КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 367/7808/21 Головуючий у суді першої інстанції - Кравчук Ю.В.
Номер провадження № 22-ц/824/6741/2025 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
У Х В А Л А

02 липня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Русан А.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Яворського Миколи Анатолійовича (суддя-доповідач), Фінагеєва Валерія Олександровича та Кашперської Тамари Цезарівни від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 листопада 2024 року, ухвалене під головуванням судді Кравчук Ю.В., у місті Ірпені, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів та за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Кравчук Ю.В., у місті Ірпені, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ірпінського міського суду Київської областівід 12 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2024 року заяву представника ОСОБА_3 про компенсацію судових витрат - задоволено.

Не погоджуючись із додатковим рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2024 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу 13 січня 2025 року.

Не погоджуючись із рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12 листопада 2024 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу 07 квітня 2025 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року було поновлено строк та відкрито апеляційне провадження у даній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року було відкрито апеляційне провадження у даній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської областівід 12 листопада 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 червня 2025 року справу було призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 02 липня 2025 року о 11 годині 45 хвилин.

30 червня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід колегії суддів Яворського М.А., Фінагеєва В.О. та Кашперської Т.Ц., яку мотивовано тим, що 04 травня 2025 року від ОСОБА_3 було заявлено відвід колегії суддів. 08 травня 2025 року ним було подано заяву про застосування заходів процесуального примусу до ОСОБА_3 .. Оскільки така заява не розглянута судом, дане викликає у нього як в учасника справи сумніви в об`єктивності та неупередженості даного складу колегії суддів.

Тому ОСОБА_1 вважає, що колегія суддів у складі: Яворський М.А. (суддя-доповідач), Фінагеєв В.О. та Кашперська Т.Ц. не є безсторонніми, неупередженими та об`єктивними, та що порушення прав та інтересів ОСОБА_1 можуть мати місце під час подальшого розгляду справи по суті.

Вивчивши подану заяву суд дійшов наступного висновку:

Згідно положень частини другої, третьої статті 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки у даній справі заява про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду надійшов 30 червня 2025 року, тобто менше, ніж за три дні до судового засідання, що призначене на 02 липня 2025 року, питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так, згідно ч. 1 вказаної статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Перелік підстав для відводу судді, визначений у ст. 36 ЦПК України, є вичерпним.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Необхідність відводу колегії суддів апеляційного суду ОСОБА_1 обґрунтовував виникненням у нього сумнівів в неупередженості суддів.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність.

Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому.

Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

З матеріалів справи вбачається, що наявність передбачених ст. 36 ЦПК України підстав для відводу колегії суддів заявником не підтверджена.

Колегія суддів звертає увагу на необґрунтованість заявленої позиції представника заявника й по суті її доводів, оскільки 08 травня 2025 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшли заперечення на заяву про відвід складу колегії суддів. Дані заперечення містять клопотання про застосування заходів процесуального примусу у вигляді стягнення з ОСОБА_3 в дохід державного бюджету штраф у сумі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 752, 00 грн.

На підставі системного тлумачення норм, а саме: ст. ст. 40, 44 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку, що клопотання про застосування заходів процесуального примусу, яке заявлене у запереченнях на заяву про відвід складу колегії суддів, мав розглядатися суддею, що вирішував питання про відвід колегії суддів Яворського М.А., Фінагеєва Т.Ц., Кашперської Т.Ц., який був заявлений ОСОБА_3 04 травня 2025 року на підставі ч. 3 ст. 40 ЦПК України - ОСОБА_4 ..

Зважаючи на вищенаведене, заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів, у складі: Яворського М.А., Фінагеєва В.О. та Кашперської Т.Ц. не може бути визнана обґрунтованою.

Таким чином, на підставі викладеного, заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Яворського М.А., Фінагеєва В.О. та Кашперської Т.Ц. задоволенню не підлягає.

Щодо вирішення клопотання ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу у вигляді стягнення з ОСОБА_3 штрафу в дохід держави то колегія суддів враховує наступні норми процесуального права та обставини даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що відповідно до норм ЦПК України суд не зобов`язаний, а може на власний розсуд застосовувати заходи процесуального примусу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 було реалізовано її право заявити відвід, що передбачено чинним процесуальним законодавством. Так, остання заявила відвід колегії суддів: Яворському М.А., Кашперській Т.Ц. та Фінагеєву В.О.. Даний відвід був заявлений одноразово.

Дослідивши матеріали справи суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що зловживань процесуальними правами з метою затягування розгляду справи або задля іншої мети з боку ОСОБА_3 не було, відтак необхідність для застосування заходів процесуального примусу - відсутня.

Таким чином, на підставі викладеного, клопотання ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу у вигляді стягнення з ОСОБА_3 штрафу в дохід держави задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 36, 40, 44, 143 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Яворського Миколи Анатолійовича (суддя-доповідач), Фінагеєва Валерія Олександровича та Кашперської Тамари Цезарівни від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 листопада 2024 року, та за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2024 року - залишити без задоволення.

Клопотання ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу у вигляді стягнення з ОСОБА_3 штрафу в дохід держави залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв