КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/4101/25
Провадження № 2-др/947/79/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2025

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.,

за участю секретаря Торгонської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 адвокатаКостинюк Юрія Дмитровича про ухвалення додаткового рішення, подану по цивільній справі №947/4101/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у спадковому майні,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №947/4101/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у спадковому майні.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11.06.2025 року заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Колісник Андрія Івановича про залишення позовної заяви без розгляду подану по цивільній справі №947/4101/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у спадковому майні було задоволено. Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у спадковому майні залишено без розгляду.

26.06.2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокатКостинюк Юрій Дмитрович звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення у справі №947/4101/25 та стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 14000,00 грн.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу заяву про ухвалення додаткового рішення було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

08.07.2025 року від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Колісник Андрія Івановича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а також клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, відповідно до якого він просить відмовити відповідачу у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, а у разі відхилення вказаних доводів представника позивача щодо відмови у задоволенні заяви, зменшити розмір витрат відповідача на правничу допомогу, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 .

У судове засідання 08.07.2025 року відповідач ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, проте представник відповідача надіслав заяву про розгляд справи за їх відсутності, просив задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення.

У судове засідання 08.07.2025 року позивач та його представник не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлялися належним чином, проте представник позивача надіслав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Судом протокольною ухвалою було відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, оскільки неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви, виходячи з наступного.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону).

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Частиною шостою зазначеної статті передбачено, що у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог ч.9 ст.141 цього Кодексу, зокрема, якщо судом не буде встановлено зловживання стороною чи її представником або виникнення спору внаслідок неправильних дій сторони.

До судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Отже відповідач може заявити вимогу про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги за рахунок позивача, який ініціював судовий спір, а надалі попросив залишити його без розгляду.

Компенсація таких витрат здійснюється з дотриманням загальних правил відшкодування витрат на правничу допомогу, зокрема щодо надання позивачу права заявити клопотання про зменшення їх розміру, якщо позивач вважає їх неспівмірними відповідно до чч.4-6 ст.137 ЦПК України.

Отже, цивільним процесуальним кодексом передбачено процесуальні гарантії для сторони щодо можливості подання клопотання про неспівмірність заявлених до стягнення витрат за правничу допомогу за рахунок позивача у випадку здійснення судом розподілу таких витрат як за наслідком розгляду справи по суті, так у випадку залишення позовної заяви без розгляду.

При компенсації правничих витрат відповідача у справі за рахунок позивача із застосуванням ч.5 ст.142 ЦПК України має бути встановлена необґрунтованість дій позивача, пов`язаних з розглядом справи, та необхідність понесення витрат відповідачем з надання правничої допомоги в порушеній позивачем справі (необхідність ознайомлення адвокатом з матеріалами справи, подання відзиву відповідачем у справі, участь адвоката в судових засіданнях, вчинення дій щодо збирання доказів та інше).

Таким чином, компенсація витрат позивачем за надану правничу допомогу відповідачу у випадку залишення позову без розгляду здійснюється з дотриманням загальних процесуальних гарантій щодо розподілу судових витрат за наслідком розгляду спору по суті, з дотриманням вимог, передбачених ч.5 ст.137, ч.8 ст.141 ЦПК України.

Особливості розподілу судових витрат у разі подання заяви після ухвалення основного рішення закріплено у ст.ст.142, 270 ЦПК України.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у Рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04 зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Згідно Рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00 відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні правові висновки містять і постанови ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18: якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що згідно Договору про надання правової допомоги фізичній особі від 06.05.2025 року між ОСОБА_1 та адвокатом Костинюком Юрієм Дмитровичем, Додаткової угоди №1 від 06.05.2025 року, сторони на виконання п.5.1 Договору погодили, що розмір гонорару за надані юридичні послуги (правову допомогу), передбачених п.п.1.1-1.2 Договору, становить 14000,00 грн. та підлягає сплаті протягом 60 днів з моменту ухвалення рішення по справі.

Судом встановлено, що відповідачем по справі було понесено витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 14000,00 грн., що підтверджується вище переліченими доказами.

Враховуючи викладене, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд вважає, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, а також суд не вбачає підстав для зменшення розміру витрат відповідача на правничу допомогу, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , про що було заявлено представником позивача.

У зв`язку з тим, що судом не приймалося рішення у справі №947/4101/25, а ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11.06.2025 року заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Колісник Андрія Івановича про залишення позовної заяви без розгляду подану по цивільній справі №947/4101/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у спадковому майні було задоволено. Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у спадковому майні залишено без розгляду, за таких обставин вимоги заяви представника відповідача підлягають частковому задоволенню та з ОСОБА_2 на користь відповідача по справі - ОСОБА_1 підлягає стягненню компенсація здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи №947/4101/25 на правову допомогу адвоката у розмірі 14000 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 142, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвокатаКостинюк Юрія Дмитровича про ухвалення додаткового рішення, подану по цивільній справі №947/4101/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у спадковому майні задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь відповідача по справі - ОСОБА_1 компенсацію здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи №947/4101/25 на правову допомогу адвоката у розмірі 14000 (чотирнадцять тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили в момент її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В. С. Петренко