Справа № 953/4737/25
11 липня 2025 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Демченко С.В.,
секретар судового засідання - Кошова О.В.,
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
16 травня 2025 року засобами «Електронний суд» представник позивача ТОВ «Бізнес позика» Мишевська Н.М., яка діє на підставі довіреності, звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 475289-КС-003 від 30 квітня 2024 року у розмірі 46 000 грн 94 коп. та судові витрати у розмірі 2422 грн 40 коп.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30 квітня 2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладений договір № 475289-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний відповідачем у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 30 квітня 2024 року ТОВ «Бізнес позика» направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 475289-КС-003 про надання кредиту. 30 квітня 2024 року ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 475289-КС-003 на умовах, визначених офертою. Після чого ТОВ «Бізнес позика» направило відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-6292 на номер телефону НОМЕР_1 , який зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті. За умовами договору кредиту ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15288411 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту відповідно до графіку платежів. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 (який позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів. 04 травня 2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладена Додаткова угода № 1 до Договору № 475289-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписана у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику додатково кредит в сумі 5 000 грн. До теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 475289-КС-003 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначений у розрахунку заборгованості за договором № 475289-КС-003, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 475289-КС-003 відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором № 475289-КС-003 на загальну суму 6 440 грн. З огляду на те, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у нього станом на 29 квітня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 46 000,94 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 15 000 грн; суми прострочених платежів по процентах - 30 406,53 грн; суми прострочених платежів за комісією - 594,41 грн.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20 травня 2025 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву, також ухвалою витребувано з Акціонерного товариства «Універсал Банк» інформацію про те, чи випускалась банківська карта № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 ; інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_2 за період з 30 квітня 2024 року по 15 жовтня 2024 року включно.
Представник позивача ТОВ «Бізнес позика» у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.
Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Відповідно до ухвали суду від 20 травня 2025 року, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що 30 квітня 2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладений договір № 475289-КС-003 про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем в електронній формі у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
За умовами п. 2 Договору ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів.
У Договорі визначено строк кредиту - 24 тижні; стандартна процентна ставка в день - 1,50000000, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом в день - 1,15288411, фіксована, комісія за надання кредиту - 1500 грн; загальний розмір наданого кредиту - 10 000 грн; строк дії договору - до 15 жовтня 2024 року, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 29 653,89 грн, загальні витрати за кредитом - 19 653, 89 грн, орієнтовна реальна процентна ставка - 19 722,67%, денна процентна ставка - 1,16%.
Мета (цілі) отримання кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом.
Пунктом 3.2 Договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.
Зі змісту Договору вбачається, що між сторонами узгоджений графік повернення кредиту.
До вказаного договору додані пропозиція (оферта) щодо укладання договору, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти), візуальна форма послідовності дій клієнта та анкета клієнта. Умови кредитування, серед іншого, відображені й в паспорті споживчого кредиту. Вказані документи відповідач підписав електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора.
Договір № 475289-КС-003 від 30 квітня 2024 року про надання кредиту підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора UA6292.
Договір містить повну інформацію щодо особи позичальника, його персональні дані, номер мобільного телефону, на який було відправлено одноразовий ідентифікатор в якості аналога власноручного підпису позичальника.
Суд дійшов висновку, що між сторонами була досягнута згода щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у ТОВ «Бізнес позика» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів.
З долучених до матеріалів справи довідок вбачається, що 30 квітня 2024 року ТОВ «Бізнес позика» на підставі договору № 475289-КС-003 від 30 квітня 2024 року про надання кредиту перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_3 грошові кошти у сумі 10 000 грн.
04 травня 2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладена Додаткова угода № 1 до договору № 475289-КС-003 від 30 квітня 2024 року про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем дистанційно в електронній формі, у порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов Додаткової угоди № 1 позичальник підписання цієї додаткової угоди підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитодавцем за договором станом на 04 травня 2024 року, а саме: суму кредиту - 10 000 грн, проценти за користування кредитом - 576, 45 грн, комісія за надання кредиту - 1 500 грн.
Зі змісту Додаткової угоди слідує, що сторони домовились про збільшення кредиту на 5 000 грн. Після збільшення суми кредиту загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту та додаткового кредиту складатиме 15 000 грн. Комісія за надання додаткової суми кредиту - 750 грн.
Зі змісту Додаткової угоди вбачається, що між сторонами узгоджений графік повернення кредиту.
Вказана додаткова угода № 1 підписана відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора UA 8102.
До вказаної угоди додані пропозиція (оферта) щодо укладання додаткової угоди, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти), візуальна форма послідовності дій клієнта.
З долучених до матеріалів справи довідок вбачається, що 04 травня 2025 року ТОВ «Бізнес позика» на підставі Додаткової угоди до Договору № 475289-КС-003 від 30 квітня 2024 року про надання кредиту перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_3 грошові кошти у сумі 5000 грн.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 29 квітня 2025 року у відповідача утворилась заборгованість за договором № 475289-КС-003 від 30 квітня 2024 року у розмірі 46 000 грн 94 коп., з яких заборгованість за кредитом - 15 000 грн; заборгованість за відсотками - 30 406,53 грн, заборгованість за комісією - 594,41 грн.
З наданої АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали суду від 20 травня 2025 року відповіді вбачається, що АТ «Універсал Банк» була емітована на ім`я ОСОБА_1 платіжна картка № НОМЕР_2 .
Відповідно до виписки про рух коштів по картці від 24 червня 2025 року, 30 квітня 2024 року на картковий рахунок ОСОБА_1 були зараховані грошові кошти у розмірі 10 000 грн.
Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до положень ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).
Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно з ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
За правилами ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За вимогами ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 475289-КС-003 від 30 квітня 2024 року разом з додатковою угодою № 1 до вказаного договору, укладені у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.
Відповідач не надав даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, не надав беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав його звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Суд зазначає, що відповідач, підписавши договір, підтвердив те, що він ознайомився з текстом договору та Правилами, отримав всю необхідну інформацію, що забезпечує вірне розуміння змісту послуги та погодився з умовами кредитного договору, у тому числі строку кредитування, розміру кредиту та процентів, порядком їх нарахування, був обізнаний про реальну проценту ставку та орієнтовану загальну вартість кредиту.
Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування позикою у повному розмірі не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором за несвоєчасне погашення кредиту та сплати відсотків і комісії, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам у справі.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 46 000,94 грн.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 273-275 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за договором № 475289-КС-003 від 30 квітня 2024 року у розмірі 46 000 (сорок шість тисяч) гривень 94 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складений та підписаний без проголошення 11 липня 2025 року.
Суддя С. В. Демченко