Справа № 446/9/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2025 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Котормус Т. І.

присяжних Мазуркевич О.К., Гірна І.О.;

за участі секретаря судового засідання Груба Л.М.;

Справа № 446/9/25;

учасники справи:

заявниця ОСОБА_1 ;

представник заявниці Білик Романна Олегівна;

заінтересована особа Кам`янка-Бузький відділ ДРАЦС,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за правилами окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи: Кам`янка-Бузького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

10.01.2024 представник заявниці ОСОБА_1 - адвокат Білик Р.О. через систему "Електронний суд" подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області заяву, в якій просить визнати безвісно відсутнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Донецьке, м. Кіровськ, Луганської області, останнє відоме місце проживання: військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви покликається на те, що у 1997 році її син ОСОБА_2 виїхав на навчання до росії і з того часу будь-яких відомостей про місце його перебування немає, на зв`язок він не виходив, та додому в м. Кам`янка-Бузька не повертався. Вказує, що у січні 2025 вона звернулась у поліцію щодо розшуку сина, однак жодної інформації про місцеперебування ОСОБА_2 не вдалося встановити. Заявниця зазначає, що невизначенність статусу ОСОБА_2 позбавляє їй реалізувати майнові і немайнові права та законні інтереси, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи від 10.01.2025 дану справу передано на розгляд судді Котормус Т.І. та присяжних Гірна І.О., Мазуркевич О.К.

Ухвалою суду від 13.01.2025 заяву залишено без руху.

15.01.2025 заявниця усунула недоліки заяви.

Ухвалою суду від 17.01.2025 відкрито провадження у цивільній справі за правилами окремого позовного провадження, призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 07.04.2025 вирішено питання про витребування доказів, судове засідання відкладено.

Представник заявниці ОСОБА_3 в судовому засідання заяву підтримала з підстав наведених у ній.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засідання вказала, що її син ОСОБА_2 у 1997 році виїхав на навчання до росії і з того часу будь-яких відомостей про місце його перебування немає, на зв`язок він не виходив, та додому в м. Кам`янка-Бузька не повертався. Також пояснила, що жодні реальні заходи, а саме звернення в поліцію та органи прокуратури для відшукання сина не дали будь-яких результатів. Невизначеність статусу ОСОБА_2 позбавляє їй реалізувати майнові і немайнові права та законні інтереси, а тому просить заяву задовольнити.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що ОСОБА_2 є його сином. Вказав, що син навчався у росії, а через деякий час поздвонила сестра та сказала, що ОСОБА_2 пропав. Після чого, він одразу ж поїхав до росії та через органи прокуратури почав здійснювати пошуки сина, які тривали понад 6 місяців, однак такі пошуки результатів не дали. Зазначив, що востаннє бачив сина, ще у 1991 році.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що ОСОБА_2 є його братом. Вказав, що коли брат пропав, йому було 14 років. ОСОБА_2 навчався та проживав у росії, куди він також їздив до нього погостювати. Згодом, до них додому подзвонили родичі і сказали, що брат пропав безвісти. Після цього, тато поїхав на його пошуки, був там десь пів року, розпочав кримінальну справу про зникнення, однак пошуки не дали ніяких результатів. Він також самостійно здійнював пошуки брата через соціальні мережі, однак без результату. Зазначив, що він здійснює догляд за мамою, яка є інвалідом 2 групи і має відстрочку від військової служби, однак через невизначенність статусу ОСОБА_2 , у працівників ТЦК виникають до нього додаткові питання.

Представник заінтересованої особи Кам`янка-Бузького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не прибула, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі.

Заслухавши заявницю, її представника, допитавши свідків та дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2 , його батьками вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с.11).

Відповідно до постанови про визнання потерпілим від 20.08.1998, ОСОБА_4 визнано потерпілим по справі про зникнення ОСОБА_2 (а.с.16).

Згідно заяви від 02.01.2025 до ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, ОСОБА_1 звернулась до органів поліції про розшук її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.20).

Як видно з акту про фактичне місце не проживання особи на території Кам`янка-Бузької міської ТГ за адресом: АДРЕСА_2 від 20.12.2024, ОСОБА_2 за вказаним адресом фактично не проживає (а.с.15).

Так, як видно з відповіді Кам`янка-Бузького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 15.01.2025, даних стосовно державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - не виявлено (а.с.36).

Відповідно до листа ДМС України у Львівській області про надання інформації від 13.05.2025 про те, що ОСОБА_2 зареєстрований на території Львівської області, не значиться як знятий з реєстраційного обліку (а.с.77).

Разом з тим, згідно з відповіді на запит від 22.05.2025, ДПС України повідомило, що відомостей про перетинання ОСОБА_2 державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією в період з 08.11.2017 по теперішній час в базі не виявлено.

Заявниця просить оголосити ОСОБА_2 безвісно відсутнім з метою реалізації своїх майнових та немайнових прав та законних інтересів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд, зокрема, розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

У постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Також, належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 317/3139/15-ц).

Таким чином, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

У ході розгляду справи суд встановив, що з моменту зникнення ОСОБА_2 (1997 рік) відомості про місце його перебування по сьогоднішній день відсутні, вжитими заходами щодо його розшуку не вдалось можливим встановити його місцезнаходження, роботи тощо. Також встановлено, що ОСОБА_2 не перетинав державний кордон України.

Тому, у суду наявні достатні дані для висновку, що протягом одного року в місці постійного проживання ОСОБА_2 немає відомостей про місце його перебування

Також, з огляду на обставини справи, оголошення ОСОБА_2 безвісно відсутнім має для заявниці ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки стосується реалізації її майнових та немайнових прав.

Відтак, оцінивши всі конкретні обставини цієї справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для оголошення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутнім, а тому заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Як зазначено у ч. 2 ст. 307 ЦПК України суд вживає заходів через органи опіки та піклування щодо встановлення опіки над майном фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, якщо опіку над майном ще не встановлено.

З огляду на те, що ОСОБА_2 визнано судом безвісно відсутнім, відомостей щодо встановлення опіки над його майно відсутні, то суд вважає за необхідне одночасно ухвалити рішення про звернення до органу опіки та піклування Кам`янка-Бузької міської ради для встановлення опіки над майном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. 4, 76 - 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи: Кам`янка-Бузького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання фізичної особи безвісно відсутньою задоволити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Донецьке, м. Кіровськ, Луганської області, останнє відоме місце проживання: військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 - безвісно відсутнім.

Судові витрати не відшкодовуються.

Повний текст рішення складено 07 липня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду, який обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Котормус Т.І.

Присяжні Мазуркевич О.К.

Гірна І.О.