Справа № 132/2141/25
Провадження №2-н/132/169/25
УХВАЛА

Іменем України

04 липня 2025 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області, Карнаух Н.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області 01.07.2025 надійшла заява ОСОБА_1 , про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Калинівського районного суду Вінницької області від 01.07.2025 визначено склад суду з розгляду заяви про видачу судового наказу: головуючого суддю Карнауха Н.П.

Відповідно до матеріалів поданої заяви ОСОБА_1 звернулась до суду із вимогою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення на її користь витрат на правничу допомогу в сумі 1 200 грн.

Розглянувши подану заяву суддя дійшов такого висновку.

Наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного процесу, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, що одночасно є судовим рішенням та виконавчим документом.

Захист права у наказному провадженні може мати місце за наявності безспірної вимоги стягувача, що підтверджується належно оформленими письмовими документами.

Відповідно до положень статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Стаття 161 ЦПК України містить перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Згідно пунктів 4-5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 161 ЦПК особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні свій вибір.

Однак, відповідно до заявлених вимог разом із вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина, ОСОБА_1 просить стягнути витрати на правничу допомогу. Така вимога відсутня в переліку вимог у ст. 161 ЦПК України, за якими може бути видано судовий наказ.

Вимога про компенсацію витрат на правничу допомогу потребує оцінки їх розміру, доведення їх необхідності, співмірності витрат до складності справи тощо.

Статтею 165 ЦПК України встановлено перелік підстав для відмови у видачі судового наказу, зокрема, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги в заяві ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення на її користь витрат на правничу допомогу є взаємопов`язаними і окремий їх розгляд неможливий, а тому, необхідно відмовити у видачі судового наказу.

При цьому, згідно із ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 165, 260, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу на підставі заяви ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення на її користь витрат на правничу допомогу.

Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати на адресу заявника.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Н.П. Карнаух