Справа № 149/1435/25
Провадження №2/149/690/25
Номер рядка звіту 61
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.07.2025 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М.В.

за участі секретаря Поліщук Л.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмільницької міської ради про встановлення фактів родинних відносин, прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом до Хмільницької міської ради про встановлення фактів родинних відносин, прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати чоловіка позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , 1914 року народження, яка проживала по АДРЕСА_1 . Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 67 кв. м., житловою площею 38,2 кв. м. зазначений під літерою «А», веранда «а» , ганком з навісом, літня кухня «Б», сарай «В», убиральня «Г» сарай «Д» погріб з шийкою «Ж», сарай «Е», огорожа №1, ворота з хвірткою №2, вартістю 81280 грн. Як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері, ОСОБА_2 протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини вступив в фактичне управління та володіння зазначеним спадковим майном, а отже, визнається таким, що прийняв спадщину. Його сестри, ОСОБА_4 , 1933 року народження, ОСОБА_5 , 1938 року народження та брати, ОСОБА_6 , 1941 року народження і ОСОБА_7 , 1943 року народження, які в даний час є померлими, спадщини після смерті матері не приймали і в нотаріальну контору з даного приводу не звертались. ІНФОРМАЦІЯ_2 , не оформивши в нотаріальному порядку право на спадщину на вказане спадкове майно, ОСОБА_2 помер.

Після його смерті залишилося спадкове майно земельна ділянка площею 2,7611 га. з кадастровим номером :02:001:0106, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кривошиївської сільської ради. Житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , прийнятий ОСОБА_2 у спадщину після смерті ОСОБА_3 , шляхом його вступу в фактичне управління та володіння зазначеним спадковим майном.

Після смерті ОСОБА_2 , як його єдиний спадкоємець за законом, що претендує на спадкове майно, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Дем`янюк Л. А.з відповідною заявою про прийняття спадщини.

21.10.2023 року нотаріусом була заведена спадкова справа, номер у нотаріуса 81/2023, а 23 грудня 2023 року та позивачці було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на належну ОСОБА_2 земельну ділянку.

Однак, з приводу оформлення спадщини на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який ОСОБА_2 прийняв у спадщину після смерті ОСОБА_3 нотаріусом позивачу було роз`яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину на вказане майно не є можливою, оскільки спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась, правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно у спадкодавця відсутні, є також необхідним встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_3 та існує розбіжність у документах, що можуть підтвердити родинні зв`язки ОСОБА_2 з його матір`ю ОСОБА_3 , що змушує її звертатись до суду.

Враховуючи наведене, просить задоволити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 13.05.2025 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 16.06.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд по суті.

В судове засідання позивачка та її представник не з"явились, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача Хмільницької міської ради подав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначаючи, що орган місцевого самоврядування прав позивачки не порушував.

Судом встановлено наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , 1914 р.н, яка проживала по АДРЕСА_1 ( коп.а.с.5,6).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ( коп.а.с.7,20,21,22)

Згідно свідоцтва про народження № 27 ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якого є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ( коп.а.с.13).

Після смерті матері ОСОБА_2 спадщину прийняв, вступивши в управління та володіння будинком (а.с. 23)

Згідно свідоцта про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ( коп.а.с.14).

Позивачка є дружиною спадкодавця (а.с. 16), яка спадщину після смерті чоловіка прийняла, отримавши свідоцтво на частину майна (а.с. 18)

21.10.2023 року за заявою позивачки нотаріусом була заведена спадкова справа, номер у нотаріуса 81/2023 та видано свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна ( коп.а.с.15,24, 42-99).При цьому інші спадкоємці подали заяви про відмову від прийняття спадщини.

Приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Дем`янюк Л.А. позивачці було роз`яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок не є можливою, оскільки спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась, правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно у спадкодавця відсутні, є необхідним встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_3 та існує розбіжність у документах, що можуть підтвердити родинні зв`язки, ОСОБА_2 з його матір`ю ОСОБА_3 (а.с.19).

Суд, дослідивши докази, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За правилами статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

В судовому засіданні доведено, що ОСОБА_3 , 1914 р.н., яка проживала в с. Кривошиї Хмільницького району Вінницької області та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є матір"ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 .

У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі - Постанова Пленуму ВСУ) звернуто увагу на те, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію.

згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Так, відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Нормою статті 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Спадкоємцями за законом є особи, які входять у першу та другу черги спадкоємців за законом (статті 529, 530 ЦК УРСР), утриманці (стаття 531 ЦК УРСР), усиновлені та усиновителі (стаття 532 ЦК УРСР).

Згідно з приписами частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР).

Відповідно до частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Надані позивачкою докази доводять, що її чоловік ОСОБА_2 за життя прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 своєї матері ОСОБА_3 , до складу якої увійшов житловий будинок садибного типу, що в АДРЕСА_1 , оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном.

За змістом норм ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.1220, 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця (час відкриття спадщини).

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

За змістомст.ст.1296,1297ЦК України спадкоємець,який прийняв спадщину,може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Оскільки позивачка спадщину після смерті чоловіка прийняла, подавши відповідну заяву до нотаріуса, та отримала свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна, проте свідоцтво про спадщину на житловий будинок позбавлена можливості отримати, інші спадкоємці першої черги від прийняття спадщини відмовились. тому суд вважає за можливе позовні вимоги задоволити.

Керуючись ст.ст.4, 5, 12, 76, 77, 79, 80, 83, 95, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , 1914 р.н., яка проживала в с. Кривошиї Хмільницького району Вінницької області та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є матір"ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , після смерті ОСОБА_3 , 1914 р.н.. яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом вступу в в фактичне управління та володіння спадковим майном - житловим будинком садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 ., загальною площею 67 кв.м. , житловою площею 38,2 кв,м. зазначений під літ "А". веранда "а", ганком з навісом, літня кухня "Б", сарай "В", убиральня "Г", сарай "Д", погріб з шийкою "Ж", сарай "Е", огорожа, №1, ворота з хвірткою №2, вартістю 81280 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду Вінницької області на протязі 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Марина РОБАК