У х в а л а

30 червня 2025 року

м. Київ

Справа № 759/9050/23

Провадження № 61-11441ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційними скаргами ОСОБА_1 (далі - позивач), інтереси якого представляє адвокат Хлопузян Ренат Дмитрович (далі - адвокат позивача), та Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі - відповідач), інтереси якого представляє адвокат Даниляк Олена Сергіївна (далі - адвокат відповідача),

на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року

у справі за позовом позивача до відповідача про стягнення річної премії за результатами роботи та

в с т а н о в и в:

1. У лютому 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача 10 529 400,00 грн річної премії за результатами роботи у 2021 році.

2. 15 лютого 2024 року Святошинський районний суд міста Києва ухвалив рішення, згідно з яким відмовив у задоволенні позовних вимог і у стягненні з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

3. 16 липня 2024 року Київський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою залишив без задоволення апеляційну скаргу позивача та задовольнив частково апеляційну скаргу відповідача: скасував рішення суду першої інстанції у частині відмови стягнути з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу й ухвалив у цій частині нове - про стягнення 20 000,00 грн із позивача таких витрат; залишив рішення без змін в іншій частині.

4. 5 вересня 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою позивача на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 липня 2024 року і витребував матеріали справи з суду першої інстанції.

5. 21 листопада 2024 року відповідач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій просив стягнути з позивача 269 466,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в апеляційному суді.

6. 10 грудня 2024 року Київський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою задовольнив заяву відповідача частково: стягнув з позивача 14 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

7. 9 січня 2025 року адвокат позивача сформував у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 864/0/220-25 від 9 січня 2025 року), у якій просив скасувати додаткову постанову апеляційного суду й ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення. Мотивував так:

- якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат, і подає ці докази разом із відповідною заявою після ухвалення рішення щодо суті позовних вимог, то така сторона має обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. За відсутності обґрунтування поважних причин чи їхньої неповажності суд відмовляє у задоволенні заяви про стягнення витрат (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 та від 25 вересня 2024 року у справі № 752/3905/22);

- 22 липня 2024 року відповідач подав до апеляційного суду клопотання про долучення доказів витрат на професійну правничу допомогу. Просив долучити до матеріалів справи такі документи:

(1) акт приймання-передачі адвокатських послуг № 18 від 17 травня 2024 року;

(2) звіт про надані послуги за період з 1 по 29 лютого 2024 року (додаток до акта № 18);

(3) акт приймання-передачі адвокатських послуг № 29 від 17 травня 2024 року;

(4) звіт про надані послуги за період з 1 по 31 березня 2024 року (додаток до акта № 29);

(5) акт приймання-передачі адвокатських послуг № 52 від 25 червня 2024 року

(6) звіт про надані послуги за період з 1 по 30 квітня 2024 року (додаток до акта № 52);

(7) виписка за клієнтським рахунком Адвокатського об`єднання «Адер Хабер» НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк» за 13 червня 2024 року.

За змістом цих документів акти приймання-передачі адвокатських послуг були складені, а розрахунки за окремими актами здійснені до дати судових дебатів;

- на судовому засіданні представник позивача, заперечуючи проти стягнення з останнього на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, звернув увагу апеляційного суду на те, що у клопотанні відповідача про ухвалення додаткового рішення немає обґрунтування поважності причин неподання до закінчення судових дебатів доказів, які підтверджують розмір відповідних витрат. Однак такі доводи апеляційний суд проігнорував.

8. 14 січня 2025 року адвокат відповідача сформував у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 1470/0/220-25 від 14 січня 2025 року), у якій просив скасувати додаткову постанову апеляційного суду в частині відмови у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді й ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення в повному обсязі. Обґрунтував так:

- розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. Для визначення розміру гонорару можна враховувати складність справи, кваліфікацію, досвід і завантаженість адвоката й інші обставини. Погоджений адвокатом із клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару сторони можуть змінити лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих за складністю доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару сторони можуть збільшити за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або під час його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18);

- клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу має бути належно мотивованим. Загальні заперечення щодо заяви про розподіл витрат на таку допомогу не можуть бути підставою для зменшення розміру цих витрат, оскільки принцип змагальності знайшов втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладений обов`язок обґрунтування підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які слід розподіляти між сторонами, а також обов`язок доведення їхньої неспівмірності (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21);

- суд апеляційної інстанції застосував приписи статей 137 і 141 ЦПК України без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 2 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, від 3 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19, від 1 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 і від 15 липня 2024 року у справі № 758/113/23.

9. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).

10. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційні скарги подані у визначений статтею 390 ЦПК України строк із дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційних скаргах є доводи, які потребують перевірки, щодо передбаченої пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про стягнення річної премії за результатами роботи.

2. Роз`яснити позивачу право подати відзив на касаційну скаргу відповідача, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

3. Роз`яснити відповідачу право подати відзив на касаційну скаргу позивача, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко