КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

секретар Тіткова І.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 28 квітня 2025 року, постановлену в м.Києві в складі судді Гринчака О.І., повний текст якої складений 01 травня 2025 року, в справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ахметової Ліни Едуардівни, стягувач: ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в:

В травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ахметової Л.Е., стягувач: ОСОБА_2 . Зазначав, що 12 квітня 2024 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ахметова Л.Е. прийняла від представника ОСОБА_3 заяву про відкриття виконавчого провадження, але не перевірила актуальність відомостей сторін виконавчого провадження та відповідність виконавчого листа вимогам, визначеним додатком 22 до пункту 29.8 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України. Приватний виконавець безпідставно винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3, постанову про стягнення основної винагороди та розмір мінімальних витрат. Примірники зазначених документів приватний виконавець Ахметова Л.Е. надіслала йому та стягувачу на зазначену у супровідному листі адресу, яка не відповідала фактичній. ОСОБА_1 зазначив, що у нього наявний електронний кабінет, але у порушення вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження на його електронну пошту не направлялися. Відправка приватним виконавцем Ахметовою Л.Е. листів засобами поштового зв`язку є марними витратами його коштів. Постанова про визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження не містить жодних розрахунків та посилань на законодавство, яке б визначало суми за кожним окремим видом витрат. Станом на 28 квітня 2024 року листи від приватного виконавця Ахметової Л.Е. з документами виконавчого провадження йому не надходили, що є порушенням його прав. Приватний виконавець Ахметова Л.Е. не визначила строк та умови самостійного виконання рішення боржником, позбавивши його такого права. ОСОБА_1 просив визнати скаргу на рішення, дії та бездіяльність, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ахметової Л.Е. під час виконання судового рішення у цивільній справі №754/12510/17, у виконавчому провадженні НОМЕР_4, обґрунтованою, а оскаржувані рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ахметової Л.Е. неправомірними.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 28 квітня 2025 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким визнати його скаргу на рішення, дії та бездіяльність, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ахметової Л.Е. під час виконання судового рішення у цивільній справі №754/12510/17, у виконавчому провадженні НОМЕР_4, обґрунтованою, а оскаржувані рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ахметової Л.Е. неправомірними. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Суд першої інстанції не надав належної оцінки його доводам про бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ахметової Л.Е. щодо перевірки відповідності вимогам чинного законодавства наданого їй виконавчого листа, даних учасників виконавчого провадження, неправомірності винесення приватним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження від 12 квітня 2024 року та порушень приватним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» під час надсилання учасникам постанов та інших документів виконавчого провадження, та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення його скарги.

В судове засідання апелянт ОСОБА_1 і стягувач ОСОБА_2 не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Ахметова Л.Е. просить відхилити подану апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Ахметової Л.Е. осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, постановою Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року у справі № 754/12510/17 скасовано рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2023 року і ухвалено нове судове рішення, яким частково задоволений позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнання майна приватною власністю. Визнано за ОСОБА_1 право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію в сумі 660 304 грн. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 50% часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Календула». Визнано за ОСОБА_2 право власності на 50% часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Календула». В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 7-13 т. 1).

На виконання вищевказаної постанови про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації в сумі 660 304 грн.12 квітня 2024 року Деснянським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 754/12510/17. У виконавчому листі вказано дані стягувача: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ; дані боржника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 (а.с. 14, 16 т. 1).

12 квітня 2024 року ОСОБА_3 через свого представника звернулася до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ахметової Л.Е. із заявою про відкриття виконавчого провадження.

12 квітня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ахметовою Л.Е. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 щодо примусового виконання виконавчого листа Деснянського районного суду міста Києва № 754/12510/17 від 12 квітня 2024 року, яка була надіслана сторонам виконавчого провадження 15 квітня 2024 року, що підтверджується чеками про відправку рекомендованої поштової кореспонденції № 195 та №187 (а.с. 12 т.1).

12 квітня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ахметовою Л.Е. також винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, відповідно до якої мінімальні витрати виконавчого провадження становлять 509,00 грн., з яких: 69,00 грн. - плата за користування АСВП, 285,00 грн. - витрати на пересилання постанов виконавчого провадження, 155,00 грн. - витрати на виготовлення постанов виконавчого провадження та супровідних листів до них; постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 66030,40 грн.; постанову про арешт коштів боржника в межах суми звернення стягнення, які також були надіслані учасникам виконавчого провадження (а.с. 21, 22 т. 1).

17 квітня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ахметовою Л.Е. було винесено постанову про арешт майна боржника, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_4 , в межах суми звернення стягнення 726531,01 грн.

26 квітня 2024 року ОСОБА_1 перерахував приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Ахметовій Л.Е. заборгованість за виконавчим провадженням № НОМЕР_3 в розмірі 336646,79 грн. та 390000,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними інструкціями.

29 квітня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ахметовою Л.Е. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_3 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», та постанову про зняття арешту з майна, які були надіслані боржнику та стягувачу (а.с. 34, 25 т. 1).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скарги ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ахметової Л.Е.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такої ухвали суду першої інстанції.

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аналогічні положення містяться також у ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Статтею 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч.1, ч. 3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок/електронний гаманець боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банках, небанківських надавачах платіжних послуг для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Частиною 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Документи виконавчого провадження органам та особам, які мають електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), яка забезпечує обмін документами, надсилаються виключно в електронній формі.

За письмовим зверненням таких осіб документи виконавчого провадження їм додатково надсилаються за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому документі зазначено адреси електронної пошти стягувача та/або боржника, документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та/або боржнику також електронною поштою.

На підставі письмової заяви учасника виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку.

Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку, вважаються врученими, за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

Відповідно до положень ст. 451 ЦПК України оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця має бути спрямоване на відновлення прав скаржника, адже у разі встановлення обґрунтованості скарги суд має визнати оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язати виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) у конкретний спосіб.

ОСОБА_1 в поданій ним скарзі не визначив які саме рішення, дії та бездіяльність, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ахметової Л.Е. він просить визнати неправомірними та у який саме спосіб він просить усунути допущені порушення, поновити його права, що виключає можливість задоволення скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, виданий на підставі постанови Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року виконавчий лист№ 754/12510/17відповідає вимогам ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено обов`язку виконавця на стадії прийняття виконавчого документа до виконання перевіряти актуальність відомостей щодо місця проживання та інших контактних даних учасників виконавчого провадження.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження та інших постанов надсилалися приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ахметовою Л.Е. на адресу стягувача та боржника засобами потового зв`язку, як було передбачено ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». Окремо вимог щодо визнання протиправним дій та скасування постанов виконавця щодо визначення розміру витрат виконавчого провадження та основної винагороди ОСОБА_1 не заявляв.

ОСОБА_1 був обізнаний зі змістом постанови Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року у справі № 754/12510/17 та про відкриття виконавчого провадження. Він фактично виконав вказане рішення суду, перерахувавши 26 квітня 2024 року на рахунок приватного виконавця заборгованість за виконавчим провадженням в загальній сумі 726 646,79 грн. У зв`язку з цим 29 квітня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ахметовою Л.Е. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_3 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», та постанову про зняття арешту з майна.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ахметової Л.Е.

Суд першої інстанції надав належну оцінку доводам скаржника та наявним у матеріалах справи доказам. Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 28 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 липня 2025 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.