01.07.2025 Справа № 756/5252/24
Унікальний номер 756/5252/24
Номер провадження 2-др/756/87/25
01 липня 2025 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Белоконної І.В.
за участю секретаря судового засідання - Погорелової В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Чернецької Ганни Миколаївни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Державного підприємства «Центр охорони здоров`я тварин», третя особа: Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, про визнання припиненими трудових відносин та проведення повного розрахунку при звільненні,
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.05.2025 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнано припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Державним підприємством «Центр охорони здоров`я тварин» (), що перебуває в управлінні Фонду державного майна України, на підставі частини 1 статті 38 КЗпП України у зв`язку зі звільненням за власним бажанням з 27 листопада 2023 року. Зобов`язано Державне підприємство «Центр охорони здоров`я тварин» (), що перебуває в управлінні Фонду державного майна України, внести до трудової книжки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) запис про її звільнення з займаної посади та подати відповідні дані державному реєстратору щодо виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 , як тимчасово виконуючої обов`язки - керівника. В задоволенні решти частини вимог відмовлено.

Позивач через свого представника подала до суду заяву про відшкодуваннявитрат на професійну правничу допомогу шляхом винесення додаткового рішення, в якій просить стягнути з Фонду державного майна України та Державного підприємства «Центр охорони здоров`я тварин» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 500,00 грн.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд заяви повідомлені судом належним чином.

Представник відповідача Державного підприємства «Центр охорони здоров`я тварин» в судове засідання не з`явився, про розгляд заяви повідомлений судом належним чином.

Представник Фонду державного майна України в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення посилаючи на те, що рішення суду не містить задоволених позовних вимог до Фонду державного майна України, як відповідача по справі.

Представник третьої особи Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд заяви без їх участі.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення та дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009, додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження фактично понесених витрат представник позивача надала договір про надання правової допомоги № 14/05/21 від 14.05.2021, укладений між адвокатом Чернецько. Г.М. та ОСОБА_1 , акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги № 14/05/21 від 14.05.2021, відповідно до якого вартість наданих послуг складає 16500,00 грн та квитанції про оплату послуг на суму 16507, 54 грн.

При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» установлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з рішення суду від 23.05.2025, яким частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , воно не містить задоволених позовних вимог до відповідача Фонду державного майна України, а отже витрати на правничу допомогу слід стягнути з Державного підприємства «Центр охорони здоров`я тварин».

При визначені розміру компенсації сторонам витрат на правничу допомогу, суд враховує категорію справи, обсяг фактичних витрат, понесених стороною, їх необхідність та доцільність, враховуючи загальну тривалість розгляду справи в суді, кількість часу витраченого адвокатам на участь у судових засіданнях, керуючись принципом законності, справедливості та співмірності, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог з відповідача Державного підприємства «Центр охорони здоров`я тварин» на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 11000, 00 грн (16500,00 х (2/3)).

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 6, 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Центр охорони здоров`я тварин» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11000 (одинадцять тисяч) гривень 00 копійок.

У іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Белоконна