Справа № 704/1105/21
Провадження № 2/698/85/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 р. Калинопільський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Лазаренка В.В.,

при секретарі судових засідань Гончар Т.О., Триліс Я.О.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Банара В.В.,

представника відповідача Відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради адвоката Колісника С.М.,

представника відповідача Тальнівської міської ради Володіна В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тальнівської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу щодо застосування дисциплінарного стягнення у вигляді незаконного звільнення, визнання звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією установи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до розпорядження голови Тальнівського районного суду Черкаської області від 01.05.2024 року № 704/1105/21/3441/2024 цивільну справу № 704/1105/21 за позовом ОСОБА_1 до Відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу щодо застосування дисциплінарного стягнення у вигляді незаконного звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди передано Катеринопільському районному суду Черкаської області як найбільш територіально наближеному суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2024 для розгляду справи № 704/1105/21 визначено головуючого суддю ОСОБА_2 ..

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з жовтня 2016 року позивачка працювала на посаді директора Тальнівської дитячої музичної школи Тальнівської міської ради Звенигородського району Черкаської області. Наказом начальника Відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради Старовойтової Л.В. від 15.11.2021 року № 222-к/тр її звільнено 15.11.2021 року з посади директора Тальнівської дитячої музичної школи Тальнівської міської ради Звенигородського району Черкаської області відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України, за систематичне невиконання працівником, без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Вказує, що як підставу для звільнення зазначено наказ від 20.09.2021 року № 175-к/тр «Про оглошення догани ОСОБА_1 ».

Представник позивачки вважає, що наказ про накладення на неї дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення не відповідає вимогам трудового законодавства, зокрема у ньому не зазначено, коли мало місце і в чому конкретно полягає порушення ОСОБА_1 трудових обов`язків.

Крім того зазначає, що її заробітна плата на посаді директора Тальнівської дитячої музичної школи за останні два повні робочі місяці перед звільненням: травень-червень 2021 року становила 58488,86 грн. (26213,93 грн. у травні 2021 року та 32274,93 грн. у червні 2021 року), тобто її середньоденна заробітна плата за останні два робочі місяці перед звільненням становить 1539,18 грн. (58488,86 грн./38 днів). Кількість робочих днів за період з 16.11.2021 року по 09.09.2022 року складає 214 днів. Загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає виплаті становить 1539,18 х 214 = 329384,63 грн..

Також позивачка просила стягнути грошову компенсації моральної шкоди, розмір якої оцінила в сумі 20000,00 грн. На обґрунтування цих вимог зазначає, що внаслідок незаконного рішення про звільнення їй було завдано значної моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях через приниження її честі, гідності і ділової репутації, що призвело до погіршення її здоров`я, а саме у зв`язку з різким погіршенням самопочуття з приводу нервового стресу, вона неодноразово зверталась до лікаря та знаходилась на лікарняному, нею були витрачені грошові кошти на лікування та додаткові обстеження у лікарів.

Ухвалою суду від 09.05.2024 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання на 18.06.2024 року.

24.05.2024 року до суду подано відзив на позовну заяву, у якому начальник Відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради просить відмовити в задоволені позовних вимог повністю. Зазначає, що за період з 01.01.2021 по 30.09.2021 комісією Тальнівської міської ради, на підставі розпорядження міського голови від 04.10.2021 № 104-Ра, проведена перевірка щодо дотримання бюджетного законодавства в Тальнівській дитячій музичній школі, в ході якої були виявлені порушення Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівникам освіти, затвердженої Міносвіти від 15.04.1993 № 102, а саме по заступнику директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_3 в червні та серпні 2021 року проведено переплату по веденню викладацької роботи, а у вересні 2021 року проведено переплату за сумісництвом. По директору Тальнівської дитячої музичної школи ОСОБА_1 за роботу по сумісництву в січні-липні 2021 року. Також зазначає, що ОСОБА_1 видала наказ № 7-К від 01.02.2021 року «Про зміни у тарифікаційному навантаженні викладачів Тальнівської дитячої музичної школи» та встановила заступнику директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_3 30 годин тижневого педагогічного навантаження, з яких 12 викладацьких годин та 18 концертмейстерських. Тобто, ОСОБА_1 вийшла за межі своїх повноважень, чим порушила п. 1.3 посадової інструкції. Вказує, що рішенням сесії Тальнівської міської ради від 24.02.2022 № 24-8/14 прийнято рішення припинити діяльність юридичної особи Тальнівської дитячої музичної школи Тальнівської міської ради Звенигородського району Черкаської області шляхом ліквідації. Тому позивачем заявлена позовна вимога про поновлення на посаді директора Тальнівської дитячої музичної школи, яка припинена шляхом ліквідації.

16.07.2024 року представником позивачки до суду подано заяву про зміну предмету позову, у якій він просить змінити предмет позову у справі № 704/1105/21, а саме визнати протиправним та скасувати наказ № 222-к/тр від 15.11.2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Тальнівської дитячої музичної школи Тальнівської міської ради Звенигородського району Черкаської області. Визнати ОСОБА_1 звільненою за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією установи Тальнівської дитячої музичної школи. Стягнути з Відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.11.2021 року по 09.09.2022 року у сумі 329384,63 грн.. Стягнути з відповідача 20000,00 грн., як відшкодування моральної шкоди, на користь позивачки. Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування заяви про зміну предмета позову зазначає що рішенням Тальнівської міської ради Звенигородського району Черкаської області від 24.02.2022 року № 24-8/14 припинено діяльність Тальнівської дитячої музичної школи шляхом ліквідації, а 09.09.2022 року до державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Тальнівської дитячої музичної школи шляхом ліквідації. Посилаючись на аб. 3 п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» вказує, що належним способом захисту порушеного права позивачки є стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу по дату ліквідації установи та визнання ОСОБА_1 звільненою за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією установи - Тальнівської дитячої музичної школи.

В судовому засіданні представником позивачки адвокатом Банаром В.В. уточнено позовні вимоги в частині зобов`язання Тальнівської міської ради внести зміни у трудову книжку щодо формулювання причини звільнення ОСОБА_1 з п. 3 ст. 40 КЗпП України на п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією установи - Тальнівської дитячої музичної школи Тальнівської міської ради Звенигородського району Черкаської області, а також дату її звільнення з 15.11.2021 року на 09.09.2022 року.

Ухвалою суду від 10.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 21.11.2024 року, викликано в судове засідання заявлених свідків.

Ухвалою суду від 08.04.2025 року задоволено клопотання представника позивачки адвоката Банара В.В. про заміну відповідача. Змінено відповідача у справі Відділ культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради та залучено до участі у справі як відповідача Тальнівську міську раду.

Позивачка та її представник адвокат Банара В.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на докази, які містяться в матеріалах справи.

Представник Відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради адвокат Колісник С.М. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на доводи викладені у відзиві, вважає, що відповідачем не порушено вимоги трудового законодавства при звільнені ОСОБА_1 ..

Представник Тальнівської міської ради Володін В.Г. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтримав підстави зазначені первісним відповідачем у відзиві та пояснив, що Тальнівська міська рада є неналежним відповідачем по справі.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За змістом ст. 2 КЗпП України право громадян на працю забезпечується державою.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитись до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За правилом п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підстави припинення трудового договору з ініціативи роботодавця передбачені у статтях 40, 41 КЗпП України.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

З передбачених п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України підстав працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (ст. 151 КЗпП України).

Суд також звертає увагу на те, що звільнення на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за своєю природою є дисциплінарним, а тому воно має здійснюватися з дотриманням порядку і строків, викладених у статтях 147, 148, 149 КЗпП України.

Так, за змістом ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

За змістом ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

У справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення, саме роботодавець повинен довести, що застосування таких заходів стягнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22.07.2020 року у справі № 554/9493/17 дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 21.06.2023 року у справі № 212/5018/20, для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця. Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Вирішуючи спір про поновлення працівника на роботі, звільненого за систематичне невиконання без поважних причин трудових обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, суд повинен перевірити законність всіх попередніх стягнень, які за висновком роботодавця, входять до системи для звільнення (річний строк та інше). Отже, незалежно від того, чи оспорює позивач такі накази, які й не потрібно оспорювати заявленням окремої позовної вимоги, суд перевіряє законність таких наказів про оголошення доган, які передували звільненню за систему порушень.

Згідно вимог ст. 240-1 КЗпП України у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника), виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу. Одночасно орган, який розглядає трудовий спір, визнає працівника таким, якого було звільнено за пунктом 1 статті 40 цього Кодексу. На такого працівника поширюються пільги і компенсації, передбачені статтею 49-3 цього Кодексу для вивільнюваних працівників, а його зайнятість забезпечується відповідно до Закону України «Про зайнятість населення».

У постанові Верховного Суду від 22.09.2021 року у справі № 490/372/21 визначено: «звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника. Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Таким чином, аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями статті 43 Конституції України та статті 240-1 КЗпП України дає підстави для висновку про те, що за змістом частини першої статті 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом».

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч. 3 ст. 235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

Судом встановлено, що наказом начальника відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради Качура А. № 88 від 16.09.2015 року ОСОБА_1 призначено на посаду в.о. директора Тальнівської дитячої музичної школи відділу культури Тальнівської райдержадміністрації з 16.09.2015 року.

Наказом начальника відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради Качура А. № 57 від 05.10.2016 року ОСОБА_1 призначено на посаду директора Тальнівської дитячої музичної школи з 05.10.2016 року.

Згідно статуту Тальнівської дитячої музичної школи Тальнівської міської ради Звенигородського району Черкаської області, затвердженого рішенням Тальнівської міської ради 20.01.2021 року № 4/8-11, Тальнівська дитяча музична школа є закладом позашкільної освіти сфери культури. Заклад заснований на комунальній власності Тальнівської міської територіальної громади, в особі Тальнівської міської ради. Заклад підзвітний і підконтрольний Тальнівській міській раді, переданий в управлінні відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради. Управління закладом в межах повноважень, визначених законодавством та статутом, здійснюють: засновник, керівник (директор), колегіальний орган управління (педагогічна рада), колегіальний орган громадського самоврядування, піклувальна рада (у разі створення), інші органи, передбачені Законом України «Про позашкільну освіту». Засновник закладу або уповноважений ним орган, зокрема, укладає строковий трудовий договір (контракт) з директором закладу, обраним (призначеним) у порядку, встановленому законодавством та статутом закладу, та розриває його з підстав та у порядку, що визначені законодавством і статутом закладу. Безпосереднє управління закладом здійснює директор. Директор забезпечує освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність закладу. Директор призначається засновником закладу відповідно ст. 36 Закону України «Про освіту» та статуту з числа претендентів, які володіють державною мовою та мають вищу освіту. Директор в межах наданих йому повноважень, зокрема, здійснює кадрову політику закладу, призначає на посади та звільняє з посади заступників директора, педагогічних та інших працівників закладу, визначає їх функціональні обов`язки, застосовує заходи заохочення та дисциплінарного стягнення до працівників закладу за погодженням з органом управління; видає у межах своєї компетенції накази та розпорядження і контролює їх виконання.

З положення про мистецьку школу вбачається, що згідно пунктів ІІІ розділу управління мистецькою школою в межах повноважень, визначених законодавством та статутом, здійснюють: засновник (засновники), керівник (директор), колегіальний орган управління (педагогічна рада), колегіальний орган громадського самоврядування, піклувальна рада (у разі створення), інші органи, передбачені Законом України «Про позашкільну освіту» та або статутом мистецької школи. Засновник мистецької школи, зокрема, укладає строковий трудовий договір (контракт) з керівником мистецької школи, обраним (призначеним) у порядку, встановленому законодавством та статутом мистецької школи, та розриває його з підстав та у порядку, що визначені законодавством і статутом мистецької школи. Засновник або уповноважена ним особа не має права втручатися в діяльність мистецької школи, що здійснюється нею в межах її автономних прав, визначених законом та статутом. Безпосереднє управління мистецькою школою здійснює її керівник директор. Директор забезпечує освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність мистецької школи. Директор в межах наданих йому повноважень, зокрема, вирішує питання фінансово-господарської діяльності мистецької школи; забезпечує організаціюосвітнього процесу та здійснення контролю за виконанням освітніх програм; здійснює кадрову політику мистецької школи, призначає на посади та звільняє з посади заступників директора, педагогічних та інших працівників мистецької школи, визначає їх функціональні обов`язки; видає у межах своєї компетенції накази та розпорядження і контролює їх виконання. Педагогічна рада мистецтв, зокрема, розглядає питання щодо відповідальності учнів, працівників мистецької школи та інших учасників освітнього процесу за невиконання ними своїх обов`язків. Рішення педагогічної ради вводяться вдію наказами директора мистецької школи.

Згідно пунктів 1.3, 3.3, 3,16, 4.1 посадової інструкції директора Тальнівської дитячої музичної школи Тальнівської міської ради Тальнівського району Черкаської області, затвердженої начальником відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради Старовойтовою Л.В. у своїй роботі директор керується чинним законодавством, статутом закладу, наказами, розпорядженнями та цією посадовою інструкцією; директор зобов`язаний розробляти і подавати в установленому порядку на затвердження структуру та штатний розклад, тарифікаційний список; забезпечувати нормування праці в закладі відповідно до вимог чинного законодавства; директор має право в установленому порядку приймати на роботу та звільняти з роботи працівників закладу. Встановлює коло обов`язків працівників, розробляє, погоджує з профспілковим комітетом та затверджує посадові інструкції працівників закладу.

Відповідно до наказу начальника відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації ОСОБА_4 від 20.09.2021 № 175-к/тр «Про оголошення догани» застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани ОСОБА_1 , директору Тальнівської дитячої музичної школи Тальнівської міської ради Звенигородського району Черкаської області за порушення трудової дисципліни.

Наказом начальника відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації ОСОБА_4 від 15.11.2021 № 222-к/тр ОСОБА_1 звільнено з 15.11.2021 року з посади директора Тальнівської дитячої музичної школи Тальнівської міської ради Звенигородського району Черкаської області відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України, за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Головному бухгалтеру групи по бухгалтерському обліку Л.Іщенко доручено провести остаточний розрахунок по заробітній платі.

Як підстава для звільнення ОСОБА_1 у спірному наказі зазначено: наказ від 20.09.2021 № 175-к/тр «Про оголошення догани ОСОБА_1 »; довідка Управління фінансів, економічного розвитку та інвестицій від 25.10.2021 року «Про результати перевірки дотримання бюджетного законодавства по Тальнівській ДМШ»; лист директора Тальнівської ДМШ Т. Безпалої від 04.11.2021 р. за вх. № 508; висновок спеціаліста І категорії з питань культури і туризму відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради Л. Горущенко щодо порушень, виявлених за результатами перевірки дотримання бюджетного законодавства по Тальнівській ДМШ від 11.11.2021; доповідна записка начальника відділу культури, туриззму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради Л. Старовойтової від 12.11.2021 № 518/1. Копію наказу № 222-к/тр ОСОБА_1 отримала 15.11.2021 року.

Згідно довідки Управління фінансів, економічного розвитку та інвестицій від 25.10.2021 року «Про результати перевірки дотримання бюджетного законодавства по Тальнівській ДМШ» при проведенні вибіркової перевірки правильності нарахування та ефективності використання бюджетних коштів на виплату заробітної плати встановлено, що в порушення Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівникам освіти, затвердженої наказом Міносвіти від 15.04.1993 № 102: 1) по заступнику директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_3 - проведено переплату по веденню викладацької роботи за 8 год. в січні-червні та серпні 2021 року в сумі 28954,75 грн., з яких 23733,40 грн. - заробітна плата, 5221,35 грн. - нарахування на заробітну плату (допустимо ведення викладацької роботи не більше 12 годин на тиждень згідно абз. 3 п. 91 Інструкції 102); проведено переплату у вересні місяці 2021 року за сумісництвом в сумі 9760,63 грн., з яких 8000,52 грн. - заробітна плата, 1760,11 грн. - нарахування на заробітну плату (відсутній наказ по відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради); 2) по директору Тальнівської дитячої музичної школи ОСОБА_1 проведено переплату відповідно наказу № 58-К від 15.09.2020 по відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової Тальнівської міської ради за роботу по сумісництву в січні-липні 2021 рокув сумі 32752,77 грн., з яких 26846,54 грн. - заробітна плата, 5906,23 грн. - нарахування на заробітну плату.

Відповідно до наданих у зазначеній довідці письмових пояснень директора ОСОБА_1 посилання на Іструкцію 102 є недоречним, оскільки головним розпорядником коштів є відділ культури. Перевірку та нарахування за прочитані години проводили працівники централізованої бухгалтерії, якими під час цих нарахувань будь-яких зауважень не надходило.

Крім того, відповідно до письмових пояснень директора ОСОБА_1 щодо порушення Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівникам освіти, затвердженої наказом Міносвіти від 15.04.1993 року № 102 вважає висновок комісії щодо переплати коштів по веденю викладацької роботи заступнику директора ОСОБА_3 та директору ОСОБА_1 є некоректними, так як оплата праці проводилася за фактично відпрацьований час педагогічного навантаження. Вказує, що мали місце недоліки щодо оформлення фактично відпрацьованих годин педагогічного навантаження, які в свою чергу виникли внаслідок конкуренції правових норм щодо регулювання оплати праці сумісників, зокрема, п. 2 постанови КМУ від 03.04.1993 року № 245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», яким встановлено, що тривалість роботи за сумісництвом не може перевищувати чотирьох годин на день і повного робочого дня у вихідний день. Загальна тривалість роботи за сумісництвом протягом місяця не повинна перевищувати половини місячної норми робочого часу, на підставі якого проводився облік педагогічного навантаження викладачів Тальнівської ДМШ, що знайшло своє відображення в наказах та табелях обліку робочого часу, відповідно до яких нараховувалась заробітна плата працівникам Тальнівської ДМШ. Дані правові норми конкурують з нормами Закону України «Про освіту» та Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти України № 102 від 15.04.1993 року, згідно яких загальна тривалість роботи за сумісництвом протягом місяця не може перевищувати половини місячної норми робочого часу (для педагогічних працівників педагогічного навантаження в розмірі 0,5 ставки). Таким чином, викладачі Тальнівської ДМШ, в тому числі заступник директора ОСОБА_3 та директор Т.М. отримували заробітну плату за фактично відпрацьовані години.

Інших документів, які зазначені у наказі начальника відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації ОСОБА_4 від 15.11.2021 № 222-к/тр та стали підставою винесення наказу про звільнення, матеріали справи не містять.

Відповідно до відомостей сторінок 6-7 копії трудової книжки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_1 від 14.06.2010 року, ОСОБА_1 звільнена із займаної посади згідно п. 3. ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, наказ № 222-к/тр від 15.11.2021 року.

Рішенням міського голови Тальнівської міської ради «Про ліквідацію Тальнівської дитячої музичної школи Тальнівської міської ради Звенигородського району Черкаської області» від 24.02.2022 року № 24/8-14 припинено діяльність юридичної особи шляхом ліквідації Тальнівська дитяча музична школи Тальнівської міської ради Звенигородського району Черкаської області».

Відповідно до виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.09.2022 року № 014000614 Тальнівська дитяча музична школа Тальнівської міської ради Звенигородського району Черкаської області 09.09.2022 року припинила свою діяльнісь як юридична особа.

Рішенням міського голови Тальнівської міської ради «Про ліквідацію відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради та створення комісії з ліквідації» від 17.12.2024 року № 68/8-41 ліквідовано відділ культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради як юридичну особу публічного права.

Відповідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.04.2025 року Відділ культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради припинив свою діяльнісь як юридична особа.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , яка з березня 2020 року по вересень 2024 року працювала начальником відділу культури туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради, суду показала, що в 2021 році комісією Тальнівської міської ради була здійснена перевірка фінансово-господарської діяльності Тальнівської дитячої музичної школи, в ході якої встановлено невиконання директором ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків та статуту Тальнівської дитячої музичної школи, зокрема було виявлено порушення нею складання табеля обліку робочого часу працівників Тальнівської дитячої музичної школи, оскільки відповідальність за складання табеля була покладена на директора ОСОБА_1 .. Чи була під час перевірки на робочому місці директор ОСОБА_1 вона не пам`ятає. Зазначила, що табелювання обліку робочого часу працівників подається щомісячно до відділу культури туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради де здійснювалося нарахування заробтної плати працівникам Тальнівської дитячої музичної школи. Перевірка проводилась за пів року і в табелі обліку робочого часу були виявлені понаднормові години у заступника директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_3 та за роботу по сумісництву директора ОСОБА_1 .. При цьому вона не пам`ятає, хто саме погоджував цей табель. Вказала, що наказ ОСОБА_1 про призначення її до роботи за сумісництвом вона погодила, але в цьому наказі не було вказано на яку кількість годин за сумісництвом була призначена ОСОБА_1 .. Кількість годин визначається Інструкцією про порядок обчислення заробітної плати працівникам освіти. Зазначила, що у вересні 2021 року за виявлені порушення з ОСОБА_1 були взяті письмові пояснення. Вважає, що в листопаді 2021 року нею був правомірно винесений наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Тальнівської дитячої музичної школи, оскільки раніше їй оголошували догану.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , яка в 2021 році працювала на посаді заступника начальника управління фінансів Тальнівської міської ради, суду показала, що в 2021 році вона була головою комісії з перевірки фінансово-господарської діяльності Тальнівської дитячої музичної школи. Було перевірено правильність складання кошторисів та використання коштів, а також перевіряли накази, тарифікацію та нарахування заробітної плати працівникам музичної школи, оскільки головним розпорядником коштів є відділ культури, а музична школа є бюджетною установою, яка підпорядковується відділу культури. Було виявлено переплату заробітної плати в січні, червні та у вересні по заступнику директора ОСОБА_3 та з січня по липень по директору ОСОБА_1 .. Вказала, що це була частина загальної перевірки, а частина вибіркової перевірки, проводилася на їх власний розсуд. При цьому зазначила, що порушень вимог кошторису при перевірці виявлено не було.

Свідок ОСОБА_7 , яка в 2021 році працювала на посаді головного спеціаліста відділу доходів та фінансування установ виробничої сфери Тальнівської міської ради, суду показала, що в 4 кварталі 2021 року на підставі розпорядження голови Тальнівської міської ради була створена комісія, яка проводила перевірку документів фінансування музичної школи, зокрема перевіряли табеля, книги наказів, розклади уроків у музичній школі. Після перевірки вони склали довідку, в якій були зазначені виявлені порушення по переплаті заробітної плати по заступнику директора ОСОБА_3 та по директору ОСОБА_1 .. При цьому загальні збори щодо обговорення результатів перевірки не проводилися. Вказала, що головним розпорядником коштів був відділ культури. Також зазначила, що до 15 числа в бухгалтерію надавалися табеля для нарахування авансу, а до кінця місяця подавався табель для нарахування заробітної плати. Табеля обліку робочого часу працівників підписує директор музичної школи і відповідальність за їх складання також покладена на директора музичної школи.

Свідок ОСОБА_8 , яка в 2021 році працювала на посаді головного спеціаліста внутрішнього аудиту в Управлінні фінансів, суду показала, що в 2021 році вона була членом комісії, яка проводила перевірку фінансово-господарської діяльності музичної школи. Зокрема, в присутності директора музичної школи перевіряли відомості, але вона не може пригадати, які саме. Результати перевірки відобразили в довідці, яка складалась всіма членами комісії, однак зміст довідки теж не пам`ятає.

За правилами ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За правилами ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Рішенням Манківського районного суду Черкаської області від 02.05.2023 року по справі № 704/876/21 у задоволенні позову ОСОБА_1 до відділу культури туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу щодо застосування дисциплінарного стягнення у виді догани відмовлено. Постановою Черкаського апеляційного суду від 11.07.2023 року заначене рішення суду залишено без змін та 11.07.2023 року набрало законної сили.

Дані рішення також є у вільому доступі на сайті «Судова влада України».

Таким чином, оскільки рішення суду набрало законної сили, тому обставини, які встановлені в ньому щодо застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани, в силу вимог ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню та перевірки законості такого наказу, в ході розгляду даної цивільної справи.

У спірному наказі № 222-к/тр. від 15.11.2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Тальнівської дитячої музичної школи Тальнівської міської ради Звенигородського району Черкаської області на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП Ураїни зазначено причину звільнення: за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядка.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.04.2022 року у справі №201/8614/18 визначено, що наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення не відповідає вимогам трудового законодавства, зокрема, у випадку, якщо у ньому не зазначено, коли мало місце і в чому конкретно полягає порушення позивачем трудових обов`язків.

При цьому, спірний наказ не містить, відомостей коли мало місце порушення і в чому конкретно полягає порушення позивачкою трудових обов`язків або правил внутрішнього трудового розпорядка.

Формулювання систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядка без зазначення порушення конкретних вимог є загальним та не узгоджується з вимогами визначеними посадовою інструкцією позивачки.

В провину позивачки покладено видання нею наказу № 58-К від 15.09.2020 року «Про прийняття ОСОБА_1 на посаду викладача по класу баяна за сумісництвом» в частині проведеної переплати в січні-липні 2021 року в сумі 32752,77 грн. та наказу № 7-К від 01.02.2021 року «Про зміни у тарифікаційному навантаженні викладачів Тальнівської дитячої музичної школи» щодо встановлення заступнику директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_3 30 годин тижневого педагогічного навантаження, з яких 12 викладацьких годин та 18 концертмейстерських, що призвело до порушення п. 1.3 посадової інструкції, разом з тим такі порушення знаходяться поза межами шестимісячного строку встаноленого ст. 148 КЗпП України, а тому не можуть бути враховані судом.

Крім того, із показів допитаних свідків вбачається, що як керівництву так і бухгалтерії відділу культури туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради було відомо про зазначені накази з моменту їх винесення, оскільки їх прийнято до виконання, будь-які дії щодо визнання їх незаконними первісним відповідачем не вживалися та під сумнів не ставилися.

Докази скасування наказів, про які зазначено у відзиві суду не надано, як не надано і доказів стягнення здійсненої переплати. В той час, як скасування наказу директора Тальнівської дитячої музичної школи ОСОБА_1 від 31.08.2021 року № 33-К «Про прийняття на роботу ОСОБА_9 », за прийняття якого позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, 09.09.2021 року скасовано за розпорядженням в.о. міського голови № 26-Р.

Перевірити порушення здійснення табелювання та нарахування заробітної плати, на які посилається первісний відповідач не виявляється можливим, оскільки належних та допустимих доказів з цього питання суду не надано, а посадова інструкція директора Тальнівської дитячої музичної школи ОСОБА_1 , обов`язків щодо табелювання та нарахування заробітної плати не містить.

Як на підставу звільнення за систиматичне невиконання посадових обов`язків представник відповідача посилається на наказ № 175-к/тр. від 20.09.2021 року відповідно до якого ОСОБА_1 було оголошено догану.

Разом з тим, судом критично оцінюються доводи, щодо систиматичності невиконання посадових обов`язків позивачкою, що стало підставою для її звільнення, оскільки інкриміновані порушення що стали підставою для звільнення вчинені до застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, а тому не можуть бути враховані судом як вчинені працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте такі заходи дисциплінарного стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок, оскільки після притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани інших порушень в її роботі судом не встановлено, доказів протилежного суду не надано.

Аналізуючи зміст наказу про звільнення, суд погоджується з доводами представника позивачки, щодо його не відповідності вимогам трудового законодавства. Зважаючи на те, що, в наказі, зокрема не міститься вказівки про час вчинення порушення, не зазначені конкретні неправомірні дії чи бездіяльність, які допустила позивачка та які складають зміст дисциплінарного проступку. Вказана обставина, крім іншого, позбавляє суд можливості перевірити чи накладене дисциплінарне стягнення в межах місячного строку, визначененого ст. 148 КЗпП України.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що в діях позивачки відсутні порушення посадових обов`язків та вчинення дисциплінарного проступку як причинно-наслідкового зв`язку через систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядка, оскільки жодних належних та допустимих доказів суду не надно. Викладене свідчить про те, що позивачка незаконно була звільнена з роботи.

Так, у справі яка розглядається поновлення позивачки на попередній посаді неможливе внаслідок припинення юридичної особи у встановленому законом порядку, а тому суд визнає таку особу звільнену за п. 1 ст. 40 КЗпП України, а виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу покладає на власника. При цьому, власником юридичної особи, яка припинена у встановленому законом порядку без правонаступників є засновник цієї юридичної особи, яким є Тальнівська міська рада, яка й несе відповідальність перед незаконно звільненою особою.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 344/7932/16-ц, постанові Верховного Суду від 24.02.2021 року у справі № 758/10554/16-ц.

За таких обставин, наказ № 222-к/тр. від 15.11.2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Тальнівської дитячої музичної школи Тальнівської міської ради Звенигородського району Черкаської області на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП Ураїни, підлягає скасуванню, а позивачка відповідно до вимог ст. 240-1 КЗпП України повинна бути звільнена з 09.09.2022 року за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Згідно довідки № 369 від 15.07.2024 року, наданої начальником відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради Безталанної Л.В. про розрахунок середнього заробітку за травень-червень 2021 року, заробітна плата ОСОБА_1 за останні два робочі місяці перед звільненням становить: 26213,93 грн. у травні 2021 року та 32274,93 грн. у червні 2021 року.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 235 КЗпП України, Закону України «Про оплату праці», Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року за № 100 з наступними змінами та наданим суду розрахунком, який не заперечується іншими учасниками справи, враховуючи те, що згідно довідки первісного відповідача, заробітна плата позивачки за два останні повні місяці роботи становила 58488,86 грн. середньоденна заробітна плата позивачки за останні два місяці до звільнення становила 1539,18 грн. (58488,86 грн./38 днів), ОСОБА_1 не виконувала роботу на протязі 214 робочих днів, суд прийшов до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.11.2021 року по 09.09.2022 року, у розмірі 329384,63 грн. (1539,18 грн.*214 днів) в межах заявлених позовних вимог та поданого суду розрахунку.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами) роз`яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України (набрав чинності з 13.01.2000 року) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (ст.ст. 3, 4, 11, 31 ЦПК України).

Тобто за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум тощо) відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц зазначено, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Позивачка просила стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн..

З огляду на викладене, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, суд доходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення грошової компенсації за спричинену відповідачем моральну шкоду, завдану позивачці внаслідок незаконного звільнення, оскільки позивачка надала належні та допустимі докази на підтвердження порушення її прав у сфері трудових відносин, яке призвело до її моральних страждань, викликаних приниженням її честі, гідності і ділової репутації, що призвело до погіршення її здоров`я, втрати нормальних життєвих зв`язків і необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя та захисту порушеного права у судах.

Разом з тим, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, знаходить суму моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн. завищеною та такою, що не відповідає ступеню понесених позивачкою моральних страждань, а тому вважає за необхідне в цій частині позов задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивачки моральну шкоду у розмірі 8000,00 грн..

Враховуючи викладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які були посилання як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість і достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених в судовому засіданні обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи вищенаведене, а також принцип справедливості, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки, позивачка на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення заробітної плати та зміну формулювання причини звільнення, тому з огляду на висновок суду про задоволення цих позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4201,84 грн..

Водночас, враховуючи положення ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення суми середнього заробітку за один місяць.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Тальнівської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу щодо застосування дисциплінарного стягнення у вигляді незаконного звільнення, визнання звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією установи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Відділу культури, туризму та з питань діяльності засобів масової інформації Тальнівської міської ради Старовойтової Любові Вікторівни № 222-к/тр від 15.11.2021 року про звільнення з 15.11.2021 року ОСОБА_1 з посади директора Тальнівської дитячої музичної школи Тальнівської міської ради Звенигородського району Черкаської області відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України (за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку).

Визнати ОСОБА_1 звільненою з посади директора Тальнівської дитячої музичної школи Тальнівської міської ради Звенигородського району Черкаської області за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідвцією установи - Тальнівської дитячої музичної школи Тальнівської міської ради Звенигородського району Черкаської області.

Зобов`язати відповідача змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_1 з п. 3 ст. 40 КЗпП України на п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією установи - Тальнівської дитячої музичної школи Тальнівської міської ради Звенигородського району Черкаської області, а також дату її звільнення з 15.11.2021 року на 09.09.2022 року.

Стягнути з Тальнівської міської ради (код ЄДРПОУ: 36566327, місцезнаходження: 20401, Черкаська область, Звенигородський район, м. Тальне, вул. Соборна, 28) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.11.2021 року по 09.09.2022 року у розмірі 329384 (триста двадцять дев`ять тисяч триста вісімдесят чотири) грн. 63 (шістдесят три) коп. з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків та зборів та моральну шкоду в розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп..

Стягнути з Тальнівської міської ради (код ЄДРПОУ: 36566327, місцезнаходження: 20401, Черкаська область, Звенигородський район, м. Тальне, вул. Соборна, 28) на користь держави судовий збір в розмірі 4201 (чотири тисячі двісті одну) грн. 84 (вісімдесят чотири) коп..

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення суми середнього заробітку за один місяць.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Лазаренко