Справа № 570/6623/24
Номер провадження 2-п/570/15/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судового засідання Захарук Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне заяву представника відповідачки адвоката Заєць Вікторії Вікторівни про перегляд заочного рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 20 лютого 2025 року у справі позовом ТзОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в:

Представник позивачки зазначає, що Рівненським районним судом Рівненської області розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження та заочного розгляду справу за позовом ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 20.02.2025 року позов ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за договором позики № 75467188 в розмірі 50287,17 грн., з яких: 15000 грн. заборгованість за тілом позики, 35287,17 грн. відсотки; та судові витрати: 2422,40 грн. (сплата судового збору), 3500 грн. витрати на професійну правничу допомогу, а всього 56 209 (п`ятдесят шість тисяч двісті дев`ять) грн. 57 коп. Відповідачку не було належним чином повідомлено про час і місце судового засідання. ОСОБА_2 не було відомо про розгляд даної справи, а тому вона не могла своєчасно надати до суду свої заперечення проти позову. Після ознайомлення з матеріалами справи № 569/13094/23 встановлено, що ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 10.01.2025 року у справі № 569/13094/23 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено перше судове засідання 20 лютого 2025 року о 11:10 год. Заочне рішення винесено 20 лютого 2025 року, тобто в перший день розгляду справи. В матеріалах справи міститься рекомендований лист № 076 (арк. справи 123) яким надіслано на ім`я ОСОБА_3 на адресу: АДРЕСА_1 копію позовної заяви, ухвалу про відкриття провадження та повістку про виклик до суду на 20.02.2025. До рекомендованого листа прикріплено довідку про причини повернення/досилання на якому міститься відмітки: «повертається, адресат відсутній за вказаною адресою». Проте, вказаний лист Відповідачка не могла отримати, так як проживає в м. Рівне з осені 2024 року, де орендує з сім`єю житло, і не відвідує останнє місце реєстрації в с. Біла Криниця Рівненського району Рівненської області. Вказане підтверджується відповіддю ВОМІРМП УДМС України в Рівненській області від 31.12.2024 (арк. справи 114), де вказується, що ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_4 » та 12.09.2024 знята з реєстрації місці проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач належним чином не підтвердив розмір заборгованості відповідача, тобто не довів обґрунтованості своїх вимог. Наданий Позивачем, на підтвердження здійснення грошового переказу 15 000 грн. на карту ОСОБА_3 , лист ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" вих. № 15/11/24-53 від 15.11.2024 (арк. справи 43), на який посилається і суд в заочному рішенні, а також наявну довідку ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 15.11.2024 вих. №КД-000002307/ТНПП (арк. справи 45) не можна вважати достовірним та достатнім доказом на підтвердження виконання умов договору позики № 75467188. Вважаємо, що такі докази не можна покладати в основу судового рішення. Зазначені довідки видані самим кредитором і не перевірені судом на їх достовірність, зокрема, не витребувано інформації від банку щодо дійсності проведення платіжної операції з переказу позики. До позовної заяви подано Розрахунок заборгованості за договором позики № 75467188 з період з 07.06.2021 по 21.12.2024, з якого вбачається, що розмір заборгованості становить 15000 грн. за тілом кредиту та 35 287,17 грн. сума заборгованості за відсотками. Стягнутий заочним рішенням з Відповідачки розмір заборгованості за позикою відповідає розмірам вказаним у такому розрахунку. Проте, судом не враховано, що розрахунок заборгованості за відсотками в сумі 35 287,17 грн. нараховано на 120 днів, коли договором позики передбачений строк 30 днів. строк кредитування сплив 07 липня 2021 року.

Відповідно до пункту 5.2 Договору, позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua.documentslicense/ (надалі правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Дійсно, розділ 7 Правил надання грошових коштів у позику містить певні умови продовження строку користування позикою. Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані фінансовою установою Правила надання грошових коштів у позику були надані Відповідачці при укладенні договору та яка ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи договір позики, а також те, що вказаний документ на момент отримання позичальником кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо пролонгації договору. Надані Позивачем Правила надання грошових коштів у позику, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в договорі, який безпосередньо підписаний Відповідачкою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому правил приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Тому, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови пролонгації по кредиту. Тому, у позикодавця виникло право нарахування процентів за Договором тільки у межах строку його дії - до 07 липня 2021 року.

ОСОБА_5 визнає, що отримала вказані у договорі позики № 75467188 грошові кошти у розмірі 15 00 грн., про що надає суду банківську виписку про надходження по карті № НОМЕР_1 за 07 червня 2021 року.

Отже, враховуючи наведене, підстави для нарахування та сплати відсотків за період з 08.06.2021 року по 21.12 2024 року (фактично по 05.10.2021 року), тобто за 120 днів, відсутні. Розрахувати відсотки необхідно в межах строку дії договору, тобто за 30 днів, починаючи з 07 червня 2021 року по 07 липня 2021 року, розмір яких складає 8422,17 грн. (15000 грн х 1,99%/100%=298,5 грн х 30 днів= 8955 грн. - 532, 83 грн. часткове погашення від 16.07.2021 = 8422,17 грн.) Таким чином є підстави переглянути заочне рішення та замітини таке в частині стягнення відсотків, шляхом їх зменшення з 35820 грн до 8422,17 грн.

Зважаючи на наведене просить суд скасувати заочне рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 20.02.2025 року. також поновити строки для подачі заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 24.06.2025 року поновлено відповідачці/її представнику строки на подачу заяви про перегляд заочного рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 20 лютого 2025 року у справі позовом ТзОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Представник позивача подала заперечення. Зазначає, що згідно тексту заочного рішення суду відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи. Відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення не вказано на докази, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково. Відповідно до п. 5.2. договору позики №75467188, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. на укладення договору кредиту та визначають порядок та умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Згідно із п. 6.5 Правил, у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/ несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. (Правила про надання грошових коштів у позику від 14.05.21 року (повернення позики в кінці строку) містяться в матеріалах справи). Таким чином, у договорі позики встановлено строк позики 30 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. З наведеного алгоритму укладання договору позики вбачається, що без ознайомлення/погодження з Умовами договору позики та Правилами надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) подальше укладення електронного договору позики на сайті є неможливим. Таким чином, підписанням договору позики позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61- 18967св20), які, відповідно до вимог частини четвертої статі 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Водночас, зобов`язання невиконане боржником перед кредитором у повному обсязі протягом строку дії договору, продовжує своє існування до його повного і належного виконання або ж припинення в регламентований договором спосіб. Закінчення строку дії договору не є підставою для відхилення від узгоджених в угоді умов, на яких має бути досягнута мета правовідношення. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі №911/94/23 від 14.02.2024 року. (див. п.61). Окрім того, Верховним Судом у справі №910/9072/17 від 26.06.2018 року зроблено висновок про те, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно з вимогами ст. 599 ЦК України такою підставою є виконання, проведене належним чином. Отже, доводи представника Відповідача щодо безпідставного нарахування заборгованості за процентами є безпідставним, оскільки таке нарахування здійснювалось у відповідності до умов договору та додатків до них/правил, й саме через неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань. Більш того, позивач просив стягнути суму заборгованості за договорами позики лише до моменту відступлення права вимоги первісними кредиторами, інших нарахувань позивачем не заявлялось, зокрема процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2.70 % за кожен день, яка передбачена договором позики, погодженими Відповідачем та регламентована правилами надання грошових коштів у позику не нараховано, оскільки зазначена процента ставка значно фінансово навантажить Відповідача.

Вважають посилання представника Відповідача на правові висновки викладені у постановах Великої палати Верховного суду та Верховного суду України помилковими, оскільки зміст цих правовідносин (права й обов`язки сторін спору) та спільні риси між спірними правовідносинами є відмінними та не тотожними із даною справою. Представник Відповідача посилається на судову практику, що випливає з кредитних правовідносин за договорами, які укладені ПАТ «Приват Банк» з фізичними особами, зокрема в частині ознайомлення позичальниками з правилами в тій редакції, яка надається суду для огляду. Проте зазначені обставини є відмінними від обставин даної справи, оскільки у даній справі: - Договір позики укладений в порядку ЗУ «Про електронну комерцію», який передбачає ознайомлення позичальника з правилами «надання грошових коштів у позики» в електронному вигляді шляхом розміщення відповідних правил на сайті Позикодавця та як у даному випадку на сайті та в ІТС (інформаційна- телекомунікаційна система) під час погодження з Офертою (укладання договору). [Метода укладання договору]. - Договір з ПАТ «Приват Банк» був укладений у традиційній письмовій формі на відміно від даного виду правочину в якому воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. - Пролонгація/автопролонгація передбачена договором позики п. 5.2. Договору [договір не може бути технічно укладеним без ознайомлення Відповідача з правилами), а тому Відповідач був ознайомлений з правилами надання позики (чинними на день укладання договору]. - На інтернет ресурсі позикодавця в розділі «Архівна інформація» (https://mycredit.ua/ua/archived_info/) містяться всі правила надання позики за весь час діяльності компанії, пункт з яким не погоджується представник Відповідача (передбачена умовами договору пролонгація на 90 діб) міститься в правилах за період з 2018 рік по сьогоднішній день.[у ПАТ «Приват банк» частина правил містила інформацію про строки збільшені строки позовної давності, частина ні]. Таким чином, метод укладання договору у даній справі є відмінним від справи у ПАТ «Приват Банк» (укладання в паперовій формі) так як, останній надавав Клієнту/ Позичальнику правила на ознайомлення в паперовій формі тому суд у зазначеній судовій практиці не зміг встановити з якою конкретно редакцією правил в паперовій формі був ознайомлений Відповідач, тоді як у даному випадку Відповідач мав можливість ознайомитись з правилами на сайті за посиланням в договорі, в ІТС Позикодавця та до акцепту оферти в якій також містились правила одноразовим ідентифікатором.

Отже, поважними причинами, на думку Позивача, можуть бути лише ті обставини, які об`єктивно перешкоджали явці відповідача до суду, і які повинні бути документально підтверджені відповідними доказами, і в силу вимог ст. 285 ЦПК України, повинні бути подані відповідачем разом із заявою про перегляд заочного рішення. При цьому, сама по собі поважність причин неявки у судове засідання не може бути підставою для скасування судом заочного рішення. Так, відповідач зобов`язаний подати докази, які мають значення для справи та можуть призвести до ухвалення рішення, яке за своїм змістом повністю чи частково протилежне ухваленому судом заочному рішенню, або може призвести до його зміни; якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, суд ухвалив би інше рішення. Лише у сукупності цих обставин скасування заочного рішення є можливим. Разом із цим, аналізуючи доводи відповідача та надані ним докази, Позивач вважає, що він не довів обставин, визначених ч. 1 ст. 288 ЦПК України та не підтвердив їх належними і допустимими доказами. При цьому, жодних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення, Відповідач суду не надав, і фактично всі його доводи зводяться лише до незгоди з ухваленим заочним рішенням. За наведеного просять відмовити у задоволенні заяви.

Сторони та їх представники на розгляд справи не з`явилися.

Представник відповідачки подала заяву, згідно якої просить справу розглянути без її участі, подану заяву про перегляд заочного рішення суду підтримує.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, в результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Згідно ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Як встановлено судом, рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 20.02.2025 року позов ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за договором позики № 75467188 в розмірі 50287,17 грн., з яких: 15000 грн. заборгованість за тілом позики, 35287,17 грн. відсотки; та судові витрати: 2422,40 грн. (сплата судового збору), 3500 грн. витрати на професійну правничу допомогу, а всього 56 209 (п`ятдесят шість тисяч двісті дев`ять) грн. 57 коп.

Відповідно до чинного законодавства (ст. 288 ЦПК України) скасування заочного рішення суду можливе за таких умов: заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, за змістом зазначених положень чинного законодавства скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання.

Відповідачка не з`явилася у суде засідання, відзив не подала.

При розгляді справи встановлено, що відповідачка не проживає за зареєстрованим місцем проживання.

Суд зважає на ту обставину, що докази, на які посилається відповідачка, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За практикою ЄСПЛ правосуддя має не тільки бути здійснено; воно має виглядати, як здійснюване. Сторони мають право на справедливий суд.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що є всі підстави для скасування заочного рішення суду, та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Керуючись п.2 ч.3 ст. 287 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву представника відповідачки адвоката Заєць Вікторії Вікторівни про перегляд заочного рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 20 лютого 2025 року у справі позовом ТзОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволити.

Скасувати заочне рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 20.02.2025 року у цивільній справі за позовом ТзОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 16 вересня 2025 року на 11 год. 30 хв., про що повідомити сторони.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Красовський О.О.