_1 заявником не надані і в матеріалах касаційного провадження відсутні.

Оскільки обставини, на які посилається ОСОБА_1 , як на підставу

для відводу суддів Верховного Суду Крата В. І., Дундар І. О., не дають підстав для сумніву у неупередженості, об`єктивності чи безсторонності судді, вважаю, що заява ОСОБА_1 про відвід суддів Крата В. І., Дундар І. О., задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Відмовитиу задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду: Крата В. І., Дундар І. О. від участі у розгляді справи № 754/1282/25, за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 03 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальність «Київські енергетичні послуги» про зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян