Ухвала

09 липня 2025 року

м. Київ

справа № 761/7294/24

провадження № 61-4984св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»,

відповідач: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про відмову від позову в частині заявлених вимог до ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання, за касаційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»на постанову Житомирського апеляційного суду у складі колегії суддів: Григорусь Н. Й., Борисюка Р. М., Павицької Т. М., від 18 березня 2025 року та касаційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Домагальський Віктор Миколайович, на рішення Володарсько-Волинського міськрайонного суду Житомирської області у складі судді Збаражського А. М. від 20 листопада 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 18 березня 2025 року.

Короткий зміст заявлених позовних вимог

1. У лютому 2024 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання.

2. Свої вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» мотивувало тим, що 12 березня 2008 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір

№ ПК 85/08-01, на виконання умов якого ПАТ «КБ «Надра» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 273 780,00 доларів США строком до

10 березня 2028 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,79 % річних. Разом з тим, з метою забезпечення виконання умов кредитного договору між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 2/ПК 85/08-01, відповідно до якого ОСОБА_2 , у разі невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, стає солідарним боржником.

3. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 03 грудня

2015 року у цивільній справі № 761/12826/14-ц з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» солідарно стягнута заборгованість у розмірі 338 062,37 доларів США, що еквівалентно 7 995 175,05 грн.

4. 05 серпня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів № UA-EA-2020-05-12-000017-b

від 22 травня 2020 року, між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір № GL48N718070_І_8 про відступлення прав вимоги, за умовами якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, зокрема за кредитним договором № ПК 85/08-01 від 12 березня 2008 року, укладеним між

ОСОБА_1 та АТ «КБ «Надра», та договорами забезпечення. Повідомлення/вимога щодо цього направлялась боржникам. Вищевказане рішення суду від 03 грудня 2015 року у справі № 761/12826/14-ц не виконане, жодних дій щодо погашення кредитної заборгованості відповідачами не вчинено.

5. З урахуванням викладеного позивач просив стягнути з відповідачів солідарно 3 % річних за прострочення виконання грошової зобов`язання у розмірі 48 875,48 доларів США, за період з 01 травня 2017 року по 23 лютого 2022 року, в межах трирічного строку позовної давності, а також вирішити питання про відшкодування судових витрат.

Основний зміст та мотиви рішення суду першої інстанції

6. Рішенням Володарсько-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 листопада 2024 року позов ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» задоволено.

7. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь

ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання, що становить 48 875,48 доларів США. Вирішено питання щодо розподілу судового збору.

8. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача трьох процентів річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання, оскільки жодних доказів, які б підтверджували ту обставину, що відповідачі у повному обсязі виконали рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року та повернули суму заборгованості, матеріали справи не містять.

9. Оскільки позивачем заявлені вимоги про стягнення 3 % річних, починаючи з 01 травня 2017 року, а Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ щодо продовження позовної давності на час дії карантину набрав чинності 02 квітня 2020 року (дія карантинних обмежень діяла до 30 червня 2023 року включно), тоді як Закон України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» набув чинності 17 березня 2022 року, звернення позивача з цим позовом відбулось у межах трирічного строку позовної давності.

10. Додатковим рішенням Володарсько-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02 грудня 2024 року з відповідачів на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» стягнуто витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 500,00 грн.

11. Додаткове рішення мотивовано тим, що наявні підстави для відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу в повному обсязі, оскільки вони є фактично понесеними. Витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 37 000,00 грн відповідають умовам договору про надання правничої допомоги, складності справи та виконаним адвокатом роботам, підтверджені належними доказами, відповідають критеріям співмірності, розумності, справедливості та є обґрунтованими.

Основний зміст та мотиви постанови суду апеляційної інстанції

12. Постановою Житомирського апеляційного суду від 18 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 20 листопада 2024 року змінено, зменшено розмір стягнутих 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання з 48 875,48 доларів США до 15 726,85 доларів США. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

13. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та стягнув солідарно з відповідачів 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання. Разом з тим, визначаючи строк такого стягнення за період з 01 травня

2017 року по 23 лютого 2022 року, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що 05 серпня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів № UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22 травня 2020 року, між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір № GL48N718070_І_8 про відступлення прав вимоги, за умовами якого

ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, зокрема за кредитним договором

№ ПК 85/08-01 від 12 березня 2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та

ВАТ КБ «Надра». Повідомлення/вимога щодо цього направлялась боржникам. Тому саме з цієї дати ТОВ ФК «Дніпрофінаснгруп» набуло право вимоги до відповідачів, отже з останніх на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних за період з 05 серпня 2020 року по 23 лютого 2023 року у розмірі 15 726,85 доларів США (338 062,37 * 3 % : 365 * 566).

14. Також апеляційний суд дійшов висновку, що встановлений

статтею 257 ЦК України строк позовної давності законодавцем спочатку було продовжено на час дії карантину, а у подальшому зупинено на строк дії воєнного стану. З огляду на те, що строк позовної давності у цій справі спливав

01 травня 2020 року, він припадав на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), і відповідно до наведених вище норм продовжувався до 01 липня 2023 року, коли карантин було скасовано. Позивач звернувся з цим позовом

23 лютого 2024 року під час дії воєнного стану, з введенням якого 24 лютого 2022 року перебіг позовної давності було зупинено.

Узагальнені доводи касаційних скарг

15. 17 квітня 2025 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» через підсистему «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Житомирського апеляційного суду від 18 березня 2025 року у частині зменшення розміру 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання з 48 875,48 доларів США до 15 726,85 доларів США та залишити у цій частині в силі рішення Володарсько-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 листопада 2024 року без змін.

16. Підставами касаційного оскарження вказаної постанови апеляційного суду заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, посилаючись на те, що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18, від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20, у постановах Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 639/4836/17, від 08 грудня 2022 року у справі № 921/542/20, від 24 липня 2024 року у справі № 686/20340/22 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також посилається на те, що суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази та не надав їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

17. 14 травня 2025 року ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Домагальський В. М., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Володарсько-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 листопада 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 18 березня 2025 року, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в повному обсязі.

18. Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19, від 09 лютого 2021 року у справі № 520/17342/18, від 18 січня 2022 року у справі № 34/425, від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20, у постановах Верховного Суду

у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року

у справі № 520/1185/16-ц, від 06 березня 2019 року у справі № 757/44680/15-ц,

у постановах Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13, від 13 лютого 2019 року у справі № 130/1001/17, від 17 листопада 2020 року

у справі № 904/6892/17, від 18 січня 2021 року у справі № Б-23/75-02,

від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17, від 16 червня 2021 року

у справі № 554/4741/19, від 29 вересня 2021 року у справі № 166/1222/20,

від 23 листопада 2022 року у справі № 285/3536/20, від 13 березня 2023 року

у справі № 554/9126/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). Крім того вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України), а суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

19. Ухвалами Верховного Суду від 01 та 30 травня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі № 761/7294/24.

20. Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2025року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Короткий зміст заяви про відмову від позову

21. У червні 2025 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»через підсистему «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду із заявою (підписана директором товариства) про відмову від позову в частині заявлених позовних вимог до відповідача - ОСОБА_2 про стягнення з нього 3 % річних.

22. Заявник, посилаючись на пункт 1 частини другої статті 49, частини першу, третю статті 206, пункт 4 частини першої статті 255 ЦПК України, просить прийняти відмову від частини позовних вимог, а саме від позовних вимог, заявлених до відповідача - ОСОБА_2 про стягнення з нього 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання та судових витрат.

23. ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» посилається на те, що наслідки закриття провадженні у справі, передбаченні частиною другої статті 256 ЦПК України, йому зрозумілі.

Позиція Верховного Суду

24. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

25. Пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

26. Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

27. Згідно з пунктом четвертим частини першої, частиною другою статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

28. Відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

29. Згідно зі статтею 408 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.

30. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині.

31. У зв`язку з тим, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» направило до Верховного Суду заяву про відмову від позову в частині заявлених позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 про стягнення з нього 3 % річних, яка відповідає вимогам статті 206 ЦПК України, необхідно прийняти відмову позивача від позову у цій частині, визнати рішення Володарсько-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 листопада 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 18 березня 2025 року у цій справі у зазначеній частині нечинними і закрити провадження у справі.

32. Враховуючи відмову від позову в частині заявлених позовних вимог до відповідача - ОСОБА_2 про стягнення коштів та визнання нечинними в зазначеній частині судові рішення, слід також визнати нечинним додаткове рішення Володарсько-Волинського міськрайонного суду Житомирської області

від 02 грудня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь

ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 18 500,00 грн.

33. Відповідно до частини другої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

34. Аналогічні положення закріплені у частині четвертій статті 7 Закону України «Про судовий збір», яка встановлює підстави та порядок повернення судового збору.

35. Враховуючи, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відмовилося від заявлених позовних вимог лише до одного солідарного відповідача - ОСОБА_2 (поручителя), а в частині вимог до іншого відповідача (основного боржника) позовні вимоги залишилися чинними, сума грошових коштів (предмет позову), які просить ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», не змінилася і судові рішення в зазначеній частині переглядаються в касаційному порядку у повному обсязі, судовий збір за перегляд справи у суді касаційної інстанції до повернення позивачу не підлягає.

Керуючись статтями 206, 255, 389, 396 408, 409 ЦПК України Верховний Суд, у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»про відмову від позову в частині заявлених вимог до ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання задовольнити.

2. Прийняти відмову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»від позову в частині заявлених вимог до ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання.

3. Визнати нечинними рішення Володарсько-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 листопада 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 18 березня 2025 рокув цій справі у частині заявлених товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання.

4. Визнати нечинними додаткове рішення Володарсько-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02 грудня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі

18 500,00 грн

5. Закрити провадження у справі в частині заявлених товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников
Судді О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара
В. В. Шипович