Дата документу 08.07.2025 Справа № 317/7185/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 317/7185/23 Головуючий у І інстанції: Сакоян Д.І.
Провадження № 22-ц/807/1182/25 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Кухаря С.В.,

Подліянової Г.С.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 25 квітня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2023 року ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 27 січня 2025 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 20 березня 2025 року, позов задоволено.

Стягнуто ОСОБА_1 на користь ТОВ «Запоріжжяелектропостачання»: заборгованість за спожиту за період з 01.04.2020 до 31.01.2021 електричну енергію у розмірі 24146,76 грн; 3 % річних за період з 21.05.2020 до 23.02.2022 у розмірі 1429,11 грн; інфляційні втрати за період з 01.06.2020 до 23.02.2022 у розмірі 4507,76 грн, а разом: 30083,63 грн, та судовий збір у розмірі 2684 грн.

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про розстрочення виконання рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 27 січня 2025 року.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що її майновий стан не дозволяє сплатити всю суму заборгованості одноразово. Розмір пенсії заявниці з березня 2024 року становить 3240 грн на місяць, інші доходи у неї відсутні. ОСОБА_1 зазначила, що проживає разом з чоловіком, який у 2020 переніс інфаркт, страждає іншими захворюваннями та потребує дороговартісного лікування. Сама ОСОБА_1 також має хронічні захворювання та потребує лікування. Пенсія заявниці повністю витрачається на сплату комунальних послуг, а пенсії чоловіка ледве вистачає на придбання ліків, продуктів харчування, засобів гігієни.

Крім того, 23.01.2025 внаслідок ракетної атаки зазнав значних пошкоджень багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 , в якому знаходиться квартира ОСОБА_1 . У квартирі вибиті вікна, пошкоджена побутова техніка, меблі. Відновлення умов проживання та налагодження побуту також вимагає значних грошових витрат.

Посилаючись на ст. 435 ЦПК України, ОСОБА_1 просила суд розстрочити виконання рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 27 січня 2025 року строком на один рік.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 25 квітня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 27 січня 2025 року.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подалаапеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, невідповідність їм висновків суду, просить ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 25 квітня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову про задоволення заяви.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неправомірно не взяв до уваги доводів про скрутний матеріальний стан сім`ї заявниці. Так, ОСОБА_1 має очевидні складності у задоволенні її повсякденних потреб, а відсутність систематичного доходу істотно ускладнить виконання судового рішення. Суд першої інстанції не врахував наявність воєнного стану в Україні, наслідки якого напряму впливають на можливості заявниці своєчасно виконати її зобов`язання.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

У судовому засіданні ОСОБА_1 наполягала на задоволенні апеляційної скарги, скасуванні оскаржуваної ухвали та задоволенні її заяви.

ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» свого представника в судове засідання не направилло, про дату, час та місце розгляду справи повідомлене відповідно до вимог чинного законодавства (т. 2 а.с. 105). Клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів вирішила розглядати справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи заявниці, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Згідно з ч. 1ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця, у випадках, встановлених законом, встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

За ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи, тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

Поняття «відстрочення» у розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається судом та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для розстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо розстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання строку відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

На думку апеляційного суду, обставини, на які посилається ОСОБА_1 є істотними і такими, що значно ускладнюють виконання судового рішення. Крім того, надані до суду документи підтверджують наявність у неї та її чоловіка численних захворювань, які потребують вартісного лікування, та низький дохід.

Вказані обставини в їх сукупності мають особливий характер, вимагають від боржниці додаткових майнових зусиль для організації нормального побуту і ускладнюють виконання судового рішення.

На думку колегії суддів, розстрочка виконання судового рішення на один рік з дня набрання такого рішення законної сили не завдасть істотних збитків ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», не створить занадто або безпідставно привілейованих умов для боржниці і не призведе до порушення балансу інтересів сторін договірних правовідносин, а реалізація боржницею її права на розстрочення виконання судового рішення у цій справі не є підставою для висновку про зловживання процесуальними правами або про ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про скасування ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 25 квітня 2025 року на підставі ст. 376 ЦПК України з ухваленням нової постанови задоволення заяви, розстрочення виконання рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 27 січня 2025 рокуна строк, що не перевищує одного року з дня набрання ним законної сили.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 25 квітня 2025 року скасувати. Ухвалити в цій справі нову постанову, якою:

«Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 27 січня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Розстрочити виконання рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 27 січня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01 квітня 2020 року до 31 січня 2021 року в розмірі 24146,76 грн; 3 % річних за період з 21 травня 2020 року до 23 лютого 2022 року в розмірі 1429,11 грн; інфляційні втрати за період з 01 червня 2020 року до 23 лютого 2022 року в розмірі 4507,76 грн, а разом: 30083 (тридцять тисяч вісімдесят три) гривні 63 копійки, та судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні), на дванадцять місяців, але не довше, ніж до 20 березня 2026 року».

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 09 липня 2025 року.

Головуючий:

Судді: