ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7062/25 Справа № 213/5171/23 Суддя у 1-й інстанції - Мазуренко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

03 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Остапенко В.О.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

заслухавши доповідь судді-доповідача Остапенко В.О. по апеляційній скарзі Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», в інтересах якого діє Нофенко Людмила Валеріївна, на рішення Інгулецького районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2025 року у справі №213/5171/23 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

УСТАНОВИВ:

До Дніпровського апеляційного суду через підсистему Електронний суд надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», в інтересах якого діє Нофенко Людмила Валеріївна, на рішення Інгулецького районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2025 року у справі № 213/5171/23.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 травня 2025 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Корчиста О.І., судді: Бондар Я.М., Зубакова В.П.

Ухвалою суду від 09 червня 2025 року апеляційну скаргу позивача залишено без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків у вигляді сплати судового збору в сумі 3220,80 гривень та надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення вказаного строку.

На виконання ухвали суду 19 червня 2025 року від представника позивача Нофенко Л.В. надійшла заява про усунення недоліків разом з квитанцією про сплату судового та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження в якому, як на причину пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою, представник позивача посилається на запровадження в Україні воєнного стану, яке вплинуло на діяльність підприємства АТ «Криворізька теплоцентраль».

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 червня 2025 року, у зв`язку з неможливістю розгляду справи суддею-доповідачем Корчистою О.І., у зв`язку зі зміною спеціалізації та розташування місця роботи на м. Дніпро (наказ № 33 від 02 червня 2025 року), у вказаній справі визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Остапенко В.О., судді: Бондар Я.М., Зубакова В.П.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»).

У рішенні від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», заява №24465/04, Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити у контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини від 28.11.1999 у справі «Брумареску проти Румунії»).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду, згідно з яким жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі; повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи (рішення Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі «Рябих проти росії»).

Відповідно до ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (ч. 6 ст. 272 ЦПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 354 ЦПК України в редакції).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина друга статті 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (частина третя статті 354 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (частин перша, друга статті 127 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 у справі №521/2816/15-ц (провадження №61-14230сво18) зазначено, що апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні, не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції. Вказане процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження, та направлення справи до апеляційного суду зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Верховний Суд у постанові від 12 жовтня 2022 року у справі №640/11452/19 вказав, що поважними причинами пропущення строку на подання апеляційної скарги можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Також слід врахувати, що Верховний Суд у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 лютого 2018 року у справі №2103/490/2012 вказав про те, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з - прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності.

Згідно ст.ст. 43, 44 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, наділені широким колом цивільних прав, та обов`язками, зокрема добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати покладені на них процесуальні обов`язки.

Водночас, колегія суддів також звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й усіх осіб, які беруть участь у справі.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (див. mutatis mutandis рішення у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.89, №11681/85)).

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, рішення у справах «Олександр Шевченко проти України» (Case of Aleksandr Shevchenko v. Ukraine) від 26.04.2007, №8371/02 та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) від 14.10.2003, заява №50966/99)).

Як вбачається з матеріалів справи, ініціатор судового провадження АТ «Криворізька теплоцентраль» було обізнане про відкриття провадження у справі за їх позовом та ухвалення заочного рішення у справі, яке в подальшому було скасовано, крім того, представник позивача Нофенко Л.В. через підсистему Електронний суд надсилала заперечення щодо скасування заочного рішення суду (а.с. 47), на виконання ухвали суду надавала докази по справі (а.с. 66), також звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі в якому позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с. 60).

Повний текст оскаржуваного рішення складено 07 лютого 2025 року, копію якого, відповідно до довідки про доставку електронного документу, позивач АТ «Криворізька теплоцентраль» отримав до електронного кабінету в підсистемі Електронний суд 19 лютого 2025 року (а.с. 80).

Враховуючи, що АТ «Криворізька теплоцентраль» має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронний суд, а підсистемою реалізовано функціонал автоматичного направлення сторонам у справі процесуальних документів, колегія суддів вважає, що позивач належним чином повідомлений про ухвалене судом першої інстанції рішення за допомогою цієї системи, відповідно до ч. 6 ст. 272 ЦПК України.

Звернення із апеляційною скаргою є суб`єктивною дією заявника, який зацікавлений в апеляційному перегляді судового рішення та залежить від його волевиявлення.

Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного суду від 08 грудня 2022 року у справі № 990/102/22.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що при оцінці поважності причин пропущення процесуального строку з підстави введення воєнного стану в Україні додатково необхідно брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду та порядок його функціонування; місце проживання/місцезнаходження скаржника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території; посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та часу, який минув із дати закінчення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідною заявою/клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску); інші доречні обставини.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський Суд з прав людини у рішення від 13 січня 2000 року у справі «Мігараль Есколано та інші проти Іспанії» зазначив, що саме національні органи, особливо апеляційні суди та суди першої інстанції мають розв`язувати проблеми внутрішнього законодавства. Роль Суду обмежується перевіркою того, чи сумісні з Конвенцією наслідки цього тлумачення. Зокрема, це стосується норм процесуального характеру, таких, як часові обмеження, подання документів або подання апеляцій. Далі Суд вважає, що норми, якими регулюються офіційні заходи, мають вживатися, та строки давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні апеляцій, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосованими.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої ЗУ від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Колегія суддів виходить з того, що апелянтом не наведено і не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування об`єктивних обставин, які унеможливили своєчасне звернення з апеляційною скаргою на рішення суду як внаслідок запровадження на території України воєнного стану, так і внаслідок інших непереборних обставин.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що неналежна організація процесу з оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його апеляційного оскарження.

Наведені представником позивача аргументи є проблемою внутрішньої організації роботи АТ «Криворізька теплоцентраль» та не можуть слугувати свідченням наявності об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали своєчасному оскарженню рішення суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені представником АТ «Криворізька теплоцентраль» причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Інгулецького районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2025 року є неповажними, тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст.358 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству «Криворізька теплоцентраль», в інтересах якого діє Нофенко Людмила Валеріївна, у відкритті апеляційного провадження по поданій апеляційній скарзі на рішення Інгулецького районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2025 року у справі № 213/5171/23 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Апеляційну скаргу та додані до неї матеріали повернути особі, що її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді