У х в а л а

16 червня 2025 року

м. Київ

Справа № 569/11235/24

Провадження № 61-6158ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційними скаргами Смаглюка Андрія Миколайовича як Кременецького міського голови (далі - скаржник), інтереси якого представляє адвокат Лихий Богдан Петрович (далі - адвокат),

на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 січня 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до скаржника, про визнання неправомірним і скасування розпорядження та

в с т а н о в и в:

1. У червні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати неправомірним і скасувати розпорядження скаржника № 140-о від 13 червня 2024 року про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

2. 29 січня 2025 року Рівненський міський суд Рівненської області ухвалив рішення, згідно з яким задовольнив позов.

3. 10 квітня 2025 року Рівненський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою залишив без змін рішення суду першої інстанції.

4. 12 травня 2025 року адвокат в інтересах скаржника сформував у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 14965/0/220-25 від 13 травня 2025 року), у якій просив скасувати оскаржені судові рішення та передати справу на новий розгляд або для продовження розгляду до апеляційного суду. Того ж дня скаржник сформував у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 14970/0/220-25 від 13 травня 2025 року), у якій теж просив скасувати оскаржені судові рішення та передати справу на новий розгляд або для продовження розгляду до апеляційного суду.

5. Верховний Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

5.1. Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

5.2. Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: (а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; (б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; (в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; (г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

5.3. Конституційний Суд України у рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

5.4. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 2 частини шостої статті 19 ЦПК України).

5.5. Предметом позову є визнання неправомірним і скасування розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани. З огляду на такий предмет і зміст спірних правовідносин справа є незначної складності. Тому Верховний Суд визнає її малозначною.

5.6. Скаржник у касаційних скаргах зазначив, що справа має для нього виняткове значення. Мотивував так:

(1) вона стосується неналежного виконання обов'язків позивачем як директором Комунального некомерційного підприємства «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради (далі - лікарня). Ця лікарня є єдиним кластерним закладом охорони здоров`я на території Кременецької міської ради;

(2) скасування розпорядження про застосування догани до позивача може мати негативний вплив на подальшу діяльність лікарні та негативний вплив на відносини між її власником та позивачем, оскільки останній, знаючи, що він уникнув відповідальності, зможе продовжувати неналежно виконувати обов'язки.

5.7. Верховний Суд вважає, що скаржник не підтвердив те, що справа має для нього виняткове значення. Відсутній зв'язок між тим, що лікарня є єдиним кластерним закладом охорони здоров'я на території Кременецької міської ради, й оскарженням догани, застосованої до директора лікарні. Те, що керівник лікарні, можливо, неналежно виконував певні обов`язки, не означає виняткове значення справи для скаржника. Припущення про можливий негативний вплив постанови апеляційного суду на подальшу діяльність лікарні та на відносини між її власником і позивачем теж не засвідчує таке значення справи для скаржника. Те, чи матиме змогу керівник певної організації неналежно виконувати його обов`язки залежатиме, зокрема, від дій її власника, а не від вирішення у Верховному Суді цієї справи.

5.8. У касаційних скаргах скаржник не зазначив інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких можливо оскаржити у касаційному порядку судові рішення, які за загальним правилом оскаржити до Верховного Суду не можна. З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

5.9. Скаржник отримав доступ до судів першої й апеляційної інстанцій і мав можливість навести аргументи та докази проти позовних вимог. Право касаційного оскарження згідно з процесуальним законом обмежене. Це обмеження спрямоване на забезпечення виконання Верховним Судом завдання із забезпечення сталості та єдності судової практики у порядку та спосіб, визначені таким законом (частина перша статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Зазначена мета є легітимною.

5.10. Скаржник подав касаційні скарги на судові рішення у справі незначної складності, судові рішення в якій за загальним правилом не можна оскаржити у касаційному порядку. Передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків немає. За наведених умов обмеження на подання касаційних скарг є пропорційними вказаній легітимній меті та не порушують сутність права скаржника на доступ до суду.

Керуючись статтями 260, 261, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами Смаглюка Андрія Миколайовича як Кременецького міського голови на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 січня 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кременецького міського голови Смаглюка Андрія Миколайовича про визнання неправомірним і скасування розпорядження.

2. Копію ухвали надіслати особам, які подали ці скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко