ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/628/25 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої Хома М.В.

суддів Костів О. З., Храпак Н. М.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 березня 2025 року, ухвалене суддею Дзюбичем В.Л. у цивільній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі ГУ ПФУ в Тернопільській області) звернулось в суд із позовом про стягнення з ОСОБА_1 переплати пенсії в розмірі 58760 грн.

Позов обґрунтовано тим, що ГУ ПФУ в Тернопільській області була призначена та виплачувалась ОСОБА_1 пенсія по інвалідності.

Однак, відповідно до листа Обласної МСЕК № 1 від 10.06.2024 року № 360, довідка серії 12 ААВ №673211 від 09.08.2022 року, видана ОСОБА_1 про встановлення третьої групи інвалідності до 01.08.2024 року, вважається неправомірною та відмінена. Відповідно, виплату пенсії припинено та нарахована переплата пенсії за період з 01.08.2022 року по 31.05.2024 року в сумі 58760 грн.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 1900-0503-8/33416 від 05.07.2024 року відповідачку повідомлено про переплату пенсії та необхідність її повернення на рахунок позивача, однак станом на день подання позовної заяви переплата не повернута, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 25.03.2025 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ГУПФУ в Тернопільській області просить рішення суду першої інстанції скасувати та винести постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Вказує, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального права, оскільки переплата пенсії виникла внаслідок подання відповідачкою довідки серії 12 ААВ №673211 від 09.08.2022 року, яка вважається неправомірною та відмінена. Тобто, безпідставне набуття та збереження майна було результатом поведінки набувача майна (подання пенсіонером недостовірних даних), відтак вважає, що ГУ ПФУ в Тернопільській області має право на стягнення з відповідачки надміру виплаченої пенсії внаслідок зловживань з боку пенсіонера

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Беляєва О.М. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

Зазначає, що зі змісту листа голови обласної МСЕК № 1 Ольги Ремези №360 від 10.06.2024 року слідує, що причиною відміни довідок, в тому числі і складеної стосовно відповідача ОСОБА_1 , якою останній присвоєно третю групу інвалідності, є можливі неправомірні дії іншої особи - колишнього директора ПП «Амбулаторії загальної практики сімейної медицини Медікус №2».

Отже, обставини, на які посилається сторона позивача, не залежали від волі відповідача ОСОБА_1 та не можуть свідчити про недобросовісність її поведінки чи зловживань останньої, які призвели до виплати їй пенсії.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Обставини справи.

Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 673211 від 18.07.2022 року, ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності терміном до 01.08.2024 року. Дата чергового переогляду 18.07.2024 року.

Листом Голови обласної МСЕК № 1 Ольги Ремези № 360 від 10.06.2024 року повідомлено Начальника ГУ ПФУ в Тернопільській області, що обласною МСЕК прийнято рішення, відповідно до Постанови КМУ від 03.12.2009 року № 1317, пункт 12, вважати неправомірними довідки таких осіб, та відмінити їх, зокрема і стосовно ОСОБА_1 , довідка серії 12 ААВ № 673211. Додатково повідомляють, що всіх осіб, вказаних у списку буде проінформовано про необхідність повторного фахового ЛКК для подальшого проходження МСЕК щодо підтвердження факту інвалідності.

Згідно Довідки про переплату пенсії від 13.06.2024 року, ОСОБА_1 встановлено переплату пенсії в розмірі 58760 грн., яка виникла в період з 01.08.2022 року по 31.05.2024 року із причини: припинення виплати пенсії по інвалідності згідно листа №360 від 10.06.2024 Обласної МСЕК№1 (неправомірна довідка МСЕК серії 12 ААВ №673211 від 09.08.2022).

Із протоколу індивідуального перерахунку за період з з 01.08.2022 року по 31.05.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 за вказаний період виплачено пенсію у сукупному розмірі 58760 грн., переплата 58760 грн.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 1900-0503-8/33416 від 05.07.2024 року ОСОБА_1 повідомлено про переплату пенсії у сумі 58760 грн. та необхідність її повернення на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Як вбачається із пенсійного посвідчення серія НОМЕР_1 виданого 30.10.2024 року, ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності 3 групи загального захворювання. Термін дії до 30.09.2025.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України).

В силу п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Крім того, порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законами України «Про пенсійне забезпечення» та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо).

Отже, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та постановах Верховного Суду від 02 лютого 2018 року у справі № 556/1231/17, від 26 червня 2018 року у справі № 174/404/16-ц, від 16 січня 2019 року у справі 753/15556/15-ц.

Добросовісність є оціночним поняттям, яке передбачає собою сумлінну, чесну поведінку набувача, відсутність з його боку мети зловживати наданим правом, тоді як недобросовісність, навпаки, може проявлятися у зловживанні правом у власних інтересах та на шкоду інтересам іншій особі, несумлінне ставлення до власних обов`язків тощо, тобто така поведінка має бути умисна та переслідувати конкретну мету.

Відтак, позивач повинен довести вину відповідача у формі прямого умислу, спрямованого саме на свідоме неповідомлення про обставини, які мали значення для продовження отримання пенсії по інвалідності, з метою незаконного отримання такої.

У постанові від 05 липня 2023 року у справі № 912/2797/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Звертаючись до суду з даним позовом ГУ ПФУ в Тернопільській області посилалося на те, що видана ОСОБА_1 довідка серії 12 ААВ № 673211 від 18.07.2022 року про встановлення третьої групи інвалідності, на підставі якої була призначена пенсія, є неправомірною та відмінена.

У справі, яка переглядається апеляційним судом, встановлено, що причиною відміни довідки серії 12 ААВ № 673211 є можливі неправомірні дії іншої особи - колишнього директора ПП «Амбулаторії загальної практики сімейної медицини Медікус № 2» ОСОБА_2 .

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 вчинила будь-які зловживання зі свого боку або подала позивачу недостовірні дані під час нарахування та виплати їй пенсії по інвалідності.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що визнання неправомірною та відміна довідки до акта огляду МСЕК, на підставі якої відповідачці здійснювалось нарахування пенсії, у зв`язку із правопорушеннями, допущеними посадовою особою медичного закладу, не свідчить про наявність в діях відповідачки недобросовісності, яка полягала у наданні недостовірних відомостей для призначення пенсії по інвалідності.

Враховуючи наведене обґрунтованим є висновок місцевого суду, що позивачем не доведено факту зловживань з боку відповідачки, її винуватості чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії. При цьому обов`язок спростування презумпції добросовісності покладається на суб`єкта, який відповідні дії (правочин) ставить під сумнів.

Також, апеляційним судом не встановлено наявності іншої необхідної умови, а саме рахункової помилки з боку позивача, що проводив виплату пенсії, та така обставина не обґрунтована належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову ГУ ПФУ в Тернопільській області про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 58760 грн.

Із урахуванням того, що інші доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам, яким судом першої інстанції надана належна оцінка, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника.

При цьому колегією суддів враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Постанову суду апеляційної інстанції складено 9 липня 2025 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Костів О.З.

Храпак Н.М.