Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1840/25
Провадження №: 2/332/1630/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2025 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Блажко У.В. за участі секретаря судового засідання Дубачової А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У квітні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега фінанс» (надалі позивач/ТОВ «ФК «Омега фінанс») звернулося до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначено, що 08.01.2019 між АТ «Юнекс Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Омега Фінанс», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 0.036.108.0119.ФО_К.
На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховані грошові кошти на рахунок позичальнику в розмірі 50 000,00грн з терміном користування до 08.01.2022.
Додатком №1 до кредитного договору № 0.036.108.0119.ФО_К від 08.01.2019 визначений графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за цим договором.
Відповідно до графіку погашення кредит надавався строком з 08.01.2019 по 07.01.2022.
За цей період позичальник, крім тіла кредиту у розмірі 50 000,00 грн, мав зобов`язання також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 9 768,78 грн та комісію за обслуговування кредиту в розмірі 62 820,00 грн.
Факт видачі АТ «Юнекс Банк» та отримання ОСОБА_1 коштів за кредитним договором № 0.036.108.0119.ФО_К від 08.01.2019 підтверджується випискою за особовим рахунком позичальника.
АТ «Юнекс Банк» належним чином виконало свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість в розмірі 76 749,36 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25.04.2025 по справі відкрито провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позову, просив розгляд справи проводити за відсутності його представника, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому процесуальним законом порядку шляхом через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК Україниу разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1ст. 280 ЦПК Українисуд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставіст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У розумінністатті 526ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першоїстатті 1054ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором.
Частиною другоюстатті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Судом встановлено, що 08.01.2019 між АТ «Юнекс Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Омега Фінанс», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 0.036.108.0119.ФО_К.
Згідно з умовами вказаного договору ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 50 000,00 грн терміном користування до 07.01.2022 року, а позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим договором.
Відповідно до п. 1.2 частини 1 договору цільове призначення кредиту - споживчі потреби.
Пунктом 1.3 частини 1 договору визначено, що строк користування кредитом обчислюється від моменту перерахування кредитних коштів відповідно до пункту 2.1 цього договору.
Відповідно до п 1.4. договору позичальник у будь-якому випадку зобов?язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені цим договором, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової домовленості Сторін або достроково, відповідно до умов Договору або чинного законодавства України. Кредит вважається повернутим в момент зарахування суми кредиту в повному обсязі на відповідні рахунки банку з обліку заборгованості позичальника за цим договором.
Відповідно до п 1.5. за користування кредитом позичальник сплачує;
- проценти за користування кредитом - щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 12.00% річних (п. 1.5.1 договору);
- комісію за надання кредиту - одноразово, не пізніше дня отримання кредиту, в розмірі 0.00% від суми кредиту, зазначеної в п. 1,1 цього Договору (п. 1.5.2. договору);
- комісію за обслуговування кредиту - щомісячно, в розмірі 3.49% від суми кредиту. зазначеної в п. 1.1 цього Договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів (п. 1.5.3. договору).
Пунктом 2.1. кредитного договору від 08.01.2019 № 0.036.108.0119.ФО_К визначено, що надання кредиту здійснюється шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 в банку, код банку 322539, за умови сплати позичальником (у разі наявності), встановлених п. 1.5.2 цього Договору.
Пунктом 2.3. кредитного договору від 08.01.2019 № 0.036.108.0119.ФО_К визначено, що погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно в період з 01 до 10 (включно) число кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору, в сумі 3 406,00 грн. Якщо 10 число припадає на неробочий день, погашення платежу здійснюється позичальником в останнійробочий день перед таким неробочим днем. Погашення останнього платежуздійснюється не пізніше останнього дня строку кредиту, визначеного в п. 1.1 цього договору.
Згідно з п. 2.4. кредитного договору від 08.01.2019 № 0.036.108.0119.ФО_К погашення заборгованості за кредитом, комісії за обслуговування кредиту та процентами, а також інших платежів, передбачених умовами цього Договору, здійснюєтьсяза допомогою регулярного платежу, який був встановлений напоточний (картковий) рахунок № НОМЕР_1 позичальника, шляхомбезготівкового перерахування суми платежу, визначеного в п. 2.3 цього договору, та суми інших платежів на рахунок № НОМЕР_2 в АТ «ЮНЕКС БАНК», код банку: 3222539
Пунктом 2.6. кредитного договору від 08.01.2019 № 0.036.108.0119.ФО_К визначено, що день виникнення простроченої заборгованості починається з наступного дня після закінчення періоду для оплати платежу, зазначеного в п. 2.3 цього договору. Погашення простроченої заборгованості за цим договором здійснюється банком самостійно з рахунку у відповідних частинах на відповідні рахунки з обліку заборгованості за кредитом, процентами та іншими платежами, передбаченими цим договором, у відповідності до черговості погашення заборгованості, що визначена цим договором. При наявності на рахунку будь-якої суми грошових коштів та/або якщо на рахунку немає достатньої суми грошових коштів для погашення простроченої заборгованості, банк здійснює погашення заборгованості в порядку та в черговості, передбаченої п. 2.8 цього договору.
Додатком № 1 до кредитного договору від 08.01.2019 № 0.036.108.0119.ФО_К визначено графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за кредитним договором.
Відповідно до графіку погашення кредит надавався строком з 08.01.2019 року по 07.01.2022.
Позивач зазначає, що за цей період позичальник, крім тіла кредиту 50 000,00 грн., мав також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 9 768,78 грн та комісію за обслуговування кредиту у сумі 62 820,00 грн.
Загальна сума платежів за кредитом протягом дії договору мала скласти 122 588,78 грн.
Факт видачі АТ «Юнекс Банк» та отримання ОСОБА_1 коштів за кредитним договором від 08.01.2019 № 0.036.108.0119.ФО_К підтверджується випискою за особовим рахунком позичальника.
Станом на 31.03.2021 року згідно з графіком погашення відповідач не виконав свої зобов`язання по кредитному договору в частині повернення тіла кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом. Кількість днів прострочення станом на 31.03.2021 року склала - 507 дні.
Пунктом 3.2 п.п. 3.2.6. кредитного договору від 08.01.2019 № 0.036.108.0119.ФО_К визначено, що сторони дійшли згоди, що у випадку порушення позичальником однієї або декількох умов цього договору, а також п. 3.2.2, 2.3, цього договору, у т.ч. несвоєчасної сплати несвоєчасної сплати процентів за користування кредитними коштами, які сплачуються позичальником згідно з пп. 1.5.1 та несвоєчасної сплати комісії за обслуговування кредиту згідно пп. 1.5.3 цього договору, позичальник сплачує банку штраф за кожен випадок такого порушення у розмірі 200,00 грн.
Відповідно до п. 4.1. кредитного договору № 08.01.2019 № 0.036.108.0119.ФО_К за порушення строків повернення кредиту або комісії за обслуговування або процентів або комісій, позичальник сплачує банку додатково до встановленої за кредитом процентної ставки пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми зазначеної простроченої заборгованості (суми кредиту та комісії за обслуговування процентів або комісій), розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Сума пені не може бути більшою за 15 % суми простроченого платежу.
Враховуючи дане положення договору банком були нараховані відповідачу штрафні санкції за кожен день прострочення платежу до 31.03.2021 включно в розмірі 2 242,52 грн.
28.03.2021 року на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту № 1, до складу якого входять: права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було АТ «Юнекс Банк».
Переможцем електронного аукціону є ТОВ «ФК «Омега Фінанс», що підтверджується протоколом електронного аукціону №UA-PS-2021-03-19-000106-1, сформованого 28.03.2021 року.
31.03.2021 року між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» було укладено Договір факторингу №31/03-2021, відповідно до якого АТ «Юнекс Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Омега Фінанс» права вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором від 08.01.2019 № 0.036.108.0119.ФО_К, укладеного між АТ «Юнекс Банк» та ОСОБА_1 .
Факт набуття прав вимоги ТОВ «ФК «Омега Фінанс» щодо відповідача підтверджується витягом з реєстру прав вимоги, що є Додатком №1 до Договору факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021 року.
Відповідно до Реєстру прав вимог сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 08.01.2019 № 0.036.108.0119.ФО_К перед новим кредитором ТОВ «ФК «Омега Фінанс» складає 76 749,36 грн, з яких: 15 652,99 грн - заборгованість по тілу кредиту (прострочена на день подання позовної заяви); 22 083,63 грн - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 164,46 грн - проценти за кредитом (прострочені на день подання позовної заяви); 6 295,37 грн - прострочені проценти за кредитом; 1 745,00 грн - комісія за обслуговування кредиту (прострочена на день подання позовної заяви); 28 565,39 грн - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 2 242,52 грн - штрафи, пені.
20.12.2021 року позивачем було направлено на адресу відповідача ( АДРЕСА_1 ) повідомлення про відступлення права вимоги № 12-21/4002/Ф, надано строк для погашення суми заборгованості за кредитним договором № 0.036.108.0119.ФО_К від 08.01.2019, яка складала 76 749,36 грн.
Згідно із вимогамист. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ст. ст.610,612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.
На підставіст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів.
Згідно ч.1ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.
Відповідачем не спростовано факту отримання грошових коштів від банку за вищезазначеним кредитним договором у цій справі.
Належні, допустимі докази того, що відповідач у добровільному порядку погасив вищезазначену заборгованість за договором станом на час розгляду судом у матеріалах цієї справи відсутні.
Щодо стягнення заборгованості за комісією суд зазначає наступне.
Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості ТОВ «ФК «Омега Фінанс» зазначило, що у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору за відповідачкою за кредитним договором № 0.036.108.0119.ФО_К від 08.01.2019, станом на 31.03.2021 складається заборгованість в загальному розмірі 76 749,36 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту (прострочена на день подання позовної заяви) в розмірі 15 652,99 грн., простроченої заборгованості по тілу кредиту в розмірі 22 083,63 грн., процентів за кредитом (прострочених на день подання позовної заяви) в розмірі 164,46 грн, прострочених процентів за кредитом в розмірі 6 295,37 грн., комісія за обслуговування кредиту (прострочена на день подання позовної заяви) в розмірі 1 745,00 грн., прострочена комісія за обслуговування кредиту в розмірі 28 565,39 грн., штрафи, пені в розмірі 2 242,52 грн.
Так, відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті1та частини другої статті8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом,іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Судом установлено, що умовами кредитного договору від 08.01.2019 передбачено сплату позичальником щомісячної комісії за обслуговування кредиту, яка складає 3,49 % від суми кредиту.
При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та, за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).
Наведені висновки підтримані у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22), де зазначено, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Таким чином, включення банком до суми заборгованості за договором складової заборгованості за комісією є необґрунтованими з вищевказаних підстав, оскільки встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах.
Отже, суд доходить висновку, що оскільки положення кредитного договору від 08.01.2019 щодо сплати позичальником на користь кредитодавця щомісячної комісії за обслуговування кредиту суперечать положенням ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору, указана заборгованість у загальному розмірі 30 310,39 грн (1 745,00 грн - комісія за обслуговування кредиту (прострочена на день подання позовної заяви та 28 565,39 грн - прострочена комісія за обслуговування кредиту) стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача не підлягає.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 0.036.108.0119.ФО_К від 08.01.2019. в загальному розмірі 46 438,97 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту (прострочена на день подання позовної заяви) в розмірі 15 652,99 грн., простроченої заборгованості по тілу кредиту в розмірі 22 083,63 грн., процентів за кредитом (прострочених на день подання позовної заяви) в розмірі 164,46 грн; прострочених процентів за кредитом в розмірі 6 295,37 грн., штрафи, пені в розмірі 2 242,52 грн.
Суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, доходить переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 465,79 грн.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судовівитрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Так, представник позивача просить стягнути витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, у розмірі 6 000,00 грн.
Згідно з ч. 2ст. 137 ЦПК Україниза результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною третьої вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження надання правничої допомоги представником позивача суду наданий договір про надання правової допомоги від 03.02.2025, укладений між адвокатським об`єднанням «Немесіда» та ТОВ «ФК «Омега фінанс», акт про надання послуг від 11.04.2025, платіжну інструкцію від 11.04.2025 № 2242.
З акта наданих послуг від 11.04.2025 вбачається, що адвокатське об`єднання «Немесіда» виконало такі роботи (надало послуги):
-вивчення матеріалів кредитної справи ОСОБА_1 за кредитним договором № 0.036.108.0119.ФО_К від 08.01.2019, проведення правового аналізу та визначення правової позиції за кредитним договором № 0.036.108.0119.ФО_К від 08.01.2019 протягом 2 годин вартістю 2 400,00 грн;
-складення позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 кредитним договором № 0.036.116.0219.ФО_К від 28.02.2019, також підготовка доказів до неї та інших документів. Аналіз судової практики по даній категорії справ протягом 3 годин вартістю 3 600,00 грн;
Всього адвокатським об`єднанням виконано робіт на загальну суму 6 000,00 грн.
Водночас, вказані вище послуги, а саме, вивчення матеріалів кредитної справи, проведення правового аналізу та визначення правової позиції за кредитним договором,підготовка доказів до позовної заяви та інших документівє складовою підготовки та подання до суду позовної заяви та за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окремі послуга.
Відповідно дост. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четвертастатті 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ятастатті 137 ЦПК України).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі N 211/3113/16-ц).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України 17.10.2014 № 10 витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.
Однак, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), проведення судових засідань без участі представника позивача, суму заборгованості, для стягнення якої позивач звернувся до суду, суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн не є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Отже, з врахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн.
Ураховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000,00 грн.
Керуючись ст.ст.4,12,13,76, 81,141,280-284,289 ЦПК України,
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» суму заборгованості за кредитним договором від 08.01.2019№ 0.036.108.0119.ФО_К в розмірі 46 438 (сорок шість тисяч чотириста тридцять вісім) гривень 97 коп., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 15 652 (п`ятнадцять тисяч шістсот п`ятдесят дві) гривні 99 коп., простроченої заборгованості по тілу кредиту в розмірі 22 083 (двадцять дві тисячі вісімдесят три) гривні 63 коп., процентів за кредитом у розмірі 164 (сто шістдесят чотири) гривні 46 коп., прострочених процентів за кредитом у розмірі 6 295 (шість тисяч двісті дев`яносто п`ять) гривень 37 коп., штрафів, пені у розмірі 2 242 (дві тисячі двісті сорок дві) гривні 52 коп..
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» судовий збір у розмірі 1 465 (одна тисяча чотириста шістдесят п`ять) гривень 79 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 коп..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Суддя У. В. Блажко