КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 липня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

розглянувши у порядку апеляційного провадження апеляційну скаргу адвоката Крат Віри Федорівни в інтересах громадської організації «Стейтвотч», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 травня 2025 року у складі судді Саадулаєва А.І.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «ЛБ», громадської організації «Стейтвотч», ОСОБА_1 , Інтернет видання The Kyiv Independent в особі головного редактора Руденко Ольги Ярославівни, третя особа: Перун Віра журналіст Інтернет-видання «LB.ua», автор публікації про захист честі, гідності та ділової репутації і спростування недостовірної інформації,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 22 травня 2025 року заяву ГО «Стейтвотч» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню залишено без задоволення.

Непогодившись з указаною ухвалою 03 червня 2025 року адвокат Крат В.Ф. в інтересах ГО «Стейтвотч», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу через підсистему «Електронний суд», яку ухвалою Київського апеляційного суду від 17 червня 2025 року залишено без руху з підстав не сплати судового збору, надано строк на усунення недоліків.

20 червня 2025 року адвокат Крат В.Ф. в інтересах ГО «Стейтвотч», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 направила до суду заяву про усунення недоліків у якій посилається на правову позицію викладену в постанові Верховного Суду від 12 березня 2025 року у справі №185/7288/21 (провадження №61-458св24) та вказує, що відсутня необхідність сплати судового збору як на стадії подання заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню так і за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, постановлену за результатами розгляду такої заяви.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів вважає зазначити наступне.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір» (далі - Закон).

Стаття 1 Закону визначає поняття судового збору як збору, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат, які є коштами учасників справи, понесеними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Процедура розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, здійснюється відповідно до статті 432 ЦПК України у порядку вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) (розділ VI ЦПК України) і у межах єдиного провадження, в якому питання сплати судового збору вже було вирішене при зверненні до суду з позовом. Очевидно, що саме через це у Законі немає норм щодо сплати судового збору за подання відповідної скарги.

Обов`язок сплати судового збору має існувати або на всіх стадіях процесу (з урахування диференціації його ставки на відповідній стадії), або ж такого обов`язку не має бути, коли законодавство передбачає звільнення від сплати судового збору чи не містить прямих норм щодо необхідності його сплати.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 12 березня 2025 року у справі №185/7288/21 процедура розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого документа здійснюється відповідно до п 17.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, тобто в межах єдиного провадження в якому питання сплати судового збору вже було вирішене при зверненні до суду з позовом.

Водночас зі справи убачається, що позивачем у справі є ОСОБА_3 , яким було сплачено судовий збір за подання позовної заяви, а скаржниками є відповідачі у справі.

Таким чином, посилання на вказану постанову не є підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки дана практика є нерелевантною з правовідносинами встановленими у цій справі, а тому суд їх не приймає до уваги.

З огляду на викладене, апеляційна інстанція приходить до висновку, що недоліки апеляційної скарги не усунуто, інших доказів, які б унеможливлювали сплату судового збору не надано.

Згідно ч. 1 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України визначено, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки представником скаржників недоліки апеляційної скарги не усунені, апеляційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню.

При цьому, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися із апеляційною скаргою до апеляційного суду, у тому порядку, який встановлений законом, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст. 352, 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу адвоката Крат Віри Федорівни в інтересах громадської організації «Стейтвотч», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 травня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «ЛБ», громадської організації «Стейтвотч», ОСОБА_1 , Інтернет видання The Kyiv Independent в особі головного редактора ОСОБА_2 , третя особа: Перун Віра журналіст Інтернет-видання «LB.ua», автор публікації про захист честі, гідності та ділової репутації і спростування недостовірної інформації - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: