Справа № 646/6720/25
Провадження № 2-н/646/1399/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у видачі судового наказу

09 липня 2025 року м.Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Чорна Б.М., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ "ВФ Україна" в особі представника Кондри Л.С. звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором з ОСОБА_1 в розмірі 3921,50 грн., а також судового збору в розмірі 302,80грн.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, надані матеріали, приходжу до висновку, що слід відмовити у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається в суд у письмовій формі. У заяві повинно бути зазначено: найменування суду, в який подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік документів, що додаються до заяви. Заява підписується заявником або його представником і подається з її копіями та копіями доданих до неї документів відповідно до кількості боржників. До заяви, яка подається представником заявника, повинно бути додано документ, що підтверджує його повноваження. До заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Частиною 7 статті 165 ЦПК України передбачено, що суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

На виконання вимог ч.5 ст. 165 ЦПК України, суддею сформовано запит через засоби підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» щодо отримання інформації про зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_1 .

З Відповіді № 1552000 від 09.07.2025 р. з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за іншою адресою, а саме АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб з Реєстру територіальної громади м.Харкова, боржник ОСОБА_1 за адресою, вказаною заявником у Заяві про видачу судового наказу: АДРЕСА_1 , зареєстрованою не значиться.

Отже, дані боржника, зазначені у заяві, не відповідають дійсним відомостям боржника, а тому суд вважає, що анкетні дані боржника зазначені неправильно, що є порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Таким чином, заява про видачу судового наказу містить суперечності, які не можуть бути усунуті в порядку наказного провадження, оскільки суд позбавлений можливості самовільно обирати вірні дані для внесення їх до виконавчого документу без з`ясування їх правильності. Вказане призодить до неможливості однозначно ідентифікувати боржника судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

У зв`язку з викладеним суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 27, 162, 165 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному акціонерному товариству "ВФ Україна" у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги з ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355, п. п. 15.5 п. 15 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України.

Суддя Б.М.Чорна