ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року

м. Київ

справа № 638/10708/21

провадження № 61-9701св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду, в складі колегії суддів: Мальованого Ю. М., Бурлака І. В., Яцини В. Б.,

від 06 червня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

1. У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк») про визнання договору припиненим.

2. Позов мотивований тим, що 28 липня 2006 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений договір про надання споживчого кредиту

№ 0, відповідно до якого банк надав ОСОБА_4 кредит в розмірі 58 690 швейцарських франків, а позичальник, в забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором, передала банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

3. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2010 року з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість в сумі 478 840,77 грн.

4. Постановою Господарського суду Харківської області від 23 грудня

2010 року у справі Б-50/224-10 фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3 ) визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

5. 23 березня 2011 року на товарній біржі «Правопорядок» відбулись відкриті торги, під час яких переможцем аукціону з продажу квартири АДРЕСА_1 визнано ОСОБА_5 .

6. 25 травня 2011 року, за результатами торгів, між арбітражним керуючим Оскаленко Д. П. та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу вказаної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О., реєстровий № 290.

7. 18 серпня 2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладений договір купівлі - продажу вказаної квартири.

8. Позивач вказував, що на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 червня 2012 року про затвердження мирової угоди із ОСОБА_6 він набув у власність квартиру АДРЕСА_1 .

9. Упродовж тривалого часу ОСОБА_3 оскаржувала результати торгів та укладені за їх результатами договори купівлі - продажу квартири.

10. Постановою Вищого господарського суду України від 04 жовтня

2012 року в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_3 відмовлено.

11. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 червня

2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 06 серпня 2013 року, позов ОСОБА_3 залишено без задоволення, а позовні вимоги АТ «УкрСиббанк» задоволено. Визнано недійсним договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 від 25 травня 2011 року (справа № 2011/14733/2012).

12. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 квітня

2021 року позовна заява ОСОБА_3 про витребування майна та визнання права власності залишена без розгляду (справа № 638/3047/16-ц), однак під час розгляду вказаної справи позивачу стало відомо про існування виконавчого провадження щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - спірну квартиру, на користь АТ «УкрСиббанк» в межах суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 28 липня

2006 року.

13. Посилаючись на те, що станом на червень 2021 року відомості про квартиру АДРЕСА_1 в Державному реєстрі іпотек відсутні, АТ «УкрСиббанк» вже отримало грошові кошти за реалізацію спірної квартири в рахунок погашення заборгованості, позивач, який вважає себе добросовісним набувачем майна, остаточно сформулювавши позовні вимоги, просив суд:

- вважати припиненим договір іпотеки № 2866 від 28 липня 2006 року, укладений між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 28 липня 2006 року;

- вважати припиненим право іпотеки АТ «УкрСиббанк» за договором іпотеки від 28 липня 2006 року, реєстровий № 2866 на квартиру АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

14. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2023 року позов задоволено.

Вирішено вважати припиненим договір іпотеки, укладений між

АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 28 липня 2006 року, реєстровий № 2866, в забезпечення виконання зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 0, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 .

Вирішено вважати припиненим право іпотеки АТ «УкрСиббанк» за договором іпотеки від 28 липня 2006 року, реєстровий № 2866, на квартиру

АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності

ОСОБА_1 .

15. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що нерухоме майно, яке перебувало в іпотеці, було реалізоване на аукціоні в процесі ліквідаційної процедури банкрута ФОП ОСОБА_3 , яка здійснювалась на підставі судового рішення. ОСОБА_5 стала переможцем торгів і на момент придбання нею спірного нерухомого майна відомості щодо іпотеки у відповідному реєстрі були відсутні. Наступні власники набули право власності на спірне майно на підставі нотаріально посвідчених правочинів та ухвали суду про затвердження мирової угоди, які не визнані недійсними та не скасовані у визначений законом спосіб, а тому за відсутності доказів недобросовісності набувачів майна наявні підстави для захисту прав власника та задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

16. Суд відхилив посилання відповідача на те, що спірна квартира не є власністю позивача, вказавши, що спірне майно було реалізовано на аукціоні в процесі проведеної на підставі судового рішення ліквідаційної процедури банкрута ФОП ОСОБА_3 , де набувач майна ОСОБА_5 стала переможцем торгів, а судове рішення у справі про банкрутство було скасоване вже після реалізації спірної квартири.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

17. Постановою Харківського апеляційного суду від 06 червня 2024 року апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» задоволено, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в позові. Вирішено питання розподілу судових витрат.

18. Апеляційний суд встановив, що предмет іпотеки - квартира

АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 , була реалізована на торгах та неодноразово відчужувалась шляхом укладання договорів купівлі-продажу, а також затвердженої судом мирової угоди. Водночас рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 13 червня 2013 року визнано недійсним договір купівлі - продажу спірної квартири укладений 25 травня

2011 року між ліквідатором Оскаленко Д.П. та ОСОБА_5 .

19. Також апеляційний суд вказав, що обставини дійсності іпотеки банку вже були предметом судового розгляду судів усіх інстанцій в іншій справі, а задоволення вимог ОСОБА_1 суперечить принципам юридичної визначеності та обов`язковості судового рішення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

20. У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

21. У липні 2024 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 06 червня 2024 року.

22. Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2024 року відкрито касаційне провадження, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи, які у серпні 2024 року надійшли до Верховного Суду.

23. Ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2025 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

24. Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17, від 02 липня 2019 року у справі № 480/340, від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

25. Касаційна скарга мотивована тим, що стягувач (АТ «УкрСиббанк») вже отримав кошти за реалізацію квартири, а повторне звернення стягнення на квартиру не допустимо.

26. Вказує, що у випадку продажу предметів застави (іпотеки) відповідно до законодавства про банкрутство застосовуються загальні наслідки припинення застави (іпотеки) згідно з пунктом 3 частини першої статті 593 ЦК України.

Доводи особи, яка подала відзив касаційну скаргу

27. У серпні 2024 року АТ «УкрСиббанк» подало відзив касаційну скаргу, в якому просить касаційне провадження закрити з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 396 ЦПК України, або відмовити в задоволенні касаційної скарги, залишивши постанову апеляційного суду без змін.

28. Відзив мотивований тим, що питання дійсності іпотеки АТ «УкрСиббанк» за договором іпотеки від 28 липня 2006 року, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 , вже вирішено судовим рішення у справі № 2011/7056/12.

29. Вказує на наявність відкритого виконавчого провадження щодо виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2015 року у справі № 2011/7056/12 боржником у якому є ОСОБА_1 .

Фактичні обставини справи, встановлені судами

30. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна квартира

АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 червня 2012 року про затвердження мирової угоди (справа № 2011/9540/2012).

31. 28 липня 2006 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого банк надав ОСОБА_3 кредит в сумі 58 690 швейцарських франків.

32. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, ОСОБА_3 на підставі договору іпотеки від 28 липня 2006 року передала банку в іпотеку нерухоме майно - квартиру

АДРЕСА_1 .

33. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2010 року з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнута заборгованість в сумі 61 010,63 швейцарських франків, що еквівалентно

478 840,77 грн.

34. Постановою господарського суду Харківської області № Б-50/224-10

від 23 грудня 2010 року ФОП ОСОБА_3 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06 вересня 2011 року зазначену постанову суду першої інстанції скасовано, а справу припинено.

35. 25 травня 2011 року за результатами проведеного аукціону, між ліквідатором Оскаленко Д. П. та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І. О., реєстровий № 290.

36. 18 серпня 2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу спірної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І. О., реєстровий № 744.

37. Між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 укладено мирову угоду у справі № 2011/9540/2012, яка затверджена ухвалою суду від 12 червня

2012 року, на підставі якої за позивачем зареєстроване право власності на спірну квартиру.

38. Постановою Вищого господарського суду України від 04 жовтня

2012 року у справі № 5023/1143/12 відмовлено у задоволенні вимог ФОП ОСОБА_3 до товарної біржі «Правопорядок» про визнання недійсними результатів відкритих торгів на товарній біржі «Правопорядок» з продажу двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

39. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 червня

2013 року у справі № 2011/14733/2012, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 06 серпня 2013 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до арбітражного керуючого Оскаленко Д. П., ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , треті особи: філія «Слобожанське РУ» АТ «Банк Фінанси та кредит», ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ «ОТП Банк», реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції про визнання недійсним укладеного на торгах договору в тому числі продажу квартири АДРЕСА_1 , застосування наслідків недійсності правочинів, визнання іншого речового права (іпотеки), яке існувало до укладення договорів.

Задоволено позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ПАТ «УкрСиббанк», про визнання договору купівлі-продажу недійсним. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 25 травня 2011 року між ліквідатором Оскаленко Д. П. та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем О. І. за реєстровим № 290.

40. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 січня

2015 року у справі № 2011/7056/12 звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 , задовольнивши вимоги АТ «УкрСиббанк» в межах суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 28 липня 2006 року № 0, а саме 87 266, 14 швейцарських франків, пені в сумі 82 624,10 грн та витрат позивача по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 2 823 грн, шляхом проведення прилюдних торгів за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на пiдставi оцінки, проведеної суб`єктом оцiночної дiяльностi на стадiї оцiнки майна пiд час проведення виконавчих дiй.

41. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 28 квітня 2015 року скасовано рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 січня

2015 року у справі № 2011/7056/12 та ухвалено нове судове рішення про відмову в позові ПАТ «УкрСиббанк».

42. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ (далі - ВССУ) від 09 вересня 2015 року у справі № 2011/7056/12 (провадження № 6-16881св15) рішення апеляційного суду Харківської області від 28 квітня 2015 року скасовано, а рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 липня 2015 року залишено в силі.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

43. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

44. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

45. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

46. Положеннями статей 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

47. Іпотека за своєю правовою природою є заставою і регулюється нормами параграфа 6 (статті 572-593) Глави 49 ЦК України та спеціальним законом - Законом України «Про іпотеку».

48. Підстави припинення права застави визначені статтею 593 ЦК України, а іпотеки як окремого виду застави також статтею 17 Закону України «Про іпотеку».

49. Так, відповідно до частини першої статті 593 ЦК України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою;

2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

50. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається

у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

51. Згідно зі частинами першою, п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

52. За імперативними вимогами частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

53. Відповідно до частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку» (в редакції на час реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_1 ) у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

54. ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом, вказував, що він є добросовісним набувачем квартири

АДРЕСА_1 , оскільки набув право власності на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 червня 2012 року про затвердження мирової угоди із ОСОБА_6 .

55. Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції встановив, що предмет

іпотеки - спірна квартира, яка належала ОСОБА_3 , 25 травня 2011 року була реалізована на аукціоні в рамках ліквідаційної процедури.

56. В подальшому спірне майно відчужено шляхом укладання договору купівлі-продажу 18 серпня 2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка після цього уклала мирову угоду з позивачем.

57. Постановою Харківського апеляційного господарського суду

від 06 вересня 2011 року було скасовано постанову господарського суду Харківської області № Б-50/224-10 від 23 грудня 2010 року про визнання

ФОП ОСОБА_3 банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

58. Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 13 червня

2013 року визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири

АДРЕСА_1 , укладений 25 травня2011 року між ліквідатором Оскаленко Д. П. та ОСОБА_5 .

59. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 січня

2015 року, яке набрало законної сили, у справі № 2011/7056/12 за позовом

АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_6 звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 , задовольнивши вимоги АТ «УкрСиббанк» в межах суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 28 липня 2006 року № 0.

60. Крім того, позивач вказував, що АТ «УкрСиббанк» вже отримало грошові кошти за реалізацію квартири, повторне стягнення недопустиме, а тому вважав, що іпотека припинилась з підстав, передбачених статтею 17 Закону України «Про іпотеку».

61. Вирішуючи спір, апеляційний суд зазначив, що обставини дійсності іпотеки АТ «УкрСиббанк» неодноразово були предметом судового розгляду, а новий перегляд цих обставин в іншому судовому провадженні через 8 років, суперечить принципам юридичної визначності та обов`язковості судового рішення.

62. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2016 року у справі № 2011/7056/12 замінено сторону виконавчого провадження (боржника) ОСОБА_6 на її правонаступника - ОСОБА_1 .

63. Згідно з вимогами статті 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

64. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

65. Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 січня 2015 року у справі № 2011/7056/12.

66. Відсутні такі відомості і в автоматизованій системі виконавчого провадження, згідно з якою у виконавчому провадженні № 60175816,

стягувач - АТ «УкрСиббанк», боржник - ОСОБА_1 здійснюється примусове виконання судового рішення.

67. Таким чином, задоволення позову ОСОБА_1 у розглядуваній справі призведе до неможливості виконання рішення суду у справі

№ 2011/7056/12, яке набрало законної сили.

68. Залишаючи без змін рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 січня 2015 року у справі № 2011/7056/12, ВССУ в ухвалі від 09 вересня 2015 року вказав, що кошти отримані ліквідатором від продажу квартири, банку не перераховані, основне зобов`язання боржником не виконано, а іпотека спірної квартири є чинною незважаючи на зміну власника нерухомого майна.

69. Посилання апеляційного суду на те, що ОСОБА_1 не набув право власності на спірну квартиру є помилковими, оскільки право власності позивача на квартиру зареєстровано у відповідному реєстрі та він є боржником у виконавчому провадженні про звернення стягнення на предмет іпотеки, однак ці висновки апеляційного суду не вплинули на правильність вирішення заявленого спору по суті.

70. Висновки апеляційного суду по суті вирішення спору не суперечать висновкам, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду

від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17, від 02 липня 2019 року у справі № 480/340, від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17, від 01 квітня

2020 року у справі № 610/1030/18, на які посилається заявник у касаційній скарзі.

71. Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija

v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

72. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

73. В межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що апеляційний суд ухвалив оскаржене судове рішення із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права.

74. Відповідно до першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального прав. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

75. Підстав для закриття касаційного провадження, як просило

АТ «УкрСиббанк» у відзиві на касаційну скаргу, Верховним Судом не встановлено.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного суду від 06 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович