Справа № 352/1256/25
Провадження № 2/352/799/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Кузьменка С.В.,

за участі

секретаря судового засідання Пастух М.М.,

розглянувши у відкритому судового засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Він Фінанс"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

І. Рух провадження та процесуальні рішення

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 02 червня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Він Фінанс» (далі Позивач) до ОСОБА_1 (далі-Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 22 420 гривень 14 копійок та розгляд справи призначено на 30 червня 2025 року.

30 червня 2025 року в судове засідання Позивач та Відповідач не з`явились.

Представник Позивача одночасно із позовною заявою подав клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач 24 червня 2025 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

30 червня 2025 року у відповідності до вимог статті 244 Цивільного процесуального кодексу України Суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення на строк до 04 червня 2025 року.

ІІ. Стислий виклад позиції сторін

Позивач зазначає, що 18 жовтня 2018 року, між ТОВ «Авентус Україна» та Відповідач укладено договір про надання фінансового кредиту №368159.

ТОВ «Авентус Україна» виконав умови договору про надання фінансового кредиту №368159 від 18 жовтня 2018 року та перерахував на рахунок Відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 7000 гривень, а Відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов?язання щодо повернення суми зоборгованості.

Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення договору відступлення права вимоги №1 від 12 квітня 2018 року, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 17131,00 грн., а саме :

Сума основного боргу - 4500,00 грн.

Сума боргу за процентами - 1701,00 грн.

Сума боргу за пенею і штрафами - 10530,00 грн.

12 квітня 2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (з 25 липня 2024 року перейменовано на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (далі - Позивач) укладено договір факторингу №1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами та в той же день додаткову угоду №12 і на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги №13 від 18 лютого 2019 року про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до Відповідача за договором про надання фінансового кредиту №368159 від 18 жовтня 2018 року перейшло до нового кредитора - Позивача.

Таким чином, заборгованість Відповідача за кредитним договором №368159 від 18 жовтня 2018 року становить 17 131,00 гривень, сума 3% річних за період з 23 лютого 2019 року по 23 лютого 2022 року - 1 543,20 гривень, сума інфляційних втрат за за період з 23 лютого 2019 року по 23 лютого 2022 року - 3 745,94 гривень, разом заборгованість становить - 22 420,14 гривень.

Тому, у відповідності до статей 509,525,526,530,610,612,1049,1054 Цивільного кодексу України, Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь:

- загальну суму заборгованості в розмірі 22 420,14 гривень;

- понесені судові витрати: судовий збір в розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу дпомогу у розмірі 5000 гривень.

Відповідач, надіслала до суду 16 червня 2025 року відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги є неспівмірними розрахунку суми кредитної заборгованості. Вона не відмовляється від виконання взятих на себе зобов?язань за кредитним договором щодо повернення суми кредитної заборгованості у сумі 4500 гривень, однак вважає сума нарахованих відсотків та накладених штрафних санкцій є очевидно непропорційною до суми зобов?язання.

ІІІ. Докази, досліджені судом

1.Індивідуальна частина договору №368159 від 18 жовтня 2018 року, відповідно до якого між ТОВ «Авентус Україна» та Відповідач укладено договір про надання фінансового кредиту в розмірі 4500 гривень строком на 21 день, фіксована процентна ставка становить 1,71% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

2.Додаток 1 до договору про надання фінансового кредиту №368159 від 18 жовтня 2018 року, відповідно до якого розрахована сума нарахованих процентів у розмірі 1615,95 гривень, тіло кредиту- 4500 гривень, загальна сума кредиту - 6115,95 гривень, яку потрібно сплатити не пізніше до 08 листопада 2018 року.

3.Інформаційна довідка, відповідно до якої ТОВ ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" за дорученням ТОВ «Авентус Україна» 18 жовтня 2018 року успішно переказав кошти у сумі 4500 гривень на платіжну карту Відповідача.

4.Договір факторингу №1 від 12 квітня 2018 року, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) Позивачу за плату належні йому права вимоги, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому, а Позивач приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

5.Інформація, яку ТОВ «Авентус Україна» надало Позивачу відповідно до договору факторингу№1 від 12 квітня 2018 року, згідно із яким Відповідачу надано кредит за договору №368159.

6.Реєстр прав вимоги №13 від 18 лютого 2019 року, відповідно до якого Відповідач має загальну заборгованість у розмірі 6201 гривня, з яких, 4500 гривень - сума основного боргу, 1701 гривень - заборгованість по відсотках.

7.Інформація, відповідно до якої зазначено персональні дані Відповідача та загальні віломості щодо фінансового кредиту.

8.Розрахунок заборгованості станом на дату відступлення прав вимоги, відповідно до якого у Відповідача за договором №368159 загальна сума заборгованості становить 17 131 гривня, з яких: 4500 гривень - сума основного боргу, 1701 гривень - сума заборгованості за відсотками, 10530 гривень - сума боргу за пенею та штрафами.

9.Додаткова угода №12 до договору факторингу №1 від 12 квітня 2018 року, відповідно до якої Фактор має сплатити права вимоги на суму 782 580, 22 гривень шістьма платежами.

10.Картка обліку договору (розрахунок заборгованості) за договором №368159 від 18 жовтня 2018 року, відповідно до якої загальна сума заборгованості Відповідача станом на 18 лютого 2019 року становить 17 131 гривня, з яких: 4500 гривень - сума боргу, 1615,95 гривень - заборгованість за відсотками, 10530 гривень - пеня.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом

18 жовтня 2018 року, між ТОВ «Авентус Україна» та Відповідач укладено договір про надання фінансового кредиту №36815 на суму 4500 гривень строком на 21 день, термін повернення кредиту 08 листопада 2018 року. Проценти за користування кредитом становлять 1.71% в день (пункти ІІІ.1- ІІІ.2 цього Рішення).

18 жовтня 2018 року ТОВ «Авентус Україна» перевело на картковий рахунок Відповідача кошти у розмірі 4500 гривень згідно договору №36815 (пункт ІІІ.3 цього Рішення).

12 квітня 2018 року між між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (з 25 липня 2024 року перейменовано на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (далі - Позивач) укладено договір факторингу №1 (пункт ІІІ.4 цього Рішення).

Згідно із розрахунком Позивача заборгованість Відповідача за кредитним договором №368159 від 18 жовтня 2018 року становить 17 131,00 гривень, яка складається із заборгованості:

-за тілом кредиту 4500 гривень;

-за відсотками 1701 гривня;

-за пенею і штрафами 10530 гривень (пункт ІІІ.8 цього Рішення).

V. Висновки суду

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків

Відповідно до статті 629 Цивільного Кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит), позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідачем отримано кошти в сумі 4500 гривень, що підтверджується договором інформаційною довідкою від 18 жовтня 2018 року (пункти ІІІ.1 та ІІІ.3 цього Рішення).

Як встановлено в ході розгляду справи, Відповідачем не виконано умови укладено Договору та не повернуто Позивачеві отримані кошти.

В зв`язку із викладеним, заборгованість за тілом кредиту в сумі 4500 гривень підлягає стягненню з Відповідача

щодо розміру заборгованості за процентами

Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4528/16 ( пункти 81-85) що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Суд бере до уваги вищевказані висновки Верховного Суду та вважає, що нарахування відсотків за користування кредитом може здійснюватись на підставі статті 1048 Цивільного кодексу України виключно протягом строку дії договору.

Відповідно до умов договору ( пункт ІІІ.1 Рішення), його укладено на 21 день.

Розмір відсотків за Договором становить 1,71 % в день від суми кредиту за кожен день користування ним.

Згідно із розрахунком заборгованості станом на дату відступлення прав вимоги Відповідач має заборгованість за тілом кредиту 4500 гривень (пункт ІІІ.8 Рішення).

Відповідно, розмір відсотків за користування кредитом в цій справі становить 4500 х 1,71 % х 21= 1615,95 гривень.

Таким чином, в частині стягнення заборгованості за процентами позовні вимоги підлягають задоволенню в частині 1615,95 гривень.

Суд відхиляє доводи Відповідача щодо непропорційності розміру процентів, оскільки ці проценти є платою за користування кредитом, а не неустойкою, розмір якої може бути зменшено у відповідності до вимог статті 551 Цивільного кодексу України.

щодо неустойки

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно із договором, сторони домовились про сплату неустойки у вигляді пені в розмірі 3 % від суми кредиту за кожен день прострочення, починаючи з 4 дня прострочення. Строк нарахування пені не може перевищувати 90 днів.

Таким чином, розрахунок неустойки, згідно із умовами договору становить 4500/100х3= 135 гривень в день х 86 днів= 11610 гривень.

Відповідно до частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В даному випадку Позивачем та Відповідачем не доведено наявність збитків та неустойка сплачується за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань.

Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 727/9352/17 відповідно вимог статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи, зокрема, завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмета спору, ціни позову (стаття 11 ЦПК України).

Частиною третьою статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням наведених положень норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Отже, висновок суду про стягнення з відповідачки на користь позивача пені у розмірі, що більше ніж утричі перевищує суму простроченого зобов`язання, не можна вважати таким, який би відповідав завданню цивільного судочинства - справедливому розгляду і вирішенню справи.

У вказаній справі, як і справі № 727/9352/17 предметом спору є стягнення неустойки за порушення грошового зобов`язання, в зв`язку із чим у відповідності до положень частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Суд бере до уваги вказаний висновок Верховного Суду.

Суд вважає, що розмір неустойки за невиконання зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, з урахуванням передбаченої договором плати за користування кредитом, не може перевищувати розміру заборгованості за тілом кредиту, в зв`язку із чим на підставі частини третьої статті 551 України вважає за необхідне зменшити розмір неустойки до 4500 гривень.

Враховуючи, що заборгованість за неустойкою у Відповідача виникла станом на 90 день від дня отримання кредиту, тобто станом на 18 січня 2019 року.

Таким чином, зобов`язання щодо сплати неустойки у Відповідача вже існувало на час введення воєнного стану, в зв`язку із чим Суд відхиляє доводи Відповідача щодо відсутності підстав для стягнення неустойки під час воєнного стану, оскільки такий стан було введено 24 лютого 2022 року.

щодо стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних

Відповідно до частини першої статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що Відповідач прострочив виконання зобов`язання, він зобов`язаний сплатити Позивачеві заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позивач просить стягнути інфляційні витрати за період часу з 23 лютого 2019 року по 23 лютого 2022 року, а також 3 % річних за період часу з 23 лютого 2019 року по 23 лютого 2022 року.

Таким чином, зобов`язання із зазначених виплат у Відповідача існували вже на час введення воєнного стану, в зв`язку із чим Суд відхиляє доводи Відповідача щодо відсутності підстав для стягнення інфляційних витрат та 3 % річних під час воєнного стану, оскільки такий стан було введено 24 лютого 2022 року.

В той же час розмір інфляційних та 3 % річних Відповідачем здійснено, виходячи із заявленого ним розміру заборгованості в сумі 17131 гривень.

Однак Судом встановлено, що розмір заборгованості, що підлягає стягненню, становить 10615,95 гривень.

В зв`язку із викладеним, розмір інфляційних та 3 % річних підлягає розрахунку із суми 10615,95 гривень та становить 2321 гривні 34 копійки інфляційних ( через калькулятор сайту https://ips.ligazakon.net/calculator/ff та 3 % річних - 956,31 гривня, яка складається з

-за період часу з 23 лютого 2019 по 31 грудня 2019 року: 10615,95х3%х312:365=272,23 гривні;

-за період часу з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року: 10615,95х3%х366:366=318,48 гривень;

-за період часу з 01 січня 2021 по 23 лютого 2022 року: 10615,95х3%х419:365=365,6 гривень

У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається.

Відповідач докази по суті справи не надані.

Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про наявність підстав для:

-часткової відмови у позові в частині стягнення заборгованості за відсотками 85,05 гривень, неустойкою в розмірі 6030 гривень, інфляційних в розмірі 1426,6 гривень та 3% в розмірі 589,89 гривень;

-задоволення позовних вимог в іншій частині

VI. Щодо судового збору

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 гривень.

Позов задоволено в сумі 14288,60 гривень, що становить 63,73 % від суми заявлених вимог.

63,73 % від суми сплаченого судового збору становить 1543 гривні 79 копійок.

Таким чином, з Відповідача на користь Позивача мають бути стягнуті судові витрати , які складаються із судового збору, в сумі 1543 гривні 79 копійок.

VI. Щодо витрат на професійну правову допомогу

Пунктом 1 частини третьої статті 133 Цивільно процесуального кодексу України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів справи представником Позивача надано:

- Договір про надання правової допомоги №33 від 22 березня 2024 року між Позивачем та адвокатським бюро «Анастасії Мінської»;

- Додаткова угода до договора №33 про надання правової допомоги від 22 березня 2024 року, відповідно до якої адвокатським бюро «Анастасії Мінської» зобов`язується представляти інтереси Позивача у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з Відповідача;

- Детальний опис наданих послуг за договором про надання правової допомоги №33 від 22 березня 2024 року, відповідно до якого Позивачеві надані послуги: підготовка позовної заяви з додатками про стягнення кредитної заборгованості вартістю 5000 гривень.

- Акт підтвердження факту надання правничої допомоги від 30 травня 2025 року, відповідно до якого підготовка позовної заяви з додатками про стягнення кредитної заборгованості встановить 5000 гривень.

Відповідно до частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд встановив, що заявлені витрати пов`язані із розглядом справи, розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, поведінку сторін під час розгляду справи та вважає, що заявлені витрати підлягають стягненню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 133, 141, 258, 259, 265, 268, 280-282, 284 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити частково в позові товариству з обмеженою відповідальністю "Він Фінанс" до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за:

-відсотками в сумі 85,05 гривень

-неустойкою в розмірі 6030 гривень,

-інфляційними втратами в розмірі 1426,6 гривень;

-суми 3% річних в розмірі 589,89 гривень;

В іншій частині позов товариства з обмеженою відповідальністю "Він Фінанс" до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Він Фінанс" прострочену заборгованість за договором №368159 від 18 жовтня 2018 року року у розмірі 22 325 (двадцять дві тисячі триста двадцять п`ять) гривень 09 (дев`ять) копійок в тому числі:

- заборгованість за тілом кредиту в сумі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень;

- заборгованість за відсотками в сумі 1615 (одна тисяча шістсот п`ятнадцять) гривень 95 (дев`яносто п`ять) копійок;

- заборгованість за неустойкою в сумі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень;

- суми збитків з урахуванням 3% річних в розмірі 953 (дев`ятсот п`ятдесят три) гривні 31 (тридцять одна) копійка;

- сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитного зобов`язання у розмірі 2319 ( дві тисячі триста дев`ятнадцять) гривень 34 (тридцять чотири) копійки.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Він Фінанс" судові витрати у виді судового збору в розмірі 1543 (одна тисяча п`ятсот сорок три) гривні 79 (сімдесят дев`ять) копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Він Фінанс" судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

ПОЗИВАЧ: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», місцезнаходження: 04112, місто Київ, Авіаконструктора Ігоря Сікорського, будинок 8, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 38750239.

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Сергій КУЗЬМЕНКО