КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 381/3787/24 Головуючий у суді першої інстанції - Соловей Г.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9362/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргуТомашівської сільської ради, ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Білоус Тетяною Григорівною та ОСОБА_2 , яка подана адвокатом Ковальчук Надією Олександрівною на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2025 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Томашівська сільська рада про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання особи недієздатною та призначення опікуна.

Заяву обґрунтовував тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказував, що за останні роки стан здоров?я ОСОБА_2 значно погіршився, вона не може самостійно усвідомлювати значення від своїх дій, іноді може досить агресивно себе поводити з людьми, відмовляється від будь якого лікування та на даний час потребує постійного нагляду, оскільки вона не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не орієнтується в простих життєвих ситуаціях, потребує опіки, не здатна усвідомлюватизначення своїх дійта керувати ними.

Посилаючись на викладене просив суд визнати ОСОБА_2 недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши опікуном ОСОБА_1 .

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2025 року заявузадоволено частково.

Визнано недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною становить два роки з дня набрання рішенням законної сили.

В іншій частині вимог заяви відмовлено.

Тимчасово покладено обов`язки опікуна над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Томашівської сільської ради до вирішення питання про призначення опікуна, в порядку визначеному законодавством.

Не погоджуючись із таким рішенням суду,Томашівська сільська рада подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невстановлення усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить:

рішення Фастівського районного суду Київської області від 05 березня 2025 року в частині визнання недієздатною ОСОБА_2 встановлення строку дії рішення про визнання особи недієздатною, скасувати з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви і в цій частині;

скасувати рішення суду першої інстанції і в частині тимчасового покладення обов`язків опікуна над недієздатною ОСОБА_2 на орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Томашівської сільської ради до вирішення питання про призначення опікуна, в порядку визначеному законодавством;

розглянути питання про визнання обмежено дієздатною ОСОБА_2 , встановити над нею піклування та призначити піклувальником ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, щосуд першої інстанції не надав належної правової оцінки висновку судово-психіатричного експерта №439-ц від 30.10.2024 року, в якому вказано: «Ступінь цих розладів такий, що істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але не позбавляє її цієї здатності повністю».

Стверджує, що в даному випадку відсутні достатні підстави вважати, що ОСОБА_2 за своїм психічним станом на даний час не здатна повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто, є недієздатною, однак, є підстави для визнання ОСОБА_2 обмежено дієздатною та встановлення над нею піклування.

Заявник ОСОБА_4 також подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2025 року в частині відмови в призначенні опікуна, та ухвалити нове рішення яким встановити над ОСОБА_2 опіку та призначити ОСОБА_1 її опікуном.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що заявником було подано повний пакет документів, який передбачено пунктом 3 Правил опіки та піклування № 34/166131/88 від 26.05.1999 року. При цьому, заявник має превалююче право бути опікуном своєї рідної матері, як син.

Вказує, що Томашівською сільською радою було допущене зловживання правом. А саме - Томашівською сільською радою нібито виконувались ухвали суду, але при цьому маніпулювали процесуальним правом, уникаючи виконання ухвал суду подавали рішення про доцільність в призначенні ОСОБА_1 піклувальником та про недоцільність призначення ОСОБА_1 опікуном. Зокрема, Томашівською сільською радою при наданні висновків опікунської ради спотворювався висновок судово-психіатричної експертизи № 439-ц від 30.10.2024 року.

Зазначає, що судом порушено норми процесуального права, в частині щодо непритягнення відповідальних осіб Томашівської сільської ради до відповідальності за умисне невиконання ухвал суду та за зловживання правом відповідно ст. 44 ЦПК України.

Представниця ОСОБА_2 адвокат Ковальчук Н.О. також подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Просить суд скасувати рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2025 року в частині відмови в призначенні опікуна, та ухвалити нове рішення яким встановити над ОСОБА_2 опіку та призначити ОСОБА_1 її опікуном.

Посилається на те, що призначення опікуна над недієздатною особою здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинно відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України.

Вказує, що при розгляді даної справи суд двічі постановлював ухвали (від 23.12.2024 та 30.01.2025), якими зобов?язував Томашівську сільську раду надати до суду подання органу опіки і піклування про доцільність (недоцільність) призначення ОСОБА_1 опікуном над матір?ю ОСОБА_2 , але Томашівською сільською радою дані ухвали, які набрали законної сили, виконані не були.

Натомість, Томашівська сільська рада надавали до суду: Рішення «про затвердження висновків опікунської ради при виконавчому комітеті Томашівської сільської ради з питань опіки та піклування над повнолітніми недієздатними та обмежено дієздатними особами» від 29.01.2025 р. та від 24.02.2025, яким вирішили затвердити висновок про доцільність в призначенні ОСОБА_1 піклувальником; та затвердити висновок про недоцільність призначити ОСОБА_1 опікуном.

Від Томашівської сільської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , у якомувказано, що висновок суду першої інстанції в частині відмови в призначенні опікуна законний та обґрунтований, тому підстави для скасування рішення суду в цій частині та ухвалення нового рішення в такій частині відсутні. Просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Ковальчук Н.О., залишити без задоволення, а рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2025 року в частині відмови в призначенні ОСОБА_1 опікуном - без змін.

В судовому засіданні в апеляційному суді взяли участь представниця заявника ОСОБА_1 адвокат Білоус Т.Г., та представниця ОСОБА_5 адвокат Ковальчук Н.О. які підтрималисвоїапеляційні скарги, просили задовольнити їх з викладених підстав. Проти апеляційної скарги Томашівської сільської ради заперечили.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Томашівськоїсільської ради підлягає задоволенню, а апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_5 слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною (п. 1 ч. 2ст. 293 ЦПК України).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 та визнання ОСОБА_5 недієздатною, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що висновком судово-психіатричної експертизи № 439-ц від 30.10.2024 року встановлено нездатність ОСОБА_5 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що є підставою для визнання її недієздатною, та тимчасово поклав обов`язки опікуна над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Томашівської сільської ради до вирішення питання про призначення опікуна, в порядку визначеному законодавством.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду.

Так, згідно з ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона в наслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду (ст. 40 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 439-ц від 30.10.2024 експертів відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз КНП КОР «ОПНМО», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , страждає на психічний розлад - шизофренію, параноїдну, стан нестійкої ремісії (F20.04 за МКХ-10), який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

За своїм психічним станом на даний час не здатна повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У пункті 22 вказаного експертного висновку зазначено, що під час проведеного обстеження у підекспертної спостерігаються розлади мислення (паралогічне, непослідовне), розлади емоцій (сплощеність емоційних проявів), на фоні зниження критичних здібностей. Однак на даний час у неї не виявлено активних маячних розладів та галюцинаторної симптоматики. Що свідчить про те, що на даний час підекспертна страждає на - шизофренію, параноїдну, стан нестійкої ремісії (F20.04 за МКХ-10). Ступінь цих розладів такий, що істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але не позбавляє її цієї здатності повністю.

Призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

За приписами ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Частина 4 статті 63 ЦК України, визначає, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Таким чином, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

З аналізу наведених норм вбачається, що висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності з умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не можуть покладатися докази, які ґрунтуються на припущеннях.

У постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 195/1605/16-ц (провадження № 61-9500св20), Верховний Суд звернув увагу, що, «встановивши з висновків судово-психіатричних експертиз та інших поданих заявником доказів, що наявний в особи психічний розлад істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто немає абсолютної неспроможності, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов помилкового висновку про визнання її недієздатною відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України».

Як видно зі змісту висновку судово-психіатричної експертизи № 439-ц від 30.10.2024, ОСОБА_2 страждає на психічний розлад, який впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але не позбавляє її цієї здатності повністю. Тобто, висновок експерта не є категоричним та однозначно не свідчить про абсолютну неспроможність ОСОБА_2 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку про відсутність правових підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатною і , відповідно, відсутні також підстави для встановлення над нею опіки.

Доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо існування підстав для встановлення над ОСОБА_2 опіки та призначення ОСОБА_1 її опікуном колегія суддів відхиляє, оскільки ця вимога є похідною від вимоги про визнання ОСОБА_2 недієздатною, в той час як апеляційним судом установлена відсутність підстав для задоволення заяви і в цій частині.

При цьому, колегія суддів зауважує, що у матеріалах справи міститься рішення виконавчого комітету Томашівської сільської ради від 24 лютого 2025 року № 05/9, яким затверджено висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Томашівської сільської ради з питань опіки та піклування над повнолітніми недієздатними та обмежено дієздатними особами про недоцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над матір`ю ОСОБА_2 , відповідно до ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2025 року у справі № 381/3787/24.

Вимоги апеляційної скарги Томашівської сільської ради щодо розгляду питання про визнання обмежено дієздатною ОСОБА_2 , встановлення над нею піклування та призначення піклувальником ОСОБА_1 не можуть бути розглянуті апеляційним судом, оскільки такі вимоги не заявлялись ОСОБА_1 у поданій ним заяві та не були предметом розгляду у суді першої інстанції.

Отже, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, дослідивши всебічно, повно та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які учасники посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 у зв`язку із недоведеністюйого вимог.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК Українипідставами для скасування судового рішенняповністюабочастково та ухвалення нового рішення у відповіднійчастиніабозміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись статтями 365, 367, 369, 374, 375, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

АпеляційнускаргуТомашівськоїсільської радизадовольнити частково.

Апеляційніскарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2025 року в частині задоволених вимог про визнання недієздатною ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ) та тимчасове покладення обов`язків опікуна над недієздатною ОСОБА_2 на орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Томашівської сільської ради до вирішення питання про призначення опікуна, в порядку визначеному законодавством, - скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 в цій частині.

Рішення Фастівськогоміськрайонного суду Київськоїобластівід 05 березня 2025 року в іншій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено04 липня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома