Справа № 581/494/25
Провадження № 2/581/307/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2025 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді Кузьмінського О.В., за участю секретаря судового засідання Мазур О.А., розглянувши в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Недригайлівський відділ державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування арешту нерухомого майна,

в с т а н о в и в :

24 червня 2025 року представник позивача адвокат Маківський В.В. звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення про звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , на яку накладено арешт на підставі постанови про арешт державного виконавця Липоводолинської державної виконавчої служби б/н від 21 квітня 2003 року, реєстраційний номер обтяження: 5921982 від 29 жовтня 2007 року; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про заборону на нерухоме майно №5921982, яке було зареєстровано 29 жовтня 2007 року державним реєстратором Липоводолинської державної нотаріальної контори.

Позов мотивований тим, що відповідно до договору дарування від 6 лютого 2004 року, позивач є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у реєстрі міститься запис про обтяження вищевказаного об`єкту нерухомості у вигляді арешту нерухомого майна за № 5921982 від 29 жовтня 2007 року, який внесений на підставі постанови від 21 квітня 2003 року ВДВС Липоводолинського РУЮ.

Оскільки вказане обтяження у вигляді арешту майна створює перешкоди позивачу у здійсненні права володіння, користування та розпоряджання майном та враховуючи, що відповідач власником квартири ніколи не був, позивач просив звільнити це майно з-під арешту.

Ухвалою суду від 26 червня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 8 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника надійшла заява про підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позову. Також вказав про те, що ніколи не був власником квартири, причина накладення на неї арешту йому невідома.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21 листопада 1994 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6-7).

Відповідно до договору дарування квартири від 6 лютого 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Липоводолинського районного нотаріального округу Бондаренко О.В. 6 лютого 2004 року, за реєстровим номером 66, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 передали безоплатно майно у власність ОСОБА_1 (а.с. 8-9).

Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 12 червня 2025 року вбачається, що 29 жовтня 2007 року реєстратором Липоводолинською районною державною нотаріальною конторою зареєстровано арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21 квітня 2003 року Липоводолинської державної виконавчої служби на будинок в АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_2 , реєстраційний номер обтяження 5921982 (а.с. 10).

Відповідно до відповідей Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області №13826 від 13 червня 2025 року, №13711 від 20 червня 2025 року, на підставі яких виконавчих документів державним виконавцем винесена постанова про арешт від 20 квітня 2003 року, номер обтяження 5921982, зареєстрований державним реєстратором Липоводолинської державної нотаріальної контори, неможливо з`ясувати, оскільки у зв`язку із закінченням строків зберігання виконавчі провадження знищено. Станом на 20 червня 2025 року виконавчі провадження стосовно ОСОБА_1 на виконанні не перебувають (а.с. 12-15).

При вирішенні справи суд застосовує такі норми права.

Згідно з статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до статті 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу, своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частин 1, 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту.

Частинами 4, 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Пунктами 1, 2 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Висновки суду по суті спору.

Позивач є власником нерухомого майна, але це право обмежено, оскільки на майно накладено арешт державним виконавцем у 2003 році при цьому власником майна зазначений ОСОБА_2 , який ніколи власником квартири не був.

На сьогодні відкриті виконавчі провадження відносно позивача ОСОБА_1 відсутні.

Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про необхідність захисту права позивача шляхом звільнення нерухомого майна з-під арешту, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими, а обставини, на які посилався позивач, знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Керуючись статтями 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Задовольнити позов ОСОБА_1 .

Звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який накладено на підставі постанови про арешт державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Липоводолинського районного управління юстиції від 21 квітня 2003 року, реєстраційний номер обтяження: 5921982 від 29 жовтня 2007 року, та припинити обтяження «заборона на нерухоме майно» цього нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Третя особа: Недригайлівський відділ Державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (сел. Липова Долина Роменського району Сумської області, вул. Щебетунів, 26, ).

Суддя О. В. Кузьмінський