Провадження №: 6/336/224/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Боєва Є.С., за участю: секретаря судового засідання Іванченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу № 336/1991/24 за заявою ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду,-

ВСТАНОВИВ :

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла вищезазначена заява, в якій просить розстрочити виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2025 у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Обґрунтовує заяву тим, що вона не має можливості сплата розмір заборгованості в повній мірі, оскільки у неї скрутне матеріальне становище. На даний час вона є внутрішньо переміщеною особою, виплати не отримує. Й хоча має статус ФОП, але її дохід в умовах сьогодення мінливим і не постійним. Вона змушена проживати більше в небезпечному місці, сплачує за оренду житла 6000 грн. на місяць з 25.03.2025 року вона перебувала у кардіології № 3 КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР з діагнозом гіпертонічна хворобою 2 ступеню 2 ст. помірний ризик, у наслідок чого їй було рекомендовано медикаментозне та амбулаторне лікування.

Сторони у судове засідання не з`явилися, були повідомлені про розгляд справи у передбаченому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.435 ЦПК України).

Частини четверта та п`ята статті 435 ЦПК України передбачають, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Як вбачається з матеріалів справи, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2025 року позов АТ «УніверсалБанк» до ОСОБА_1 було частково задоволено, у зв`язку із чим, стягнуто заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 26.09.2020 року станом на 05.12.2023 року у розмірі 40 000 грн., а також судовий збір у розмірі 2484,90 грн.

Разом з тим, судом встановлено те, що відповідач ОСОБА_1 має статус внутрішньо переміщеної особи, на даний час знаходиться у скрутному матеріальному становищі відповідно до довідки №0829-25-16148 від 18.06.2025 не має доходів з січня по квітень 2025 року, має вади здоров`я. Вказані обставини підтверджені долученими до заяви доказаи.

Верховний Суд України у п.10 Постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення,дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26грудня 2003року №14 вказує, що судам у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

На підставі вищезазначеного, враховуючи фінансове становище відповідача (боржника), наявність об`єктивних даних, які перешкоджають виконанню рішення суду з поважних причин, суд дійшов висновку про необхідність розстрочення виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором строком на 12 місяців, чим буде досягнуто баланс інтересів сторін.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 261, 352, 353, 435 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання судового рішення суду задовольнити частково.

Розстрочити відповідачу ОСОБА_1 виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2024 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 40 000 гривень строком на 12 місяців зі сплатою щомісячного платежу в розмірі 3333,33 грн., останній платіж у розмірі 3333,37 грн має бути сплачений 04.07.2026 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею, може бути оскаржена протягом 15 днів до Запорізького апеляційного суду.

Суддя Є.С.Боєв