РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1224/25

07 липня 2025 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О.С.

з участю секретаря судових засідань Забейди А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костопіль позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТзОВ «Споживчий центр» звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором №15.07.2023-100002498 від 15.07.2023 в розмірі 20114,18 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.07.2023 р. між відповідачкою ОСОБА_1 та ТОВ "Споживчий центр" було укладено кредитний договір №15.07.2023-100002498, шляхом підписання електронним цифровим підписом заявки на отримання кредиту, пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору. Відповідно до умов договору ТОВ "Споживчий центр" надав відповідачу кредит у розмірі 12000,00 грн. строком на 70 днів, зі сплатою відсотків.

Вказує, що зобов`язання по кредитному договору виконав в повному обсязі та надав відповідачці кредитні кошти в сумі 12000 грн. Однак, відповідачка порушила умови договору в частині своєчасного погашення заборгованості по кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 20114,18 грн., з яких: 11640,09 грн. - тіло кредиту; 8474,09 грн. проценти.

15.06.2025 відповідачка звернулася до суду із відзивом на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги визнає частково в сумі тіла кредиту 11640,09 грн.

В обґрунтування відзиву зазначила, що вона є дружиною військовослужбовця, а тому відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» проценти за користування кредитом не нараховуються.

24.06.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої позовні вимоги просить задоволити в повному обсязі.

В обґрунтування відповіді на відзив зазначає, що п.15 ст.14 Закону України України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції чинній на момент укладення кредитного договору не передбачав звільнення від спати процентів за користування кредитом дружинам військовослужбовців.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданому відзиві просив суд проводити розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

Оскільки, відповідачка будучи належним чином повідомлена про судове засідання, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, однак подала до суду відзив на позовну заяву, то суд приходить до висновку про розгляд справи за її відсутності.

Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до частково задоволення.

Судом встановлено, що 15.07.2023 р. між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №15.07.2023-100002498, шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) ( кредитної лінії), заявки кредитного договору №15.07.2023-100002498 (кредитної лінії), що є невід`ємною частиною цього Договору, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №15.07.2023-100002498, підтвердження укладання кредитного договору, паспорту споживчого кредиту (а.с.8-10).

Умовами договору передбачено, що ТОВ "Споживчий центр" надає відповідачці кредитні кошти в сумі 12000,00 грн., строком на 70 дні і зі сплатою відсотків за користування кредитом, комісії та неустойки в разі невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного / неналежно виконаного зобов`язання.

Встановлено, що сторони узгодили, що проценти розраховують шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту на процентну ставку.

Укладення договору підтверджується наявною у матеріалах справи копією заявки на укладення кредитного договору від 15.07.2023 року, відповіддю позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №15.07.2023-100002498, підтвердження укладання кредитного договору, які містять електронний підпис відповідачки.

Встановлено, що на підставі кредитного договору, ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачу кредит у розмірі 12000,00 грн., що підтверджується квитанцією № від 15.07.2023 р. (а.с.7 зворот).

Судом встановлено, що відповідачка не виконала умови кредитного договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем.

З наданої позивачем довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №15.07.2023-100002498 від 15.07.2025, вбачається, що заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором становить 20114,18 грн., з яких: 11640,09 грн. - основний борг; 8474,09 грн. проценти (а.с.5 зворот).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію N 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги», встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Судом встановлено, що кредитний договір між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , у тому числі заявку на укладення кредитного договору, відповідь позичальника, підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису відповідачки ОСОБА_1 .

Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит зі сплатою відсотків у визначений договором строк.

Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором позивач ТОВ "Споживчий центр" виконало належним чином, надававши відповідачу кредиті кошти в сумі 12000 грн.

Однак, відповідачка не виконала умови кредитного договору в частині повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем в сумі 20114,18 грн.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції чинній на момент укладення спірного кредитного договору) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Згідно ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції чинній на момент винесення рішення), військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Судом встановлено, що відповідачка 14.03.2013 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.38).

Встановлено, що чоловік відповідачки перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 28.04.2022 по цей час, що підтверджується довідкою виданою військовою частиною НОМЕР_2 від 28.05.2025.

Окрім того, судом встановлено, що чоловік відповідачки є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 28.04.2016 (а.с.39).

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У рішенні Конституційного суду України від 09.02.1999 №1-7/99, зазначено, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Враховуючи, що положення ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції чинній на момент винесення рішення) пом`якшує відповідальність відповідачки ОСОБА_1 , то суд керуючись ст.58 Конституції України, приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача не підлягають до стягнення проценти нараховані за кредитним договором №15.07.2023-100002498 від 15.07.2023 в розмірі 8474,09 грн., а підлягає до стягнення тіло кредиту в розмірі 11640,09 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення 1401,84 грн. (11640,09*2422,40/20114,18) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 512, 526, 527, 530, 554, 611, 612, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 141, 223, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за , МФО 305299, р/р НОМЕР_5 ) заборгованість за Кредитним договором №15.07.2023-100002498 від 15.07.2023 у розмірі 11640 (одинадцять тисяч шістсот сорок) грн. 09 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за , МФО 305299, р/р НОМЕР_5 ) 1401 (одну тисячу чотириста одну) грн. 84 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр", 01032, м.Київ, вул.Саксаганського 133А, .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 09.07.2025.

СуддяО. С. Цвіркун