Справа № 502/1303/25
УХВАЛА

10 липня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кілія Одеської області заяву ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Осипенка А.В., про забезпечення позову до ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить зупинити стягнення по виконавчому провадженню №67892993, на підставі виконавчого напису, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. від 26.11.2021 №43225 про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» в розмірі 39197,12 грн.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. здійснюється примусове виконання у виконавчому провадженні №67892993 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. від 26.11.2021 №43225 про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Зазначає, що в даному випадку між сторонами виник спір, оскільки вважає вказаний виконавчий напис приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню з підстав порушення процедури його вчинення, оскільки останній було вчинено в порушення вимог ст. 87 та 88 Закону України «Про нотаріат».

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши матеріали, надані позивачем, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 6 ч. 1ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

При цьому, виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, згідно із п. 3 ч. 1ст. 3Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року N 1404-VIII.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" N 9 від 22.12.2006 року, згідно яких, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспектіст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. від 26.11.2021 №43225.

З сукупного аналізу ст.ст. 149-150 ЦПК України вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню, у разі, зокрема, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документу (п.4); зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження посадовою особою якій законом надано таке право (п.6); зупинення судом реалізації арештованого майна (п.7).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вирішуючи подану заяву, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів та виходить з висунутих у цій справі позовних вимог.

Так, з матеріалів справи вбачається, що предметом позову по даній цивільній справі є оскарження виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, як такого, що вчинений з порушенням норм матеріального права.

З урахуванням встановлених обставин справи та беручи до уваги предмет спору і зміст заявлених позовних вимог, в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому суд вважає за необхідне заяву позивача про забезпечення позову задовольнити та в порядку забезпечення позову зупинити стягнення за спірним виконавчим написом до вирішення справи по суті.

Таким чином, враховуючи наявність спору між сторонами, обсяг позовних вимог, враховуючи також вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, приймаючи до уваги предмет позову, а також ту обставину, що на сьогодні в ході виконання оспорюваного виконавчого напису на підставі постанови приватного виконавця відкрито виконавче провадження з примусового виконання спірного виконавчого напису зі звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, стягуються кошти позивача, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про забезпечення позову, так як за викладених заявником обставин, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та у випадку задоволення позовних вимог повернення належних позивачу коштів, на які буде звернено стягнення за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса, буде утруднене або взагалі неможливе, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в повному обсязі.

Підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову, передбачених ч. 3ст. 154 ЦПК України судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Осипенка А.В., про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженню №67892993, на підставі виконавчого напису, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. від 26.11.2021 №43225 про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» в розмірі 39197,12 грн.

Ухвала підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Для виконання ухвали суду надіслати приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Парфьонову Георгію Володимировичу, який здійснює примусове виконання у виконавчому провадженні № 67892993.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення (підписання суддею) чи вручення.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч.2 ст.. 261 ЦПК України, а саме з моменту її підписання суддею.

Ухвалу підписано 10.07.2025.

Суддя О.В. Березніков