ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/3125/25 Номер провадження 22-ц/814/2410/25Головуючий у 1-й інстанції Алексашина Н. С. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

суддя-доповідач: Дряниця Ю.В.,

судді: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бастіон", Національного банку України про визнання права власності на рухоме майно та зняття з нього арешту,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БАСТІОН», Національного банку України про визнання права власності на рухоме майно та зняття з нього арешту.

В позовній заяві позивач просить визнати за ним право власності та зняти арешт з автомобіля MAN 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи звернення з позовною заявою до Автозаводського районного суду м.Кременчука, позивач послався на правила виключної підсудності, передбачені ч.2 ст.30 ЦПК України, зазначивши, що автомобіль знаходиться за його місцем реєстрації у м.Кременчук та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 14.05.2009 року зареєстрований у Кременчуцькому ВРЕР у Автозаводському районі м.Кременчука Полтавської області.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БАСТІОН», Національного банку України про визнання права власності на рухоме майно та зняття з нього арешту, передано за підсудністю на розгляд Дарницького районного суду міста Києва. Справу передано на розгляд Дарницького районного суду міста Києва не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду в іншому складі.

У доводах апеляційної скарги вказує, що місцевий суд залишив поза увагою, що з наданої копії свідоцтва про реєстрацію ТЗ MAN НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 2005 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 вбачається, що даний ТЗ зареєстрований в м. Кременчуці у Кременчуцькому ВРЕР, місце реєстрації власника АДРЕСА_1 .

Також звертає увагу, що у позовній заяві вказано, що підставою для звернення до суду із цим позовом є саме той факт, що спірний транспортний засіб оголошений в розшук та на нього накладено арешт Дарницьким ВДВС у місті Києві 15.10.2020 року проте, транспортний засіб знаходиться у власності позивача та в даний час переданий в оренду ТОВ «Арев».

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. 4. ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Передаючи позовну заяву ОСОБА_1 за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва, районний суд дійшов висновку, що місцезнаходження транспортного засобу та територіальна підсудність не можуть визначатися за адресю, зазначеною в реєстраційних документах.

Взявши до уваги, що спірний автомобіль перебуває у розшуку, суд не знайшов підстав для застосування правил виключної підсудності до поданої позовної заяви та вважав за необхідне керуватися правилами загальної підсудності, передбаченими ст.27 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

За правилами виключної підсудності позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або його частини (ч. 2 ст. 30 ЦПК України).

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, договірної, альтернативної або підсудності пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Оскільки позивачем, заявлено вимогу про зняття арешту на транспортний засіб, що має розглядатися місцевим судом за місцезнаходженням такого рухомого майна, необхідним є встановлення місцезнаходження цього майна у визначеному чинним законодавством порядку, з урахуванням наступних обставин.

Відповідно до п.24 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 зі змінами, встановлено, що організація роботи, пов`язано їз реєстрацією (перереєстрацією), зняттям з обліку транспортних засобів, оформленням та видачею реєстраційних документів і номерних знаків, здійснюється за місцем звернення власника або його уповноваженої особи незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) на території України фізичної особи чи місцезнаходження юридичної особи в порядку, визначеному МВС.

При цьому в реєстраційних документах зазначається задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) на території України фізичної особи (для внутрішньо переміщених осіб - місце проживання на підставі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, у якій зазначено фактичне місце проживання, або її відображення в електронній формі засобами Порталу Дія чи витягу з реєстру територіальної громади про задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) або його відображення в електронній формі засобами Порталу Дія) або місце реєстрації юридичної особи, за якою реєструється транспортний засіб.

Отже, місце реєстрації транспортного засобу для фізичних осіб - це місце звернення власника або його уповноваженої особи незалежно від місця реєстрації (проживання) власника.

При цьому, в реєстраційних документах зазначається місце реєстрації (проживання) особи, за якою реєструється транспортний засіб.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , реєстрація транспортного засобу марки ТЗ MAN ВІС 118114, реєстраційний номер НОМЕР_1 2005 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 вбачається, що даний ТЗ зареєстрований в м. Кременчуці у Кременчуцькому ВРЕР, місце реєстрації власника АДРЕСА_1 , тобто реєстрація місця проживання позивача.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №13348 від 09.06.2021 року, ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, у встановленому законом порядку місце реєстрації транспортного засобу є місцем знаходження цього рухомого майна для визначення підсудності спору щодо зняття арешту з автомобіля.

Оскільки предметом позовних вимог є зняття арешту з транспортного засобу, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тому з урахуванням вимог ч. 2 ст. 30 ЦПК України, справа підсудна Автозаводському районному суду м. Кременчука Полтавської області.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року в справі «Занд проти Австрії» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

З огляду на наведене ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для до суду першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження. Разом з цим, норма п. 4. ч. 1 ст. 379 ЦПК України не передбачає визначення апеляційним судом складу суду при направленні справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, а отже апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 квітня 2024 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бастіон", Національного банку України про визнання права власності на рухоме майно та зняття з нього арешту - направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Ю.В. Дряниця

Судді: Л.І. Пилипчук

О.В. Чумак