Справа № 493/467/25
Провадження № 2/493/435/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Волошина І.С.

секретаря судового засідання Доскоч А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державна казначейська служба України про відшкодування шкоди, заподіяної державному бюджету внаслідок протиправних дій та/або бездіяльності державного службовця,

за участю представника позивача Майхрович В.Р. (в режимі відео конференції)

В С Т А Н О В И В:

24.03.2025 року до Балтського районного суду Одеської області надійшла позовна заява Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державна казначейська служба України про відшкодування шкоди, заподіяної державному бюджету внаслідок протиправних дій та/або бездіяльності державного службовця.

В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.09.2021 року по справі № 947/15939/21 позов ОСОБА_2 до Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю залишено без задоволення. Постановою Одеського апеляційного суду по справі № 947/15939/21 від 15.12.2022 рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.09.2021 року по справі № 947/15939/21 скасовано та ухвалено нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_2 до Першого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю задоволено, стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 5 000,00 грн. Дана постанова не оскаржувалася. Преюдиційним фактом для винесення даної постанови по справі № 947/15939/21 стало визнання неправомірною бездіяльність посадової особи Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) старшого державного виконавця Михайловського Станіслава Олеговича при виконанні виконавчих листів у справі № 520/661/18, виданих Київським районним судом м. Одеси 26.02.2019, яка полягала у непроведенні опису квартири та земельної ділянки у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» (постанова Одеського апеляційного суду від 15.04.2021 у справі № 520/661/18). Даною постановою встановлено факт вчинення неправомірної бездіяльності старшого державного виконавця Першого Київського ВДВС у місті Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) Михайловського С.О. в процесі виконання судових рішень про стягнення коштів, тому апеляційний суд дійшов висновку, що наявні усі складові цивільно-правової відповідальності, що є підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди. Таким чином, неправомірна бездіяльність старшого державного виконавця Михайловського С.О. в рамках вищевказаного виконавчого провадження призвела до задоволення позовних вимог, стягнення відшкодування у розмірі 5 000,00 грн, а у подальшому, як наслідок завдано збитки Державному бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України. З метою виконання рішення у справі № 947/15939/21 Київським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 5 000,00 грн, платіжною інструкцією №1514302 від 28.08.2024 Державною казначейською службою України було здійснено списання коштів на користь ОСОБА_2 у розмірі 5 000,00 грн. Отже, оскільки шкода, відшкодована за рахунок держави, спричинена неправомірними діями державного виконавця Першого Київського ВДВС у місті Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) Михайловського С.О. вона підлягає стягненню в порядку пред`явлення зворотної вимоги (регресу) у розмірі виплаченого відшкодування. 19.11.2024 Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) направлено на адресу місця реєстрації та місця проживання ОСОБА_1 пропозицію про добровільне відшкодування шкоди від 18.11.2024 № 59706/11.2-09, відповіді на яку так і не було отримано. Конверт повернувся на адресу ПМУМЮ (м. Одеса) 07.12.2024 за закінченням терміну зберігання. Станом на сьогодні, ОСОБА_1 не було добровільно відшкодовано збитки, завданих державному бюджету внаслідок неправомірної бездіяльності у розмірі виплаченого відшкодування, а саме у сумі 5 000,00 грн, в зв`язку з чим, Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) вимушене звернутися до суду з регресним позовом.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 31.03.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

У відповідності до статей 174,178 Цивільного процесуального кодексу України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач та третя особа без самостійних вимог були належним чином повідомлені, але до суду повторно не з`явилися, про причини неявки не повідомили, що не перешкоджає судовому розгляду у їх відсутність.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.09.2021 року по справі № 947/15939/21 позов ОСОБА_2 до Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю залишено без задоволення.

Постановою Одеського апеляційного суду від 15.12.2022 рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.09.2021 по справі № 947/15939/21 скасовано та ухвалено нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_2 до Першого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю задоволено, стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 5 000,00 грн.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 , суд виходив з того, що скільки судовими рішеннями встановлена бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби в процесі виконання судових рішень про стягнення коштів, тому апеляційний суд дійшов висновку, що наявні усі складові цивільно-правової відповідальності, що є підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди. Постанова набрала законної сили 15.12.2022 року.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судовим рішенням, які набрали законної сили, встановлено обставини неправомірної бездіяльності посадової особи Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) старшого державного виконавця Михайловського С.О. при виконанні виконавчих листів у справі № 520/661/18, виданих Київським районним судом м. Одеси 26.02.2019, яка полягала у непроведенні опису квартири та земельної ділянки у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», встановлено факт заподіяння моральної шкоди внаслідок неналежного примусового виконання судового рішення та стягнуто з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню.

28.08.2024 Державна казначейська служба України на виконання рішення Київського районного суду м. Одеси у справі № 947/15939/21 перерахувала ОСОБА_2 5000,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 1514302 від 28.08.2024.

Листом від 18.11.2024 № 59706/11.2-09 Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) направлено на адресу місця реєстрації та місця проживання ОСОБА_1 пропозицію в порядку ст.82 Закону України «Про державну службу» про добровільне відшкодування шкоди.

Відомостей про добровільне відшкодування коштів ОСОБА_1 або надання відповіді на пропозицію про добровільне відшкодування шкоди, матеріали справи не містять.

З відповіді Управління персоналом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на службову записку від 16.10.2024 №111680/11.2-20 вбачається, що ОСОБА_1 26 травня 2022 року звільнений з посади головного державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) наказом від 24.05.2022 № 2066-к. Після звільнення ОСОБА_1 із зазначеної посади у трудових відносинах з Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) не перебуває.

Таким чином, предметом позову є спір щодо права зворотної вимоги (регресу) по відшкодуванню з відповідача збитків, завданих його неправомірними діями (бездіяльністю), який неналежним чином виконав свої професійні обов`язки державного виконавця, що призвело до безспірного списання коштів з державного бюджету за рішенням суду про відшкодування шкоди третій особі.

Вирішуючи спір між сторонами та ухвалюючи рішення у справі, суд керується такими правовими нормами та доходить таких висновків.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ч. 4 ст. 1191 ЦК України Держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, відшкодувавши шкоду, завдану посадовою, службовою особою внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності відповідно органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, мають право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування (крім відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди).

Статтею 80 Закону України «Про державну службу» встановлено, що матеріальна та моральна шкода, заподіяна фізичним та юридичним особам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю державних службовців під час здійснення ними своїх повноважень, відшкодовується за рахунок держави.

Держава в особі суб`єкта призначення має право зворотної вимоги (регресу) у розмірі та порядку, визначених законом, до: 1) державного службовця, який заподіяв шкоду; 2) посадової особи (осіб), винної (винних) у незаконному звільненні, відстороненні або переведенні державного службовця чи іншого працівника на іншу посаду, щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної державному органу у зв`язку з оплатою часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи.

У разі застосування зворотної вимоги (регресу) державний службовець несе матеріальну відповідальність тільки за шкоду, умисно заподіяну його протиправними діями або бездіяльністю.

Згідно ст.81 вказаного вище Закону державний службовець зобов`язаний відшкодувати державі шкоду, заподіяну внаслідок неналежного виконання ним посадових обов`язків.

Шкодою, заподіяною державним службовцем державі, є також виплачене державою відшкодування шкоди, заподіяної державним службовцем третій особі внаслідок неналежного виконання ним посадових обов`язків.

Під час визначення розміру відшкодування враховуються майнове становище державного службовця, співвідношення розміру заподіяної шкоди до його заробітної плати, ризик виникнення шкоди, досвід державної служби, надані державному службовцю накази (розпорядження), а також інші обставини, у зв`язку з якими повне відшкодування державним службовцем шкоди буде необґрунтованим.

Відповідно до ст.82 Закону України «Про державну службу» для відшкодування шкоди керівник державної служби вносить державному службовцю письмову пропозицію, в якій зазначаються розмір, порядок і строки відшкодування шкоди, а також обставини, що стали підставою для відшкодування. Державний службовець повинен дати відповідь на пропозицію про добровільне відшкодування шкоди у письмовій формі.

Пропозиція може бути внесена протягом трьох місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався чи мав дізнатися про обставини, що є підставою для пред`явлення вимоги, але не пізніше ніж через три роки з дня заподіяння шкоди.

Державний службовець повинен дати відповідь на пропозицію про відшкодування шкоди в письмовій формі протягом двох тижнів з дня отримання пропозиції.

У разі ненадання державним службовцем відповіді на пропозицію про добровільне відшкодування шкоди, відмови від відшкодування шкоди чи невідшкодування шкоди до зазначеного у пропозиції строку керівник державної служби може звернутися з позовом про таке відшкодування до суду.

Наведені вище положення ст.ст.80, 81, 82 Закону України «Про державну службу» встановлюють, що матеріальна та моральна шкода, заподіяна фізичним та юридичним особам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю державних службовців під час здійснення ними своїх повноважень, відшкодовується за рахунок держави.

Зі змісту положень ч.3 ст.80 Закону України «Про державну службу» слідує, що у разі застосування зворотної вимоги (регресу) державний службовець несе матеріальну відповідальність тільки за шкоду, умисно заподіяну його протиправними діями або бездіяльністю.

При цьому, положеннями ст.ст.80, 81, 82 Закону України «Про державну службу» не визначено можливості регресної вимоги до державного службовця щодо відшкодування саме моральної шкоди.

В той час, як положеннями ч.4 ст.1191 ЦК України встановлено можливість такої зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, за виключенням відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди.

Позивачем заявлено про відшкодування збитків завданих державі у сумі 5000 грн., які були списані за рахунок Державного бюджету України на виконання рішення Київського районного суду м. Одеси у справі № 947/15939/21, яким стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди, заподіяної посадовою особою Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) старшим державним виконавцем Михайловського С.О.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи положення ч.4 ст.1191 ЦК України, що виключає можливість пред`явлення зворотної вимоги до відповідача щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки право пред`явлення зворотної вимоги (регресу) у розмірі виплаченого відшкодування до посадових, службових осіб державних органів, винних у завданні збитків не поширюється на відшкодування моральної шкоди, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для покладення на ОСОБА_1 відповідальності по відшкодування такої шкоди, а тому слід відмовити в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю.

Оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 1167,1191 ЦК України, ст.ст.10-13,76-81,141,258-259,264-265,268 ЦПК України, суд

УХ В А Л И В:

У задоволенні позову Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державна казначейська служба України про відшкодування шкоди, заподіяної державному бюджету внаслідок протиправних дій та/або бездіяльності державного службовця, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, юридична адреса: вул. Д. Яворницького, 21-А, м. Дніпро, 49619);

Відповідач: ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Третя особа на стороні позивача Державна казначейська служба України (, юридична адреса: вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601).

Повний текст рішення суду складено 11 липня 2025 року.

СУДДЯ