Справа № 161/6313/23
Провадження № 2/161/671/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Стецюка Р.В.,

представника позивача Габрильчука Є.М.,

представника відповідача Даниленка О.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з Обмеженою відповідальністю «Б`юті Арт» про захист прав споживача та відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

21 квітня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Кінах Я.В. звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Б`юті Арт» (далі ТОВ «Б`юті Арт») про захист прав споживача, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Як на підставу своїх вимог позивач покликався на те, що у жовтні

2020 року він уклав з відповідачем Публічний договір про надання медичних послуг (далі Публічний договір) без номеру, дати підписання, за змістом якого заклад охорони здоров`я (ТОВ «Б`юті Арт») в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язувався надати пацієнту фізичній особі, яка звернулась до закладу охорони здоров`я ? ОСОБА_1 медичні послуги, передбачені Переліком медичних послуг (додаток № 1 до цього договору, що є невід`ємною його частиною) на підставі усного або письмового звернення пацієнта, а пацієнт зобов`язується прийняти та оплатити надані медичні послуги (пункт 2.1. договору).

ОСОБА_1 вказує, що 21 жовтня 2020 року лікар ОСОБА_2 , керівник ТОВ «Б`юті Арт», надала йому медичну послугу «Хірургічне усунення гінекомастії ІІІ ступеня». Того самого дня він та ТОВ «Б`юті Арт» підписали акт приймання-передачі наданих медичних послуг № 98, відповідно до якого вартість наданих послуг становила 29000 грн. Як наголошено у позовній заяві, акт приймання-передачі був підписаний сторонами у період коли пацієнт не вийшов з післяопераційного стану, мав погане самопочуття, а тому не міг оцінити якість наданої медичної послуги та висунути відповідачу зауваження або вимоги (претензії). Оплата послуг здійснювалася частково безготівковим способом через передоплату на банківську картку АТ «Приватбанк», а решта готівкою (для медпрацівника перевагою був саме спосіб оплати готівкою).

Після надання медичної послуги ОСОБА_1 оглянув результат надання медичної послуги, був шокований, однак не надав цьому великого значення, зважаючи на те, що результат пластичної операції одразу оцінити неможливо. Згодом, приблизно через місяць після проведення операції, він відчув певний дискомфорт в лівій руці, у місці де вводили катетер від крапельниці, та у місці, в якому проведено оперативне втручання. Про вказані обставини, як зауважено у позовній заяві, одразу було повідомлено лікаря ОСОБА_2 , проте вона переадресувала його до медсестри, яка вказала, що «йому спалили вени».

У позовній заяві також наголошено, що ОСОБА_1 належним чином дотримувався всіх рекомендацій лікаря, прикладав призначені пластини, не знімав компресійну білизну та дотримувався інших рекомендацій, проте після зняття швів, він ознайомився із остаточним результатом медичної послуги, був вкрай незадоволений результатом та постійно телефонував до медичного закладу з метою отримання пояснень, проте працівники відповідача у відповідь на його дзвінки постійно вказували на зайнятість чи перебування у відпустці.

Як наголошено у позовній заяві, після встановлення контакту з працівниками медичного закладу ОСОБА_1 домовився про зустріч із лікарем ОСОБА_2 , яка за результатами огляду повідомила, що «зможе поправити» та додатково просила до попередньої оплати доплатити близько 5000 грн за наркоз та 5000 грн за розхідні матеріали за «виправлення сосків», проте він відмовився від цієї пропозиції. Згодом він залишив відгук щодо вказаних обставин на сайті «Google Maps».

Зазначені вище обставини змусили його в подальшому звернутися до ТзОВ «КЛІНІКА 311», зокрема до хірурга ОСОБА_3 , для проведення нової операції з метою виправлення негативних наслідків, що були допущені медичними працівниками ТОВ «Б`юті Арт». 8 липня 2022 року відбувся перший етап виправлення, а 11 листопада 2022 року другий етап. Першу оплату послуг здійснено по передоплаті на банківську картку АТ «Приватбанк» в розмірі 60000 грн, а решта виплачувалася готівкою. За результатами повторного оперативного втручання за участю лікаря ОСОБА_3 було виправлено негативні наслідки попереднього лікування. Після операції на тілі були помітні зміни щодо кольору шкіри, розміру шрамів та загалом фізичного стану, що свідчило про професіоналізм та відповідальне ставлення до роботи.

Внаслідок непрофесійного та неналежного надання відповідачем медичних послуг позивач ОСОБА_1 зазнав матеріальної шкоди, яку просить стягнути з відповідача у розмірі 60000 грн у зв`язку із необхідністю повторного звернення до іншого медичного закладу, для усунення результатів неякісного надання медичних послуг ТОВ «Б`юті Арт».

ОСОБА_1 також наголошує, що пунктом 7.1. Публічного договору перебачено обов`язок відповідача у разі виявлення за результатами проведення клініко-експертної оцінки недоліків (відхилень) сплатити штраф у розмірі

50 % від вартості неякісно наданих послуг, а тому він просить стягнути з ТОВ «Б`юті Арт» штраф у розмірі 14500 грн.

Крім того, позивач також у позовній заяві вказує, що діями відповідача ТОВ «Б`юті Арт» йому завдано моральну шкоду, яка полягає у порушенні його прав як споживача, внаслідок чого він відчував біль та страждання, негативні емоції через постійне ігнорування його прав і зауважень щодо недоліків роботи, що призвело до негативних змін та порушення нормальних життєвих зв`язків, а також у зв`язку із тим, що згодом він витратив час на звернення до лікарів, відновлення стану свого здоров`я, звернення до суду. Неправомірними суспільно-небезпечними діями відповідача позивачу завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, адже відбулися негативні зміни у звичному способі його життя, він відчував душевні переживання щодо загоєння швів після операції, не міг показувати своєї тіло, оскільки після оперативного втручання його знівечили і він переживав з цього приводу, а тому ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 100000 грн.

Зважаючи на те, що за підготовку документів, подання позовної заяви та правовий супровід під час розгляду цієї справи обумовлено сплатити адвокатському об`єднанню, яке представляє його інтереси 30000 грн, позивач ОСОБА_1 просив стягнути з ТОВ «Б`юті Арт» на свою користь 30000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 квітня 2023 року (суддя Крупінська С.С.) прийнято до провадження позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 22 травня 2023 року.

6 липня 2023 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача ТОВ «Б`юті Арт» - адвоката Даниленка О.В. на позовну заяву. У відзиві представник відповідача наголошував, що відповідно до ч. 6 ст. 14 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» для всіх закладів охорони здоров`я обов`язковим є додержання стандартів медичної допомоги (медичних стандартів), клінічних протоколів, табелів матеріально-технічного оснащення. Відповідач-заклад охорони здоров`я як ліцензіат відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 285 дотримався у повному обсязі стандартів медичної допомоги (медичних послуг). Натоміть позивач не вказує жоден медичний стандарт або клінічний протокол, які порушувалися у процесі медичного втручання, або на сам факт їх порушення, що доводить відсутність будь-яких обґрунтованих претензій позивача до якості наданих медичних послуг, а отже, твердження позивача про непрофесійне відношення відповідача до надання медичних послуг недоведене. Крім того, представник відповідача наголошував, що відповідно до умов пункту 7.3 Публічного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, заклад охорони здоров`я не несе відповідальності у разі виникнення ускладнень у пацієнта або шкоду, заподіяну життю та здоров`ю пацієнта у результаті: невиконання пацієнтом обов`язків, передбачених підпунктом 6.2.1. цього Договору, зокрема, приписів і рекомендацій лікарів закладу охорони здоров`я, плану лікування тощо; неповідомлення пацієнтом суттєвої інформації про стан свого здоров`я; використання лікарських засобів та виробів медичного призначення неналежної якості або таких, що не призначені лікарями закладу охорони здоров`я; неповідомлення пацієнтом інформації, передбаченої пунктом 6.2.7. цього Договору; отримання медичної допомоги в інших закладах здоров`я; розвитку захворювань чи патологій, які не пов`язані з наданням медичних послуг за цим Договором. Пунктом 7.4. Публічного договору передбачено, що заклад охорони здоров`я звільняється від відповідальності, якщо настання ускладнень відбулося не з вини закладу охорони здоров`я (не пов`язано з якістю медичних послуг, що надається пацієнту закладом охорони здоров`я). Публічним договором також передбачено обов`язок пацієнта неухильно дотримуватися усних чи письмових приписів і рекомендацій лікарів, плану лікування та повідомити заклад охорони здоров`я у разі порушення або неможливості дотримання плану лікування. Натомість відповідно до ч. 5 ст. 34 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» лікар не несе відповідальності за здоров`я особи в разі відмови останньої від медичних приписів або порушення пацієнтом встановленого для нього режиму. ТОВ «Б`юті Арт», як заклад охорони здоров`я надав медичні послуги належної якості, що підтверджується актом приймання-передачі медичних послуг № 98 від 21 жовтня 2020 року, підписаним позивачем. Позивач не надав належних та допустимих доказів факту дотримання ним рекомендацій лікуючого лікаря, окрім як власних слів та посилання на відгук, опублікований на «Google Maps». Всі медичні послуги та маніпуляції були здійснення відповідачем відповідно до медичних показань позивача, з дотриманням всіх передбачених законодавством стандартів надання медичної допомоги. Натомість позивач не надав доказів на підтвердження неухильного дотримання приписів та рекомендацій лікуючого лікаря, відсутності інших захворювань та патологій, які не пов`язані з наданням медичних послуг відповідачем. Як наголошує представник відповідача, позивач отримав медичні послуги в іншому закладі охорони здоров`я, що мало безпосередній вплив на результати медичних послуг та відповідно виключає відповідальність відповідача, а тому штрафні санкції, передбачені пунктом 7.1. Публічного договору не підлягають стягненню. У відзиві представник відповідача також наголошує, що відповідно до пункту 4.9. Публічного договору якщо пацієнт не надав письмову мотивовану відмову від підписання Акту приймання-передачі, медична послуга вважається належним чином наданою закладом охорони здоров`я та належним чином прийнятою пацієнтом. 21 жовтня 2020 року позивач підписав відповідний акт, що підтверджує належне надання медичних послуг, вказаних у такому акті та не скористався своїм право на надання письмової мотивованої відмови, що могла б засвідчити факт надання йому неякісної послуги. Крім того, позивач не надав жодних належних та достовірних доказів, які б підтверджували наявність причинно-наслідкового зв`язку між наданою йому медичною послугою та подальшими негативними наслідками для стану здоров`я. Доводи позивача про те, що доказами неякісно наданих відповідачем послуг є висновки інших закладів охорони здоров`я безпідставні, адже таке обґрунтування не доводить факт неякісного лікування. Крім того, позивач не надав доказів того, що повторне оперативного втручання, здійснене ТОВ «КЛІНІКА 311» 8 липня 2022 року та 11 листопада 2022 року, зокрема й витрати на таке втручання, знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з медичними послугами, наданими відповідачем 21 жовтня 2020 року. Позивачем не доведено, що відповідач є заподіювачем шкоди, а його твердження ґрунтуються на суб`єктивних припущеннях, не мають правового підґрунтя. На переконання представника відповідача, позивач не обґрунтував належним чином свої вимоги щодо розміру моральної шкоди, адже сама по собі життєва ситуація в якій він опинився не є підставою для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати шкоду.

У відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 17 липня 2023 року, представник позивача адвокат Кінах Я.В. наголошує, що з урахуванням принципу розумності, пацієнту, який звернувся до суду за захистом порушених прав, що полягають у завдання шкоди здоров`ю слід тільки вказати на порушення, а далі тягар доказування покладається на медичну установу чи на лікаря. Адвокатські запити щодо отримання інформації про надання

ОСОБА_1 медичних послуг адресовані на адресу фактичного місцезнаходження відповідача повертались із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Адвокатський запит щодо надання відповідної інформації надісланий на електронну поштову адресу відповідача був залишений без реагування. З метою збирання доказів позивач просив суд викликати свідків: керівника ТОВ «Б`юті Арт», лікаря ОСОБА_2 та інших медичних працівників, лікаря-хірурга ТзОВ «КЛІНІКА 311» ОСОБА_3 ; витребувати у відповідача усі наявні в нього документи щодо надання ОСОБА_1 медичних послуг та проведення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування щодо надання медичної послуги позивачу лікарем ОСОБА_2 та іншими медичними працівниками закладу охорони здоров`я, які здійснювали оперативне втручання пацієнтові ОСОБА_1 . Крім того, позивач ОСОБА_1 дотримувався усіх рекомендацій лікаря, прикладав призначені йому пластини, компресію не знімав, дотримувався інших рекомендації. Після зняття швів він був незадоволений остаточним результатом наданої медичної послуги та постійно телефонував до медичного закладу, проте не отримав належного реагування, а згодом лікар ОСОБА_2 пропонувала «виправити соски» за окрему доплату, проте позивач відмовився від пропозиції. Акт приймання-передачі був підписаний в день оперативного втручання, коли пацієнт не вийшов повністю з післяопераційного стану, мав погане самопочуття, був забинтований, не міг повністю оцінити якість наданої послуги, висунути відповідачу зауваження або вимоги (претензії), а підписання такого акту лише свідчить про проведення втручання, однак не про підтвердження прийняття позивач його якості. У відповіді на відзив представник позивача вкотре покликається на обґрунтування завданої моральної шкоди, наведене у позовній заяві та зауважила, що звичні речі, зокрема заняття спортом, відвідування басейну, після операції стали нестерпними для позивача з психологічної точки зору, зумовлювали сором та обмеження в звичному укладі життя, а позивач відчував невпевненість в собі, яка не дозволяла йому без психологічних стримувань спілкуватися з друзями, колегами.

29 серпня 2023 року представник відповідача адвокат Даниленко О.В. подав до суду заперечення на відповідь на відзив вказав, що ТОВ «Б`юті Арт» здійснює господарську діяльність з медичної практики на підставі ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики, виданої на підставі наказу Міністерства охорони здоров`я України від 7 червня 2018 року № 1083 за спеціальністю пластична хірургія, організація і управління охороною здоров`я, дитяча анестезіологія, молодша сестринська справа, анестезіологія, комбустіологія, хірургія, молодша сестринська справа (операційна). Тобто ТОВ «Б`юті Арт» як заклад охорони здоров`я діє у межах чинного законодавства в сфері медичного права та надає послуги з медичного обслуговування населення (медичні послуги) на підставі ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики. Позивач відповідно до ст. 38 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» здійснюючи свій вільний вибір 21 жовтня 2020 року звернувся до відповідача про що свідчить Публічний договір із скаргами на великі, обвислі грудні залози, асиметрію залоз та неестетичний вигляд грудної клітини, прохав про проведення пластичної операції. З анамнезу було відомо, що він схуд на 40 кг та при огляді виявлено, що м`які тканини в ділянках залоз мали вигляд жіночих грудей, соски були конусоподібної форми та звисали до рівня субмамарних складок. На виконання вимог ч. 1 ст. 39 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» пунктом 2.5 Публічного договору було встановлено, що надання медичних послуг здійснюється відповідно до Інформованої добровільної згоди (надалі «Інформована добровільна згода») пацієнта на проведення діагностики, лікування та на проведення операції та знеболення, яка оформлюється у встановлені законодавством України формі перед надання першої медичної послуги та перед наданням медичних послуг, перелік яких визначається закладом охорони здоров`я. 21 жовтня 2020 року позивач до надання медичної послуги надав відповідачу Інформовану добровільну згоду, форма якої відповідає затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України

від 14 лютого 2012 року № 110, зокрема щодо усунення гінекомастії ІІІ ступеня, пластики місцевими тканинами. Надана та підписана згодом ОСОБА_1 . Інформована добровільна згода містили інформацію про характер захворювання, особливості його перебігу, діагностики та лікування, про ознайомлення позивача із планом обстеження і лікування. Позивач вказав, що отримав в повному обсязі роз`яснення про характер, мету, орієнтовну тривалість діагностично-лікувального процесу та можливі несприятливі наслідки під час його проведення, про необхідність дотримання визначеного лікарем режиму в процесу лікування, а отже, він підтвердив, що мав можливість ставити будь-які питання, які його цікавили, стосовно стану здоров`я, перебігу захворювання і лікування, та відповідно, що він отримав відповіді на такі питання. Підписавши Публічний договір та Інформовану добровільну згоду позивач здійснив та підтвердив свій добровільний та свідомий вибір закладу охорони здоров`я, лікуючого лікаря, методів лікування та виду медичної послуги, а саме: усунення гінекомастії ІІІ ступеня. Підписаний позивачем акт приймання-передачі наданих послуг вказує на факт виконання відповідачем усіх взятих на себе зобов`язань щодо надання медичної послуги належної якості з хірургічного усунення гінекомастії ІІІ ступеня. Позивач був виписаний із закладу охорони здоров`я після проведеної операції в задовільному стані з отриманням рекомендацій, яких він зобов`язувався дотримуватися. В позивача були наявні медичні показання до проведення операційного втручання з хірургічного усунення гінекомастії ІІІ ступеня та відповідно саме така медична послуга належної якості була надана йому відповідачем. Представник відповідача з покликанням на клінічну настанову Medscape from WebMD вказує, що при гінекомастії ІІІ ступеня навколо ареоли (пігментована ділянка навколо соска) утворюється великий надлишок шкіри, що призводить до обвисання грудей. Стадія гінекомастії визначається за допомогою фізичного огляду та збору анамнезу. Хірургічне втручання є стандартним лікуванням гінекомастії на пізніх стадіях. Ціллю оперативного втручання є видалення надлишкової тканини грудної залози і надлишкової шкіри та подальша реконструкція грудної залози, включаючи перенесення соска в нову позицію. Хірургічне усунення гінекомастії ІІІ ступеня було проведено відповідач на підставі зібраного анамнезу (в тому числі скарг пацієнта) та в межах встановленого позивачу діагнозу, з дотримання вказаних вище стандартів, що підтверджується Журналом запису амбулаторних операцій. Будь-які лікарські помилки, які б призвели до фізичних і моральних страждань відсутні, так як й негативні наслідки від такої операції, адже проведення вказаної операції не призвело до погіршення стану здоров`я позивача, що свідчить про надання відповідачем якісної медичної послуги. Представник відповідача у запереченнях також наголошує, що до ТОВ «КЛІНІКА 311» позивач звернувся лише після спливу майже 2 років від отримання послуг у ТОВ «Б`юті Арт», а отже, зі спливом такого значного строку неможливо встановити безпосередньо причинно-наслідковий зв`язок між наданою відповідачем медичною послугою та причиною звернення позивача до ТОВ «КЛІНІКА 311». Безпосередньо позивач самостійно стверджує про неналежну якість наданих медичних послуг, натомість надана ТОВ «КЛІНІКА 311» медична документація не підтверджує неналежну якість послуг відповідача. Надані позивачем фото не підтверджують надання неякісної послуги, оскільки з них неможливо встановити, чи дійсно на них сфотографовано тіло позивача. Представник відповідача вкотре наголосив щодо безпідставності вимог позивача про стягнення моральної шкоди, просив відмовити у задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_2 , оскільки вона не надавала згоду на її допит та у задоволенні клопотання про призначення клініко-експертної оцінки, адже матеріали справи містять достатньо доказів щодо надання позивачу якісної медичної послуги.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 6 грудня 2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду.

8 квітня 2024 року судом постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та зобов`язано ТОВ «Б`юті Арт» надати оригінали медичної карти амбулаторного/стаціонарного хворого ОСОБА_1 та протоколи/клінічних маршрутів пацієнта, які використовувались при наданні медичної допомоги ОСОБА_1 .

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2024 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кінах Я.В. про призначення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування. Призначено та доручити Управлінню охорони здоров`я Волинської обласної державної адміністрації проведення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування щодо надання медичної послуги лікарем ТОВ «Б`юті Арт» ОСОБА_2 та іншими медпрацівниками закладу охорони здоров`я, які проводили оперативне втручання пацієнтові ОСОБА_1 на вирішення якої постановлено ряд запитань, а провадження у справі зупинено до закінчення проведення експертизи. Постановою Волинського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2024 року скасовано, відмовлено в задоволенні клопотання про призначення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування відмовити, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Скасовуючи ухвалу суду від 13 червня 2024 року суд апеляційної інстанції вказав, що позивач фактично просив суд сприяти створенню нового доказу, а не витребувати існуючий доказ, який він не може здобути сам, можливість чого передбачено приписами ч. 7 ст. 81 ЦПК України. Поряд з цим суд апеляційної інстанції наголосив на тому, що суд не наділений повноваженням для створення нового доказу, або сприяти створенню такого доказу, а лише вправі забезпечити витребування доказів або ж призначити експертизу за відповідним клопотанням. Статтями 104-113 ЦПК України, які регулюють порядок призначення експертизи, не передбачено можливості призначення такого роду дослідження, а орган якому доручено проведення клініко-експертної оцінки є консультативно-дорадчим органом, а не експертною установою, та відповідно спеціалісти вказаного органу не можуть бути попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від проведення дослідження або за завідомо неправдивий висновок, як це передбаченого нормами процесуального закону на які послався суд.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 1 жовтня 2024 року (суддя Крупінська С.С.) справу № 161/6313/23 прийнято до провадження для продовження її розгляду.

На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 5 грудня 2024 року

№ 3556/0/15-24 суддю Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_4 звільнено у зв`язку із поданням заяви про відставку.

Згідно з розпорядженням в.о. керівника апарату Луцького міськрайонного суду Волинської області від 5 грудня 2024 року № 86/01-06 було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи № 161/6313/23.

5 грудня 2024 року зазначена цивільна справа в порядку повторного автоматизованого розподілу справ була передана на розгляд судді

Присяжнюк Л.М.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 9 грудня 2024 року прийнято до провадження цивільну справу № 161/6313/23.

20 січня 2025 року від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 на адресу суду надійшла заява про збільшення позовних вимог з долученими підтвердними документами. Зокрема, у зв`язку із отриманням на адвокатський запит від ТОВ «КЛІНІКА 311» інформації щодо вартості послуг сторона позивача вважала за необхідне заявити про збільшення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 131800 грн (пункт 2 прохальної частини позовної заяви).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 4 березня 2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду.

Представники позивача ОСОБА_1 адвокати Кінах Я.В.,

Габрильчук Є.В. у судових засіданнях позовні вимоги підтримали з урахуванням їх збільшення з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив, просили позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Б`юті Арт» Даниленко О.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини зазначені у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, зауважив, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню, а тому просив відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторони позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши зібрані по справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов таких висновків.

Позовні вимоги заявлено з приводу спору, що виник внаслідок деліктних зобов`язань, якими, як вважає позивач, заподіяно матеріальну та моральну шкоду при наданні медичної допомоги та проведенні лікування.

Згідно з ст. ст. 13, 14 Європейської Хартії Прав Пацієнтів в Україні, кожна особа має право скаржитися на завдані їй страждання і збитки та право отримати відповідь чи іншу відповідну реакцію. Кожна особа має право на отримання відшкодування матеріальної та/або моральної шкоди, завданої у зв`язку з взаємодією з системою охорони здоров`я, зокрема з наданням медичної допомоги, протягом розумного строку.

Приписами ч. 1 ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 49 Конституції України гарантує кожному право на отримання ефективної медичної допомоги.

Згідно з пунктами «а», «д», «ї» ч. 1 ст. 6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) кожен громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає: життєвий рівень, включаючи їжу, одяг, житло, медичний догляд та соціальне обслуговування і забезпечення, який є необхідним для підтримання здоров`я людини; кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров`я; оскарження неправомірних рішень і дій працівників, закладів та органів охорони здоров`я.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6, ст. 8 Закону України «Основ законодавства України про охорону здоров`я» держава визнає право кожного громадянина України на охорону здоров`я і забезпечує його захист. У разі порушення законних прав і інтересів громадян у сфері охорони здоров`я відповідні державні, громадські або інші органи, підприємства, установи та організації, їх посадові особи і громадяни зобов`язані вжити заходів щодо поновлення порушених прав, захисту законних інтересів та відшкодування заподіяної шкоди. Судовий захист права на охорону здоров`я здійснюється у порядку, встановленому законодавством. Кожний пацієнт, який досяг чотирнадцяти років і який звернувся за наданням йому медичної допомоги, має право на вільний вибір лікаря, якщо останній може запропонувати свої послуги, та вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій (ч. 1 ст. 38 Закону України «Основ законодавства України про охорону здоров`я»).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Зобов`язання про відшкодування шкоди ? це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відповідно до ч.ч. 1-3, ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другої цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

Тобто ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, особу, відповідальну за моральну шкоду, а саме, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди, зокрема наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Зобов`язання з відшкодування шкоди як майнової, так і моральної є безпосереднім наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин.

Складовими для настання відповідальності за завдання шкоди є: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача; вина. Перераховані підстави для деліктних зобов`язань є обов`язковими. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду.

У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 році в справі № 197/1330/14 (провадження № 61-21956св19) вказано, що причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин.

Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

У деліктних правовідносинах у сфері надання медичної допомоги протиправна поведінка спрямована на порушення суб`єктивного особистого немайнового права особи, яке має абсолютний характер, - права на медичну допомогу. У сфері надання медичної допомоги протиправними необхідно вважати дії медичного працівника, які не відповідають законодавству у сфері охорони здоров`я, зокрема стандартам у сфері охорони здоров`я та нормативним локальним актам. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний суд у постанові від 27 лютого 2019 року у справі № 755/2545/15-ц (провадження

№ 61-47866св18).

Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2022 року у справі

№ 344/3764/21 (провадження 61-2466св22) звернув увагу на специфіку тягаря доказування у справах щодо надання медичних послуг. Суд наголосив, що мають пред`являтися пропорційні вимоги до ступеня деталізації обставин справи, які надаються пацієнтами. Від пацієнтів не можна очікувати та вимагати точного володіння медичними знаннями. Вони не мають точного розуміння процесів лікування та необхідної кваліфікації для аналізу та надання обставин справи, що становлять предмет спору. З метою належної участі в цивільному процесі сторона не повинна мати професійні медичні знання. У зв`язку з цим сторона процесу, яка є пацієнтом, має право обмежитися доповіддю, що дасть змогу припустити про порушення зі сторони обслуговуючого персоналу в силу наслідків, що настали для пацієнта. Тому, з урахуванням принципу розумності, пацієнту, який звернувся до суду за захистом порушених прав, що полягають у завданні шкоди здоров`ю, слід тільки вказати на порушення, а далі тягар доказування покладається на медичну установу чи на лікаря. При цьому вказане не призводить до порушення принципу диспозитивності судового процесу, а навпаки слугує для забезпечення процесуальної рівності сторін

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч. 1-3, ст. 89 ЦПК України).

Суд встановив, що ТОВ «Б`юті Арт» є юридичною особою зареєстрованою у встановленому законом порядку та здійснює господарську діяльність з медичної практики на підставі ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики, виданої на підставі наказу Міністерства охорони здоров`я України № 1083 від 7 червня 2018 року за спеціальністю: організація і управління охороною здоров`я, анестезіологія, комбустіологія, хірургія; за спеціальністю молодшого спеціаліста з медичною освітою: сестринська справа, сестринська справа (операційна). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25 серпня 2023 року ТОВ «Б`юті Арт», з-поміж іншого, здійснює такі види економічної діяльності: «86.22 Спеціалізована медична практика (основний)», «86.90 Інша діяльність у сфері охорони здоров`я», «86.21. Загальна медична практика» (а.с. 171-177 том 1).

Між ТОВ «Б`юті Арт» в особі директора Зубанової Т.Є. та Гаврилюком В.М. укладено Публічний договір (а.с. 177-181 том 1), за змістом якого заклад охорони здоров`я в порядку та умовах визначених цим Договором зобов`язується надати пацієнту медичні послуги, передбачені переліком медичних послуг (Додаток

№ 1 до цього Договору, що є його невід`ємною частиною), на підставі усного або письмового звернення пацієнта, а пацієнт зобов`язується прийняти та оплатити надані медичні послуги (пункт 2.1.). Зазначений договір підписаний ОСОБА_1 та ТОВ «Б`юті Арт» в особі директора Зубанової Т.Є. (а.с. 181 том 1).

Відповідно до пункту 2.2. Публічного договору медичні послуги надаються відповідно до галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я та/або локальних протоколів медичної допомоги, затверджених у встановленому порядку.

Надання медичних послуг здійснюється відповідно до Інформованої добровільної згоди пацієнта на проведення діагностики, лікування та на проведення операції та знеболення, яка оформлюється у встановлені законодавством України формі перед наданням першої медичної допомоги та перед наданням медичних послуг, перелік яких визначається закладом охорони здоров`я (пункт 2.5. Публічного договору).

Оплата наданих медичних послуг здійснюється пацієнтом в день надання медичної послуги або попередньо до початку надання медичної послуги одним із способів за вибором пацієнта. Шляхом здійснення пацієнтом оплати у готівковій формі в касу закладу охорони здоров`я. шляхом здійснення пацієнтом безготівкового платежі на рахунок ТОВ «Б`юті Арт» (пункти 3.3, 3.3.1., 3.3.2. Публічного договору).

За змістом Публічного договору, укладеного між позивачем

ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «Б`юті Арт» вбачається, що сторони визначили порядок надання та приймання-передачі послуг.

Зокрема, медичні послуги надаються медичними працівниками закладу охорони здоров`я, які мають відповідну спеціальну освіту і відповідають єдиним кваліфікаційним вимога відповідно до законодавства України (пункт 4.1. публічного договору). До початку надання медичних послуг лікуючий лікар повідомляє пацієнту перелік, склад та вартість всіх медичних послуг, надання яких лікуючий лікар вважає доцільним, та в усній формі погоджує з пацієнтом перелік та вартість всіх медичних послуг, які будуть надані закладом охорони здоров`я за призначенням цього лікуючого лікаря (пункт 4.2. Публічного договору). Дата та час надання кожної медичної послуги погоджується закладом охорони здоров`я та пацієнтом в усній формі (пункт 4.3 Публічного договору). Дату та час надання кожної медичної послуги може бути змінено з ініціативи закладу охорони здоров`я, у разі якщо стан здоров`я пацієнта перед початком надання медичної послуги унеможливлює її надання або значним чином збільшує ризики виникнення ускладнень, загрози життю чи здоров`ю пацієнта чи інших тяжких чи негативних наслідків (пункти 4.5., 4.5.1. Публічного договору).

У пункті 4.7. Публічного договору визначено, що приймання-передача наданих медичних послуг здійснюється в усній формі або на вимогу пацієнта шляхом оформлення Акту приймання-передачі наданих медичних послуг (Додаток № 2 до цього Договору, що є його невід`ємною частиною), який складається закладом охорони здоров`я в двох примірниках та надається пацієнту для підписання. Пацієнт зобов`язаний підписати обидва примірника Акту приймання-передачі або надати письмову мотивовану відмову від підписання Акту приймання-передачі (пункт 4.8. Публічного договору). У разі якщо пацієнт не надав письмову мотивовану відмову від підписання Акту приймання-передачі, медична послуга вважається належним чином наданою закладом охорони здоров`я та належним чином прийнята пацієнтом (пункт 4.9. Публічного договору). Крім того, пунктом 4.12. Публічного договору наголошено, що пацієнт стверджує, що заклад охорони здоров`я йому роз`яснив права та обов`язки, встановлені законодавством України.

За змістом укладеного між сторонами Публічного договору судом встановлено, що пацієнт має право, з-поміж іншого, отримані медичні послуги належної якості (пункт 6.1.1. Публічного договору), отримувати достовірну та повну інформацію про стан свого здоров`я, у тому числі ознайомлюватися з відповідними медичними документами, що стосуються його здоров`я, які зберігаються у закладі охорони здоров`я (пункт 6.1.2. Публічного договору), отримувати достовірну та повну інформацію про протипоказання, можливі ускладнення та ризики (в тому числі для життя та здоров`я), прогноз можливого розвитку захворювання при надання медичних послуг (пункт 6.1.3. Публічного договору). Поряд з цим пацієнт зобов`язаний неухильно дотримуватись усних чи письмових приписів і рекомендацій лікарів закладу охорони здоров`я, в тому числі плану лікування. Враховувати особливості післяопераційного перебігу кожної взятої локалізації, про що лікар повідомляє усно чи письмово (пункт 6.2.1 Публічного договору), повідомляти заклад охорони здоров`я про покращення або погіршення самопочуття, появу або зникнення симптомів та іншу інформацію ро зміни стану свого здоров`я протягом строку лікування (пункт 6.2.7. Публічного договору).

Натомість заклад охорони здоров`я зобов`язався надавати пацієнту медичні послуги належної якості в порядку та на умовах, визначених цим Договором (пункт 6.4.1. Публічного договору), використовувати лікарські засоби та вироби медичного призначені, дозволені для використання в Україні (пункт 6.4.2. публічного договору), вести та зберігати медичну документацію і звітність відповідно до вимог законодавства України (пункт 6.4.3. Публічного договору).

Відповідно до пункту 7.1. Публічного договору в разі виявлення за результатами проведеної клініко-експертної оцінки недоліків (відхилень) якості медичної допомоги заклад охорони здоров`я зобов`язується сплатити штраф у розмірі 50% (п`ятдесят відсотків) від вартості неякісно наданих послуг.

Пунктом 7.3. Публічного договору визначено, що заклад охорони здоров`я не несе відповідальності у разі виникнення ускладнень у пацієнта або за шкоду, заподіяну життю та здоров`я пацієнта у результатів: - невиконання пацієнтом обов`язків, передбачених пунктом 6.2.1. цього Договору, зокрема приписів і рекомендацій лікарів закладу охорони здоров`я, плану лікування, тощо;

- неповідомлення пацієнтом суттєвої інформації про стан свого здоров`я;

- використання лікарських засобів та виробів медичного призначення неналежної якості або таких, що не призначені лікарями закладу охорони здоров`я; - не повідомлення пацієнтом інформації, передбаченої пунктом 6.2.7. цього Договору; - отримання медичної допомоги в інших закладах охорони здоров`я; - розвитку захворювань чи патологій, які не пов`язані з наданням медичних послуг за цим Договором. Заклад охорони здоров`я звільняється від відповідальності, якщо настання ускладнень відбулося не з вини закладу охорони здоров`я (не пов`язано з якістю медичних послуг, що надається пацієнту закладом охорони здоров`я).

За змістом пунктів 10.1., 10.2. цього Публічного договору встановлено сторони погодилися, що цей Договір є публічним Договором (публічною офертою) та містить всі істотні умови надання закладом охорони здоров`я медичних послуг, зазначених в Переліку медичних послуг (Додаток № 1 до цього Договору, що є його невід`ємною частиною). Пацієнт усно та письмово звернувшись за отримання медичних послуг до закладу охорони здоров`я приймає (акцептує) всі умови цього Договору, а дата першого звернення за згодою сторін вважається датою укладення цього Договору.

Додаток № 1 «Перелік медичних послуг», Додаток № 2 «Акт приймання-передачі наданих медичних послуг» є невід`ємною частиною цього Договору (пункт 11.1. Публічного договору).

З «Переліку медичних послуг», долученого до Публічного договору, вбачається, що ТОВ «Б`юті Арт» надає медичну послугу «Хірургічне усунення гінекомастії 3 ступеня» (а.с. 181 том 1).

З копії медичної карти амбулаторного хворого № 86 від 21 жовтня

2020 року суд встановив, що ОСОБА_1 , 1997 року народження, звернувся до відповідача цього самого дня та йому було встановлено діагноз «Двобічна гінекомастія» (а.с. 188 том 1). При зверненні позивач заперечував наявність цукрового діабету, інфекційних захворювань, алергічного анамнезу, непереносимості до лікарських препаратів (а.с. 187 том 1). Як вбачається із даної карти, ОСОБА_1 21 жовтня 2020 року звернувся до відповідача зі скаргам на великі, обвислі грудні залози, асиметрію залоз та неестетичний вигляд грудної клітини. Він також просив про пластичну операцію. З анамнеза відповідач встановив, що пацієнт схуд на 40 кг. При огляді було виявлено, що м`які тканини в ділянці залоз мають вигляд жіночих грудей, соски конусоподібної форми та звисають до рівня субмамарних складок. Пацієнт був стандартно обстежений. Під загальною анестезією проведена операція усунення гінекомастії ІІІ ступеня, пластика місцевими тканинам (а.с. 189-190 том 1). Пацієнту було призначено згодом пов`язку з бетадином, компресійну білизну (а.с. 190 том 1).

Станом на 22 жовтня 2020 року пацієнт почував себе задовільно, відчував незначний біль в прооперованій ділянці. З картки хворого встановлено, що в нього був помірний набряк в прооперованих ділянках та йому була показана перев`язка, обробка швів антисептиком, пов`язка з бетадином; зауважено, що позивач отримує призначене лікування, а результат лікування благоприємний. Цього самого дня ОСОБА_1 був виписаний з рекомендаціями на амбулаторне лікування (а.с. 190 том 1), зокрема йому було показано пов`язки з бетадином, знятишви на 14-ту добу, носіння компресійної білизни 1,5-2 місяці, носіння силіконової пластини після загоєння ран на шви (а.с. 192 том 1).

З копії Інформованої добровільної згоди пацієнта на проведення діагностики, лікування та на проведення операції та знеболення (форма первинної облікової документації №003-6/о) вбачається, що ОСОБА_1

21 жовтня 2020 року отримав від лікаря ОСОБА_2 у медичному центрі «Б`юті Арт» інформацію прог характер свого захворювання, особливості його перебігу, діагностики та лікування. Ствердив, що він ознайомився з планом обстеження і лікування; отримав в повному обсязі роз`яснення про характер, мету, орієнтовну тривалість діагностично-лікувального процесу та про можливі несприятливі наслідки під час його проведення, про необхідність дотримання призначеного лікарем режиму в процесі лікування; зобов`язався негайно повідомляти лікуючого лікаря про будь-яке погіршення самопочуття; вказав, що його поінформовано про те, що недотримання рекомендацій лікуючого лікаря, режиму призначених препаратів, безконтрольне самолікування можуть ускладнити лікувальний процес та негативно позначитися на стані здоров`я. Крім того, ОСОБА_1 ствердив, що йому надали в доступній формі інформацію про ймовірний перебіг захворювання і наслідки у разі відмови від лікування, а також те, що він мав можливість ставити будь-які питання, які його цікавлять стосовно стану здоров`я, перебігу захворювання і лікування та отримав на них відповіді (а.с. 197 том 1).

Суд також встановив, що ОСОБА_1 підписав Інформовану добровільну згоду на операцію та знеболення (а.с. 198 том 1) якою ствердив, що 21 жовтня 2020 року отримав від лікаря-анестезіолога ОСОБА_6 зрозумілу для нього інформацію про характер виявленого у нього захворювання, яке потребувало лікування шляхом здійснення оперативного втручання. Він також отримав інформацію про відсутність у нього супутніх захворювань, які можуть впливати на перебіг операції та післяопераційного періоду, отримав пояснення про можливі варіанти хірургічного втручання та про те, що операція буде виконуватись за відносними показаннями. З цієї Інформованої добровільної згоди (а.с. 198 том 1) також встановлено, що позивач у процесі обговорення з лікуючим лікарем дійшли висновку, що найбільш оптимальним методом хірургічного втручання може бути операція в обсязі «усунення гінекомастії ІІІ ст, пластика місцевими тканинами». ОСОБА_1 також надав ствердив, що усвідомлює, що операція та знеболення це складні медичні втручання, під ас виконання яких можуть виникнути непередбачувані обставини, внаслідок яких може бути змінено хід операції та знеболення, на що він дав згоду. З цієї самої Інформованої добровільної згоди на операцію та знеболення також вбачається, що ОСОБА_1 мав можливість поставити усі питання стосовно операції і знеболення, які йому запропоновано, та можливі їх наслідки, та що в нього не було недовіри щодо інформації, яку він отримав, та йому була надана можливість і час для міркування (а.с. 198 том 1).

Відповідно до Акту приймання-передачі наданих медичних послуг № 98 від 21 жовтня 2020 року ТОВ «Б`юті Арт» та ОСОБА_1 підтвердили належне надання закладом охорони здоров`я відповідно до Публічного договору про надання медичних послуг медичних послуг «Хірургічне усунення гінекомастії ІІІ ст», вартість послуги 29000 грн, дата надання послуги 21 жовтня 2020 року (а.с. 199 том 1).

Зазначені обставини, на переконання суду, свідчать, що позивач

ОСОБА_1 скористався своїм правом, гарантованим ст. 38 Закону України «Основ законодавства про охорону здоров`я» та самостійно обрав заклад охорони здоров`я, який надає платні послуги, у якому і лікувався. Поряд з цим ТОВ «Б`юті Арт» з дотриманням вимог ч. 5 ст. 39, ст. 43 Закону України «Основ законодавства про охорону здоров`я» було поінформовано ОСОБА_1 про переваги та недоліки лікування гінекомастії ІІІ ступеня та він надав письмову згоду на медичне втручання.

З наданих копій медичних документів встановлено, що ОСОБА_1 було проведено дослідження щодо наявності антитіл до SARS-CoV-2 (COVID 19) (а.с. 200 том 1), крові на еритроцити (а.с. 201 том 1), глюкозу (а.с. 202 том 1), на резус-фактор (а.с. 203-206 том 1), загальний аналіз крові (а.с. 207 том 1), біохімічний аналіз крові (а.с. 208 том 1), дослідження сечі (а.с. 209-210 том 1), ЕКГ (а.с. 211-212).

Відповідно до витягу з журналу запису амбулаторних операцій у короткому описі операції зауважено, що «Операційне поле оброблено тричі розчинами антисептиків. Розрізи огинаючи сосок з продовженням до низу. Формування нижньої ніжки для перенесення соска. Фігурне висічення єдиним блоком надлишків м`яких тканин грудної залози, перенесення соска на нижній харчуючій ніжці в нову позицію та підшивання його до країв дефекту. Гемостаз по ходу операції сухо. Пошарове ушивання рани атравматичним матеріалом. Дренаж. Пов`язка з бетадином. Операція двобічна.» (а.с. 214 том 1).

З долучених до позовної заяви скриншотів сторінки вебсервісу «Google Maps» вбачається, що користувач «Valera Gavrilyuk» вказав, що «Звернувся в клініку на консультацію, де мене оглянули. Я побачив чудове відношення в свою сторону, мені наобіцяли, що все зроблять професійно: гарно і правильно…Я поїхав додому, вагався, був в роздумах, а потім відмовився. ОСОБА_7 мені зателефонувала сама і так все гарно розповіла, що вона має великий досвід роботи і немалу кількість подібних операцій (у мене був випадок, пов`язаний із видаленням шкіри в області грудей після значного схуднення на 38 кг) Отже, момент Х. Я поїхав клініку (ми домовлялися про тривалість операції близько 2-х годин, проте фактично вона тривала 4 години (11:30-15:30). Про анестезію. Наркоз був настільки важкий ( у мене раніше було дві операції на руки, тому я маю з чим порівняти відчуття і по обслуговування), що вийшов я з наркозу в 21:30. Наступного дня, коли я прийшов в себе, я помітив, що не можу робити рухи руками, через нестерпну біль в області ліктів. На моє запитання до медсестри «що у мене з руками?» мені відповідала «Вас надійно прив`язували під час операції». Коли були перші огляду мені не показували результат, проте самі дивилися на мене та із захопленням казали «боже яка краса все чудово вийшло». Згодом я побачив результат і був шокований, але е пластина операція і оцінювати результат одразу неможливо. Спочатку мені розказували, що все супер і коли заживе-буде чудово. Лікар порадила мені силіконові пластини, які ніби-то, зі слів ОСОБА_8 , розсмоктують шрами…я і придбав. Пластини спочатку коштували одну іншу, потім іншу потім мені відправили не той розмір, потій той, але сказали доплатити А наостанок приїхала пластина, на якій ручкою була написана ціна, а коли я сказав лікарю про це лікарю ОСОБА_9 у відповідь почув: «Я справді не можу більше говорити. Дуже зайнята…». Через місяць після операції, я помітив, що вени на лівій руці перетворилися в бетон і я не міг розгинати руку без дискомфорту. Я повідомив про це лікаря, після чого остання переадресувала мене на медсестру, а та пояснила, що «вам трошкі вєни спалили». Переглянувши фото в телефоні я помітив що перед операцією катетор стояв на лівій руці, а під час 4-х годин, замість 2-х щось пішло не так і мені міняли руку, через яку подавали препарати, бо вену на лівій руці просто спалили.» (а.с. 24 том 1). Крім того, користувач «Valera Gavrilyuk» зауважував, що «дотримувався всіх рекомендацій: і прикладав ті платини, і компресію не знімав… Але коли прийшов час і зняли шви, я побачив більш-менш остаточний результат і мене накрило з головою. Почав писати дзвонити, а у відповідь то «ми зайняті», то «у нас відпустка», а згодом домовились із лікарем, що вона мені це все діло «поправить», на що, я, звісно, погодився, бо вже був пройдений не маленький шлях, та й подумав хто не помиляється, хоч і ціною свого зовнішнього вигляду і нервів, але я погодився. за те що я погодився, щоб ХІРУРГ ВИПРАВИВ СВОЮ помилку, я повинен доплатити…до 40 тисяч, які вже були оплачені за попередню операцію, з мене витребували ще 5000 за наркоз і розхідні матеріали. Ще лікар пропонувала мені поправити соски, тобто ще раз 5000…» (а.с. 25 том 1). Суд наголошує, що з наданих скриншотів, які не містять вихідного коду сторінки цього вебсервісу, відповідної URL-адреси вебсторінки, часу здійснення такої фіксації та написання відгуку неможливо достовірно встановити час звернення із відповідними скаргами, та чи дійсно такі скарги надходили у післяопераційний період, а не значно пізніше, зокрема у 2022 році.

8 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до медичного центру ТОВ «КЛІНІКА 311» із скаргами на звисання шкіри ПЧС (а.с. 64 том 1). З копії огляду завідуючого відділенням встановлено, що станом на 8 липня 2022 року загальний стан хворого був задовільним. З копії огляду лікарем приймального відділення встановлено, що пацієнт скаржився на звисання м`яких тканин ПЧС, яке згідно анамнезу з`явилось через деякий час після схуднення. Він також повідомляв, що у 2021 році йому було проведено операцію мамопластику (а.с. 62 том 1). 8 липня 2022 року лікарем ОСОБА_3 було проведено оперативне лікування: мініабдомінопластика та встановлено заключний діагноз «Птоз мяких тканин ПЧС» (а.с. 68 том 1).

11 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до медичного центру ТОВ «КЛІНІКА 311» із скаргами на незначний птоз грудних залоз та післяопераційний рубець. Зі слів хворого птоз з`явився декілька років тому після схуднення на 40 кг (а.с. 47 том 1). Як вбачається із огляду завідуючого відділенням позивачу встановлено діагноз: птоз шкіри грудних залоз, післяопераційний рубець ділянки субмамарних складок та ділянки ареол. Цього самого дня йому було проведено хірургічне лікування: висічення рубців ділянки субмамарних складом та ділянки ареол під загальним знеболенням (а.с. 54

том 1).

З додатку до договору послуг № 04/07/2022 від 7 липня 2022 року «Вартість послуг Медичного центру та графік оплати», квитанцій, Акту приймання-передачі наданих медичних послуг № 1 (а.с. 231- 235) встановлено, що позивачем сплачено ТОВ «КЛІНІКА 311» 131800 грн за надані медичні послуги.

Водночас суд зауважує надані стороною позивача скріншоти з вебсервісу «Google Maps», медична картка стаціонарного хворого № 274/22

від 11 листопада 2022 року, огляд лікарем приймального відділення від 11 листопада 2022 року, огляд завідуючого відділенням від 11 листопада 2022 року, протокол операції № 10 від 11 листопада 2022 року, щоденник від 11 листопада 2022 року, виписний епікриз (дата виписки 14 листопада 2022 року), діагноз заключний клінічний від 11 листопада 2022 року, огляди лікарем приймального відділення та завідуючого відділенням від 8 липня 2022 року, виписний епікриз (дата виписки 10 липня 2022 року) не вказують, що встановлений лікарем медичного центру ТОВ «КЛІНІКА 311» діагноз, зокрема птоз шкіри грудних залоз, післяопераційний рубець ділянки субмамарних складок та ділянки ареол як дефект перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із саме неякісно наданою 21 жовтня 2020 року ТОВ «Б`юті Арт» медичною послугою та неякісним лікуванням.

Щодо фотокопій зображень позивача, зроблених після операції у відповідача, які містяться в матеріалах справи, суд зазначає, що вони, як докази не можуть бути прийняті до уваги. Це зумовлено тим, що з наведених зображень не можливо встановити, хто саме зображений на фото. На жодному з них не зафіксоване обличчя людини, відсутній повний зріст, характерні риси або інші ознаки, які б дозволили однозначно ідентифікувати зображену особу, як позивача. Крім того, фотографії не містять жодних відомостей про дату чи обставини їх створення, у зв`язку з чим не можна встановити період часу, коли саме вони були зроблені. Встановити предмет доказування на підставі таких доказів неможливо.

Суд наголошує, що 19 грудня 2024 року Управління охорони здоров`я облдержадміністрації за заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Габрильчука Є.В. провело засідання клініко-експертної комісії управління охорони здоров`я обласної державної адміністрації щодо якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування ОСОБА_1 у клініці ТОВ «Б`юті Арт» та надало відповідний висновок.

У висновку клініко-експертної комісії 19 грудня 2024 року (а.с. 217-219 том 2) наголошено, що у зв`язку із відсутністю відповідного протоколу оперативного втручання, опису огляду пацієнта в післяопераційному періоді, не надані клінікою ТОВ «Б`юті Арт» належні протоколи та СОПи надання медичної допомоги пацієнтам при гінекомастії, представлений лише маршрут пацієнта. Не в повному обсязі зібраний та описаний в амбулаторній карті хворого (форма 025/о № 98) анамнез захворювання, не вказана причина та період значного схуднення (- 40 кг), враховуючи що після значного схуднення у пацієнта було обвисання шкіри в ділянці грудних залоз. Не вказані ріст, вага, ІМТ, не описана конституція пацієнта. Враховуючи значне схуднення (- 40 кг), пацієнт необстежений відповідно до галузевих стандартів, не призначені аналізи визначення тестостерону, рівень інших гормонів, таких як ЛГ (лютеїнізуючий гормон), ВГС (фолікулостимулючий гормон) та ХГС (хоріонічний гонадотропін людини) для визначення гінекомастії. Відсутній опис в амбулаторній картці пальпації грудних залоз, що є обов`язковим компонентом перед оперативним втручанням на грудні залози. Діагноз гінекомастія встановлений невірно враховуючи значне схуднення (-40 кг) у пацієнта можна було розглянути діагноз птоз шкіри. Відсутній встановлений діагноз. В акті-приймання передачі медичних послуг № 98 від 21 жовтня 2020 року вказано найменування послуги: хірургічне усунення гінекомастії ІІІ ступеня. У протоколі операції № 113

від 21 жовтня 2020 року в журналі запису амбулаторних операцій згідно ф 069/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14 лютого 2012 року № 110 графа діагноз не заповнена. Тривале оперативне втручання

(6 год 10 хв.) під загальним знеболенням, вихід з наркозу був повільним (1 год.), що відмічено у протоколі знеболення, проте він не завершений лікарем-анестезіологом, оскільки відсутній підпис, а в наявних копіях документів, зокрема в медичній карті, відсутній підпис лікаря-анестезіолога про стан пацієнта в ранньому післяопераційному періоді. Відсутні записи в амбулаторній картці час (дат) видалення дренажу (який саме був встановлений дренаж). Не проводилось патологогістологічне дослідження видалених тканин грудної залози, однак це обов`язковим компонентом операції з приводу гінекомастії. Крім того, з висновку клініко-експертної комісії 19 грудня 2024 року вбачається, що виписний епікриз за 22 липня 2020 року відсутній. Ризик оперативного лікування, можливі ускладнення, ймовірні результати лікування, можливі варіанти корекції післяопераційних недоліків обговорюються перед оперативним лікуванням. Пацієнт самостійно обрав клініку, спеціалістів, дав згоду на оперативне лікування, про що підтвердив своїм підписом. Поряд з цим у висновку клініко-експертної комісії 19 грудня 2024 року наголошено, що оцінити якість надання медичної допомоги та медичного обслуговування пацієнта ОСОБА_1 у клініці ТОВ «Б`юті Арт» в повній мірі неможливо, у зв`язку із відсутністю необхідної медичної документації (клініка не відповідала на запити управління охорони здоров`я облдержадміністрації) для підтвердження та проведення об`єктивної оцінки обсягу оперативного втручання та його наслідків (а.с. 219 том 2). Зазначеним висновком не встановлено, що ТОВ «Б`юті Арт» надавав позивачу неякісну медичну послугу чи медичне обслуговування. Крім цього, вказаний висновок не дозволяє достовірно встановити факт того, що позивач ОСОБА_1 поніс зазначені ним витрати на усунення недоліків наданої медичної послуги саме внаслідок дій відповідача ТОВ «Б`юті Арт», і що такі недоліки перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із діями відповідача та негативними наслідками, що настали для позивача.

Суд також наголошує, що дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає (постанова Верховного Суду від 28 квітня 2022 року у справі № 521/10766/18). У матеріалах справи відсутні будь-які докази (висновки експертів тощо), у яких міститься інформація про факт заподіяння шкоди та зазначається про наявність безпосереднього причинного зв`язку між проведеним відповідачем ТОВ «Б`юті Арт» оперативним втручанням ОСОБА_1 21 жовтня 2020 року і завданою шкодою.

Натомість суд наголошує, що у засіданні 4 березня 2025 року роз`яснював право сторін заявити клопотання про призначення у цій цивільній справі судової експертизи для встановлення (спростування) відповідних причинно-наслідкових зв`язків, як і поінформовано представника відповідача про те, що саме на медичний заклад покладено обов`язок (тягар) доказування відсутності вини чи причинного зв`язку між діями і шкодою в цій справі. Однак будь-яких клопотань про призначення експертизи представники, як позивача, так і відповідача не заявляли та зауважували, що у проведенні експертизи немає потреби.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт надання відповідачем йому неякісних медичних послуг, та відповідно не доведено причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та завданою йому шкодою, а тому, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «Б`юті Арт» матеріальної шкоди у розмірі 131800 грн необхідно відмовити.

Крім того, суд зауважує, що зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (постанова Верховного Суду

від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22).

Враховуючи наведені вище норми законодавства та встановлені обставини справи суд вважає, що оскільки під час судового розгляду позивачем не доведено складу цивільно-правового правопорушення, адже факти протиправної поведінки з боку відповідача та нанесення шкоди не доведені, а отже, відсутній і причинно-наслідковий зв`язок між такою поведінкою та моральною шкодою, що унеможливлює виникнення цивільно-правової відповідальності. Суд також наголошує, що сама по собі складна життєва ситуація в якій опинився позивач, не є достатньою підставою для покладення на відповідача обов`язку по відшкодуванню моральної шкоди. Реально існуючих порушень прав чи законних інтересів позивача діями відповідача, які б підлягали судовому захисту у обраний позивачем спосіб під час розгляду цієї справи не встановлено, адже аргументація суми моральної шкоди, не підпадає оцінці з точки зору розумності і справедливості, адже не надано жодного доказу в її обґрунтування та зважаючи на те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною вимогою від вимоги про стягнення матеріальної шкоди вважає, що така також не підлягає задоволенню.

Ураховуючи, що позовні вимоги про стягнення з відповідача ТОВ «Б`юті Арт» на користь позивача ОСОБА_1 штрафу за пунктом 7.1. Публічного договору у розмірі 14500 грн безпосередньо похідні від позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди, суд також вважає, що у їх задоволенні необхідно також відмовити, адже за результатами розгляду справи судом не встановлено порушення відповідачем умов Публічного договору в частині надання якісних медичних послуг.

Оскільки у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 судом відмовлено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд залишає витрати позивача на оплату професійної правничої допомоги за позивачем. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач при зверненні до суду покликався на звільнення його від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», у задоволенні його позовних вимог відмовлено, а отже, суд вважає, що витрати щодо сплати судового збору не підлягають стягненню на підставі

ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з Обмеженою відповідальністю «Б`юті Арт» про захист прав споживача та відшкодування шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 10 липня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Людмила ПРИСЯЖНЮК