Справа № 581/183/24
Провадження № 2/581/12/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
14 липня 2025 року селище Липова Долина
Липоводолинський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Сізова Д.В., з участю секретаря судового засідання Самілик Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 Нежевело Валентини Вікторівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про поділ спільного майна подружжя, та
за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
в с т а н о в и в :
У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
У судовому засіданні 24 червня 2025 року до закінчення судових дебатів представник Нежевело В.В. заявила про намір подати після ухвалення рішення суду докази понесених відповідачем судових витрат.
Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 3 липня 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволено у повному обсязі; зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково (на 56,8%); вирішено питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, судового збору, витрат на проведення судових експертиз, витрат на правничу допомогу ОСОБА_2 ; вирішено питання щодо грошових коштів, внесених на депозитний рахунок (т. 4 а.с. 102).

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 141 ЦПК України).

Стаття 246 ЦПК України вказує, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених судових витрат та доказами їх понесення представник відповідача звернулася 28 червня 2025 року за допомогою поштового зв`язку, тобто у строк, який не вийшов за межі, визначені частиною 8 статті 141 ЦПК України.

Згідно із частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частина 2 статті 141 ЦПК України вказує, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На виконання вказаних положень, під час ухвалення по суті позовних вимог рішення у вказаній справі, урахувавши наявні у матеріалах справи докази, суд вирішив питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, судового збору та витрат на проведення судових експертиз, тому відмовляє у задоволенні заяви в цій частині.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, надану представником ОСОБА_1 адвокатом Нежевело В.В., а також здійснених ними поштових витрат, суд зазначає наступне.

У частинах 1-4 статті 137 ЦПК України йдеться про те, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частина 2 статті 137 цього Кодексу).

Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд у тому числі враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру.

На підтвердження понесених витрат представником відповідача надано копії: договору про правничу допомогу від 29 березня 2024 року (т. 4 а.с. 122); ордеру про надання правничої (правової) допомоги Фесенку О.М. від 29 березня 2024 року (т. 1 а.с. 64); акту приймання-передачі (звіт) виконаних робіт за договором про правничу допомогу (детальний опис) від 27 червня 2025 року на суму 18000 грн; розрахункових квитанцій серії НВВ № 29-03/2024, № 29-05/2024, № 18-12/2024, відповідно до яких ОСОБА_1 здійснив оплату за надання правничої допомоги ОСОБА_3 на загальну суму 18000 грн (т. 4 а.с. 123-125).

За правилами частини 6 статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд звертає увагу на те, що стороною позивача не заявлялися клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката.

Разом із тим, суд враховує ту обставину, що зустрічна позовна заява задоволена частково (на 56,8%), таким чином, витрати на правову допомогу у розмірі 18000 грн підлягають частковому відшкодуванню пропорційно задоволеним вимогам, а тому до стягнення підлягає сума у розмірі 10224 грн (18000 х 56,8%).

Також, згідно із частиною 2 статті 140 ЦПК України відшкодуванню підлягають витрати на відправлення поштової кореспонденції, які пов`язані з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду. Розмір таких витрат встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Представник просить стягнути поштові витрати за направлення поштою:

витрати за поштове доведення у розмірі 99,98 грн (49,99 х 2) (витрати від 4 квітня 2024 року).

позивачу та суду зустрічного позову з додатковими заявами/клопотаннями у розмірі 99,98 грн, (49,99 х 2) (докази витрат наявні в матеріалах справи від 25 квітня 2024 року),

позивачу документів у розмірі 30 грн. (докази витрат наявні в матеріалах справи від 18 червня 2024 року). Загальна сума таких витрат становить 229,96 грн.

На підтвердження понесення стороною відповідача вказаних витрат у матеріалах справи мається:

фіскальний чек та накладна відділення поштового зв`язку від 4 квітня 2024 року на суму 49,99 грн із яких вбачається надіслання ОСОБА_2 клопотання про організацію відеоконференції та про залишення позовної заяви без руху (т. 1 а.с. 79-81). Відомості про понесення таких витрат під час направлення аналогічної кореспонденції суду відсутні;

фіскальний чек відділення поштового зв`язку від 25 квітня 2024 року на суму 45 грн, який свідчить про направлення ОСОБА_2 зустрічної позовної заяви з додатками (т. 1 а.с. 168). Також маються докази про направлення та отримання судом зустрічної позовної заяви, однак витрати по сплаті поштових відправлень відсутні;

фіскальний чек відділення поштового зв`язку від 18 червня 2024 року на суму 30 грн, який свідчить про направлення ОСОБА_2 повідомлення про приєднання до матеріалів справи письмових доказів (т. 2 а.с. 49).

Таким чином, розмір понесених стороною відповідача та доведених належними доказами витрат на поштову кореспонденцію під час розгляду справи становить 125 грн, тому пропорційно до частки задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача належить стягнути 71 грн (125 грн х 56,8%) зазначених витрат.

Таким чином, з огляду на викладене, заявлені представником відповідача вимоги про відшкодування позивачем понесених відповідачем судових витрат підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтею 270 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10295 грн судових витрат, з яких: 10224 грн витрат на професійну правничу допомогу та 71 грн витрат на поштові відправлення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Д. В. Сізов