КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 761/9000/25 Головуючий у суді першої інстанції - Притула Н.Г.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9593/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Ткачук Вірою Борисівною на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 14 березня 2025 року про повернення позовної заяви по цивільній ОСОБА_1 до Національного комітету Товариства Червоного хреста України про скасування наказу, визнання недійсними записів у трудовій книжці, поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Національного комітету Товариства Червоного хреста України про скасування наказу, визнання недійсними записів у трудовій книжці, поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 березня 2025 року позовну заяву залишено без руху і надано позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 березня 2025 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 квітня 2025 року відкрито провадження у справі.

За правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з невідповідністю позову вимогам ч. 3 ст. 185 ЦПК України, зокрема, із несплатою судового збору.

Як видно зі змісту позовної заяви, предметом позову є скасування наказу, визнання недійсними записів у трудовій книжці, поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити дії.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції обґрунтував її тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову з вимогами про поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №755/12623/19.

Однак, відповідно до змісту позовних вимог, позивачка також зазначила 5 вимог немайнового характеру, в яких просить скасувати наказ, визнати недійсними записи у трудовій книжці та зобов`язати відповідача вчинити дії, проте за звернення до суду з даними вимогами не передбачено звільнення від сплати судового збору.

На виконання вимог ухвали суду від 07 березня 2025 року, 11 березня 2025 року представниця позивачки - адвокат Ткачук В.Б. подала заяву про усунення недоліків позовної заяви, у якій стверджує, що у позовній заяві заявлений один предмет спору і однорідні вимоги, які є похідними від основної - поновлення на роботі, тому позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову в цілому. Квитанцію про сплату судового збору до заяви не додано.

В подальшому, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суддя обґрунтовував це тим, що ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали суду від 07 березня 2025 року, а саме - не сплатила судовий збір у встановленому розмірі, що унеможливлює відкриття провадження у справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, у прохальній частині якої просить суд:

1. Визнати недійсним наказ про звільнення ОСОБА_1 від 30.01.2025 року № 89-к та скасувати його.

2. Визнати недійсним запис в трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_1 - графу 46 від 31.01.2025 року про звільнення з зайнятої посади у зв?язку із закінченням трудового контракту ч.2 ст.36 К3пП України та скасувати його.

3. Поновити ОСОБА_1 , на роботі ТОВАРИСТВІ ЧЕРВОНОГО ХРЕСТА УКРАЇНИ, НАЦІОНАЛЬНОМУ КОМІТЕТІ на посаді керівника відділу надання гуманітарної допомоги Департаменту управління надзвичайними ситуаціями (з робочим місцем в м. Києві) з дати звільнення з 31.01.2025

року.

4. Зобов`язати нарахувати та стягнути з ТОВАРИСТВА ЧЕРВОНОГО ХРЕСТА УКРАЇНИ НАЦІОНАЛЬНОГО КОМІТЕТУ на користь ОСОБА_1 невиплачену частину заробітної плати при звільненні, а саме, 4278,83 грн - за роботу у вихідний день суботу 18 січня 2025 року; 5348,53 грн - 10% доплата до окладу керівника відділу надання гуманітарної допомоги Департаменту управління надзвичайними ситуаціями (з робочим місцем в м. Києві) відповідно Додаткової угоди № 5 від 01.07.2024 року; 800 грн. - за один день відрядження у вихідний день 18.01.2025 року.

5. Зобов`язати нарахувати та стягнути з ТОВАРИСТВА ЧЕРВОНОГО ХРЕСТА УКРАЇНИ НАЦІОНАЛЬНОГО КОМІТЕТУ на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення з 31.01.2025 року до дня поновлення на роботі.

6. Визнати недійним та зобов?язати ТОВАРИСТВО ЧЕРВОНОГО ХРЕСТА УКРАЇНИ НАЦІОНАЛЬНОГО КОМІТЕТУ скасувати запис в трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_1 - графу 44 від 01.07.2025 року (назву посади змінено на фахівця 1 категорії з надання гуманітарної допомоги сектору управління дистриб?юціями відділу гуманітарної допомоги Департаменту управління ЧХ) наказ 49-к від 30.06.2023 року.

7. Визнати недійним та зобов?язати ТОВАРИСТВО ЧЕРВОНОГО ХРЕСТА УКРАЇНИ НАЦІОНАЛЬНОГО КОМІТЕТУ скасувати запис в трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_1 - графу 45 від 01.07.2024 року (назву посади змінено на провідний фахівець) наказ №83047 від 01.07.2024 року.

8. Зобов?язати ТОВАРИСТВО ЧЕРВОНОГО ХРЕСТА УКРАЇНИ НАЦІОНАЛЬНОГО КОМІТЕТУ виконати запис в трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 01.07.2025 року про переведення на посаду керівника відділу надання гуманітарної допомоги Департаменту управління надзвичайними ситуаціями (з робочим місцем в м. Києві).

9. Стягнути з відповідача судові витрати пов?язані з розглядом цивільної справи в суді, (судовий збір), стягнути на мою користь витрати пов?язанні з наданням правничої допомоги в сумі 20 000 грн.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що узгоджується з висновками, викладеними постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №755/12623/19.

Проте вимоги щодо визнання недійсними записів у трудовій книжці, зобов`язати відповідача вчинити дії (зобов`язати відповідача виконати запис у трудовій книжці) не є вимогами про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тому підлягають оплаті судовим збором.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у редакції, чинній на час подання позову до суду першої інстанції, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду у своїй постанові від 18 вересня 2023 року у справі №758/5118/21 забезпечуючи єдність судової практики, погодилася з апеляційним судом і зазначила, що згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві та більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Суд першої інстанції правильно зауважив, що при вирішенні питання відкриття провадження у справі суд не оцінює позовні вимоги в контексті їх однорідності та єдності предмету позову.

За таких обставин твердження представниці позивачки про те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подачу позовної зави в цілому, є помилковими.

Отже, недоліки позовної заяви не були усунуті у встановлений судом строк, а відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви.

Доводи апеляційної скарги про те, що вимоги є однорідними та похідними від основної вимоги про поновлення на роботі оцінюються колегією суддів критично, оскільки ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм законодавства та не ураховують судову практику з цього питання

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вказана ухвала є законною та обґрунтованою, ухваленою на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Ткачук Вірою Борисівною залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 14 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: В.А. Нежура

Судді: С.М. Верланов

Т.О. Невідома