Справа № 590/384/25
Провадження № 2/590/158/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне /

08.07.2025 Ямпільський районний суд

Сумської області

у складі: головуючого судді Сатарової О.В

секретаря судового засідання Данченко І.М

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ямпіль Сумської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , / ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 / до ОСОБА_2 , / ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 /,

про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

24.04.2025 ОСОБА_1 звернулася до Ямпільського районного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Свій позов мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу у них народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підставі рішення Ямпільського районного суду Сумської області було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 з всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. 16.07.2010 року відділом державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження ВП № 20301038.

Відповідач сплачував аліменти частково і не кожного місяця. Починаючи з серпня 2023 року та станом на момент подання цього позову відповідач аліменти не сплачує. Відповідно до розрахунку державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ямпільського ВДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Снігуря О.В. заборгованість по стягненню аліментів станом на 01 березня 2025 року склала 54 454,42 грн.

Позивачем складено розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період 01.08.2023 30.10.2024, сукупний розмір якої визначено у сумі 42 883,42 грн. Тому просить стягнути з відповідача на її користь вказану неустойку.

Інформація про рух справи в суді першої інстанції

Ухвалою суду від 30 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 30 квітня 2025 року клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Зобов`язано Державну прикордонну службу України /вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01001, Україна, / надати суду інформацію про перетин Державного кордону України громадянином ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянство Україна, за період з 01.08.2023 по день надання інформації.

Заяви (клопотання) учасників справи

30.06.2025 розгляд справи було відкладено за клопотанням позивача.

07.07.2025 Від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача, у якій підтримала у повному обсязі позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не подав, на виклик суду не з`явився по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання, конверт повернувся до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Заяв про розгляд справи у його відсутності або про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

Судом вжиті передбачені законом належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Отже, у суду наявні підстави для заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів, про що постановлено ухвалу, відповідно до вимог статей 280-281 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.2, 3 ст.150 СК України).

Отже відповідач нарівні із позивачем зобов`язаний нести витрати на утримання дитини.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч.3 ст.195 СК України - розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

У період з травня 2015 по листопад 2018 порядок обрахування пені за прострочення сплати аліментів зазнав законодавчих змін.

Так, відповідно до ч.1 ст. 196 СК України (в редакції, яка була чинною до 08.07.2017), - при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

08.07.2017 набрав чинності Закон України №2037-VIII від 17.05.2017, яким внесено зміни до ч.1 ст.196 СК України, викладено її в новій редакції та передбачено що, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Роз`яснення порядку нарахування пені за правилами, що діяли до 08.07.2017 надав Верховний Суд України у Постановах від 01.07.2015 по справі № 6-94цс15 та від 03.02.2016 по справі № 6-1477цс15, вказавши, що з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 25.04.2018 по справі №572/1762/15-ц відійшла від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 справі № 6-94цс15 та зазначила, що ст. 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1х1х?Q1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Таким чином, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника, що відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 20 липня 2020 року по справі № 362/4462/16-ц.

Відповідно до ст. 20 СК України до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки врегульованих ст. 196 СК України позовна давність не застосовується.

Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та аргументів сторін.

Відповідно до копії Свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_2 вид. 18.02.2010 Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 18.02.2010 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвано шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №08, прізвище після розірвання шлюбу її ОСОБА_7 /а.с. 8/.

Рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 09.06.2009 стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі частини від усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Аліменти стягуються з 25.05.2009 і до досягнення сином повноліття.

Згідно з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в Книзі реєстрації народжень 03.10.2008 зроблено відповідний актовий запис за №48. Батьки: ОСОБА_2 , ОСОБА_6 .

Згідно з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 27 квітня 2012 року було укладено шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини: ОСОБА_10 .

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 16.07.2010, ВП № 20301038, заступником начальна відділу ДВС Ямпільського Управління Юстиції Рубаном П.І. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-202, виданого 09.06.2009 Ямпільським районним судом Сумської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 в розмірі частини з від усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку /а.с. 9/.

Постановою про арешт коштів боржника від 14.03.2025 державним виконавцем Ямпільського відділу ДВС у Шосткінському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Снігуром О.В., ВП № 20301038, накладено арешт на грошові кошти /електронні гроші, що належать боржнику ОСОБА_2 /а.с. 10/.

Постановою державного виконавця Ямпільського відділу ДВС у Шосткінському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Снігура О.В., ВП № 20301038, від 14.03.2025 було встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_2 про виїзд за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №2-202, виданого 09.06.2009. /а.с.18/.

Відповідно до вимог ст.9 Закону України «Про виконавче провадження» та п.5 р.ХVІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затв. наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, відомості про ОСОБА_2 внесено до Єдиного реєстру боржників /Повідомлення державного виконавця а.с. 19/.

Згідно відповіді на запит №257095805 від 14.03.2025 Державної прикордонної службу України за параметрами пошуку: « ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » наданої на виконання ухвали суду від 30 квітня 2025 року інформація про перетин Державного кордону України громадянином ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянство Україна, за період з 01.01.2020 по 14.03.2025 відсутня /а.с. 20/.

Згідно із Довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів виданої 14.03.2025 гр. ОСОБА_1 державним виконавцем Ямпільського відділу ДВС у Шосткінському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Снігуром О.В. /а.с. 11/ встановлено, що згідно з матеріалами виконавчого провадження №20301038, відкритого 16.07.2010, про виконання виконавчого листа №2-202 від 09.06.2009 про стягнення аліментів в розмірі частини з від усіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 25.05.2009 і до повноліття, що пред`явлено до примусового виконання 09.01.2020, станом на 01.03.2025 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та становить 54454,42 грн.

Відповідно до розрахунку державного виконавця /а.с. 12/ загальний розмір заборгованості ОСОБА_2 , ВП №20301038, по сплаті аліментів станом на 01.03.2025 становить 54454,42 грн.

Таким чином судом достовірно встановлено обов`язок відповідача по сплаті аліментів на користь колишньої дружини ОСОБА_1 , на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини з від усіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 25.05.2009 і до його повноліття.

Відповідно до розрахунку позивача пеня за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом № 2-202 складає 42 883 грн. 42 коп. /а.с.7/, відносно якого відповідачем заперечень суду не надано.

ОСОБА_2 не звільнений від сплати аліментів, докази скрутного матеріального становища ОСОБА_2 та застосування до нього заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" в матеріалах справи відсутні.

Згідно п. 22 постанови Пленум Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006, - передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Під час судового розгляду не доведено, що заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.032025 утворилась не з вини відповідача ОСОБА_2 .

Позивач у своєму позові просить стягнути пеню за період з 01.08.2023 по 30.10.2024 в розмірі 42 883,42 грн., що не перевищує граничний її розміром відповідно до ст. 196 СК України .

Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги судом не встановлено, як вбачається із змісту позову та матеріалів справи відповідач не виконує своїх зобов`язань по сплаті аліментів, заборгованість, яка виникла, повністю не погашена, а отже наявні підстави для стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості та розрахунку пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, а також відзиву на позов відповідачем не надано. Враховуючи викладене, суд погоджується з наданим позивачем розрахунком пені та вважає, що позов підлягає до задоволення.

Щодо розподілу судових витрат

Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від сплати якого при подачі заяви була звільнена позивач, в розмірі 1211,20 грн., який розрахований відповідно до Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла на станом на момент звернення з позовом до суду.

Керуючись вищевикладеним та ст.ст. 4, 5, 12, 76-84, 133, 141, 263, 265 ЦПК України, ст. 196 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , / ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 / на користь ОСОБА_1 , / ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 / неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по виконавчому провадженню № 20301038 в розмірі 42 883,42 (Сорок дві тисячі вісімсот вісімдесят три) грн. 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , / ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 / на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн., який необхідно сплатити на рахунок: Отримувач: ГУК Сум.обл/Ямпільська СТГ/22030101, Код отримувача 37970404, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.) , Номер рахунку: UA0018568, Код класифікаціїї доходів бюджету: 22030101.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленихЦивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 08.07.2025.

Суддя : О.В. Сатарова