Справа № 545/534/25
Провадження № 2/529/236/25
РІШЕННЯ

іменем України

08 липня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Петренко Л.Є.

секретаря Звягольської В.А.

з участю представника позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідачки ОСОБА_3 ,

відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_6 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 , через засоби поштового зв`язку, звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом у якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання дочки ОСОБА_7 до 1/6 частини усіх видів доходів. Позов надійшов до суду 06.02.2025.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 19.01.2023 з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання дочки ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів. 14.02.2023 позивач уклав шлюб з ОСОБА_8 , від даного шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 29.01.2025 Київським районним судом м.Полтави видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дочки ОСОБА_10 в розмірі 1/6 частини усіх видів доходів. Отже у позивача перебувають на утриманні двоє дітей. Також на утриманні позивача перебувають непрацездатні матір ОСОБА_11 та батько ОСОБА_12 , які є пенсіонерами, мають невеликий розмір пенсії та хворіють, батько має 3 групу інвалідності. Вказує, що прожитковий мінімум на дитину у 2025 році становить 3196 грн. Вважає, що для забезпечення потреб обох дітей доцільним є зменшити розмір аліментів до 1/6 частини усіх доходів, що становитиме близько 4800 грн, що є більшим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

18.02.2025 ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області справу передано за підсудністю до Диканського районного суду Полтавської області.

03.04.2025 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

10.04.2025 відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду такої за правилами загального позовного провадження.

11.04.2025 представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Данильчук С.Г. подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позовні вимоги відповідачка не визнає. Так позивач не надав належних та допустимих доказів того, що його матеріальний стан погіршився після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, не надано доказів про відсутність у нього рухомого та нерухомого майна, за рахунок якого він може отримувати доходи. Зазначена підстава позивачем, як народження іншої доньки в іншому шлюбі, не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, про що неодноразово зазначалося у постановах Верховного Суду. Також представник вказує, що наявність на утриманні позивача непрацездатних батьків не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів без підтвердження погіршення майнового стану платника аліментів. Натомість відповідачка не працює, займається вихованням доньки, яка має часті захворювання, що потребує додаткових витрат і свідчить про погіршення матеріального становища відповідача. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Також просить стягнути з позивача на користь відповідачки витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн (а.с.56-76)

28.04.2025 третя особа ОСОБА_6 подала заяву в якій вказує, що вона з позивачем має спільну дитину ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, отримує соціальну допомогу в розмірі 860 грн, аліменти отримує згідно судового наказу. Також вказує, що за усною домовленістю з ОСОБА_5 останній здійснює і її утримання, позов до суду про стягнення аліментів на її утримання вона не подавала. Позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу у її відсутність (а.с.85-86)

05.05.2025 представник позивача ОСОБА_5 адвокат Значенко С.В. подав відповідь на відзив. Вказує, що у позивача відбулася зміна як матеріального становища так і сімейного. Після рішення суду про стягнення аліментів до теперішнього часу на утриманні позивача перебуває 4 особи це малолітня дитини від другого шлюбу, дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, батько позивача, який з квітня 2023 року не працює та матір. У позивача відсутнє нерухоме майно, кошти від продажу майна сумісно нажитого в шлюбу з відповідачем останньою отримано згідно розписки. Посилаючись на висновки Верховного Суду зазначає, що кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дітей. Доказів того, що відповідачка несе додаткові витрати на дитину суду не надано (а.с.98-101)

12.05.2025 представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Данильчук С.Г. подав заперечення на відповідь на відзив. Посилаючись на висновки Верховного Суду вказує, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають (а.с.118-120)

13.05.2025 представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Данильчук С.Г. подав клопотання про витребування доказів.

14.05.2025 представник позивача ОСОБА_5 адвокат Значенко С.В. подав клопотання про долучення доказів.

12.06.2025 представник позивача ОСОБА_5 адвокат Воронцова А.А. подала клопотання про долучення доказів.

12.06.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надавши письмові пояснення. Вказує, що на його утриманні перебуває дитина від другого шлюбу, дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною та його непрацездатні батьки. Дочці ОСОБА_14 8 років, ходить до 2 класу, гуртків не відвідує, ходить до групи продовженого дня, відповідачка ніде не працює, хоча є працездатною та має таку можливість. Іноді відповідачка привозить доньку до його батьків, де вона перебуває стільки скільки потрібно відповідачці. Також усі канікули, які є у школі дочка перебуває у його батьків в с.Ваці, усі витрати на цей час на дитину несе він. Окрім аліментів на дитину він також оплачує інші потреби дитини, купівля планшета, одягу, взуття, іграшок, поповнення її мобільного телефона. Вказує, що обоє батьків повинні приймати участь в утриманні дитини, проте відповідачка не працює. Натомість він є учасником бойових дій, з 2015 року знаходиться на захисті України і по даний час. Також вказує, що любить своїх дітей однаково, по можливості проводить з ними час і хоче щоб його діти були в рівних умовах і він щоб сплачував аліменти згідно закону в розмірі 1/3 доходів на обох дітей (а.с.154-155)

Представник позивача ОСОБА_5 адвокат Воронцова А.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Вказала, що позивач сплачує аліменти на дочку ОСОБА_14 у розмірі частини доходів та на дочку ОСОБА_10 в розмірі 1/6 частини доходів. Також утримує дружину, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, з дружиною ОСОБА_6 спільно не проживають. Також утримує батьків пенсіонерів. З 2022 року позивач в ЗСУ по мобілізації. Вважає, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів на першу дитину у позивача змінився сімейний та матеріальний стан. Крім того вказує, що дочці ОСОБА_14 він купляє речі, купив планшет, здійснює поповнення мобільного телефону, зустрічається з дочкою коли є така можливість. Також багато часу дочка ОСОБА_14 проводить у його батьків, які її забирають до себе. В цей період усі витрати на дитину несуть батьки та він. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Вказала, що позивач речей дочці не купляє, планшет він купляв попередній ще коли перебували у шлюбі. Дійсно у батьків позивача дочка буває на канікулах, вони приїздять та забирають дочку до себе. В цей час витрати несуть вони. Аліменти вона отримує, на початку 2025 року була затримка, але потім заборгованість була сплачена. Вона проживає у будинку батька разом із дочкою та співмешканцем, який теж є військовослужбовцем. Гуртки дитина не відвідує, іноді хворіє. На протязі 2023-2025 років вона періодично працювала продавцем, певний період офіційно, а частину неофіційно, наразі не працює. На початку 2025 року позивач продав будинок, який був їх спільною сумісною власністю і частину коштів 70 000 грн передав їй, вона цього не заперечує.

Представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат Данильчук С.Г. заперечив проти позовних вимог. Вказує, що доходи позивача поліпшилися, а не погіршилися, тому він має змогу сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі. Наявність у позивача іншої дитини та дружини на утриманні не є підставою для зменшення розміру аліментів, про що неодноразово вказував Верховний Суд у своїй практиці. Перебування батьків на утриманні позивача не доведено матеріалами справи. Разом з тим відповідачка тимчасово не працює, здійснює догляд за дитиною, яка часто хворіє. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача на користь відповідачки понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Третя особа ОСОБА_6 подала заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу у її відсутність (а.с.85-86)

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що позивач ОСОБА_5 є батьком неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 19.01.2023 ухвалено стягувати з ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_4 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі частина усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.12.2022 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.13-15).

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 , станом на грудень 2024 року у ОСОБА_5 відсутня заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому листу від 28.03.2023 (а.с. 16).

Як вбачається зі звіту про здійснення відрахувань НОМЕР_1 , з ОСОБА_5 у березні-травні 2025 року проводилися відрахування за двома виконавчими листами (а.с.152,153)

Згідно витягу з Реєстра речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 нерухомого майна не має (а.с.103)

Відповідно до витягу з Державного реєстра фізичних осіб-платників податків з січня 2023 по 1 квартал 2025 року ОСОБА_5 отримує виплати, як військовослужбовець (а.с.134-136)

14.02.2023 позивач ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_15 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10)

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_9 , батьками якої є позивач ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.11)

29.01.2025 Київським районним судом м.Полтави видано судовий наказ, яким вирішено стягувати з ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.01.2025 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.17).

Як вбачається з письмової заяви третьої особи дружини позивача ОСОБА_6 остання на даний час не працює, оскільки перебуває по догляду за дитиною, отримує соціальну допомогу в розмірі 860 грн, інших доходів не має. З ОСОБА_5 на її користь на утримання дитини стягуються аліменти в розмірі 1/6 його доходів. Аліменти вона отримує в повному обсязі. За домовленістю з позивачем, ОСОБА_5 в добровільному порядку здійснює її утримання до досягнення дитиною 3 років (а.с.85).

Також третьою особою ОСОБА_6 надано копію трудової книжки з якої вбачається, що остання 21.01.2020 звільнена з роботи, запису про працевлаштування немає (а.с.96) та реєстр державного соціального страхування, де зазначено доходи ОСОБА_6 (а.с.92)

Як вбачається з копії трудової книжки відповідачки ОСОБА_4 остання працювала на посаді продавця з 07.02.2023 по 01.03.2023; з 02.10.2023 по 31.01.2024; з 11.12.2024 по 31.01.2025. Отримання доходу підтверджується реєстром державного соціального страхування (а.с.63-65)

З 17.08.2023 по 01.10.2023 отримувала соціальну допомогу, про що зазначено у трудовій книжці відповідачки (а.с.63)

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 проживає у будинку свого батька, власного житла немає. Проживає з співмешканцем, який є військовослужбовцем та дочкою. В судовому засіданні відповідачка підтвердила, що на протязі 2023-2025 років працювала періодично продавцем, наразі не працює. Також встановлено, що дитина ОСОБА_7 навчається у 3-му класі, гуртки не відвідує, на шкільних канікулах (осінні, весняні) перебуває у батьків позивача, також під час літніх канікул періодично перебуває у останніх.

Також в ході судового розгляду встановлено, що на початку 2025 року позивач продав нерухоме майно (будинок), який був спільно набутий ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і частину коштів за продаж цього майна 70 000 грн отримала відповідачка ОСОБА_4 , що не заперечувалося останньою в судовому засіданні.

Щодо тверджень позивача про утримання непрацездатних батьків слід зазначити наступне.

На підтвердження цього позивачем надано реєстри державного соціального страхування ОСОБА_11 (матері позивача) та ОСОБА_12 (батька позивача), де зазначені їх доходи та довідка про те, що батько позивача є інвалідом 3 групи та письмові пояснення батьків.

При цьому надані письмові пояснення батьків позивача суд не бере до уваги, оскільки останні не були допитані в судовому засіданні в якості свідків. Інших доказів на підтвердження перебування батьків на утриманні позивача матеріали справи не містять. Таким чином твердження позивача про перебування батьків на його утриманні не підтверджені належними доказами.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.10.2023, справа № 682/2454/22-ц.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати.

Крім того, ухвалюючи рішення про зменшення розміру аліментів, суд повинен виходити також з інтересів дитини, на утримання якої сплачуються зазначені аліменти. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду України від 28.05.2021 року у справі №715/2073/20.

Оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності судом встановлено, що після ухвалення рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання дочки ОСОБА_14 , тобто з лютого 2023 року у позивача змінився сімейний та матеріальний стан, оскільки позивач 14.02.2023 уклав шлюб з ОСОБА_15 , а ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилася дочка ОСОБА_9 . З січня 2025 року з ОСОБА_5 стягуються також аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини усіх його доходів, що на підставі положень статті 192 СК України підставою для зміни розміру аліментів.

При цьому суд також враховує, що визначений розмір аліментів на рівні 1/4 частини від заробітку на одну дитину призводить до дисбалансу матеріального забезпечення іншої дитини, народженої у повторному шлюбі. Враховуючи рівність прав дітей на матеріальне утримання від одного батька, суд дійшов висновку, що визначений раніше розмір аліментів на дитину підлягає зміні, а тому наявні підстави для його зменшення до 1/6 частини.

Такий розмір аліментів забезпечуватиме потреби неповнолітньої ОСОБА_7 , буде достатнім для її розвитку, а також забезпечить баланс якнайкращих інтересів обох дітей.

Щодо тверджень представника відповідачки про те, що дохід позивача поліпшився, а не погіршився, то суд зазначає наступне. Згідно довідки про доходи позивача, ОСОБА_5 є військовослужбовцем, дійсно з грудня 2024 року його дохід підвищився та кожного місяця є різним. Як вказує представник позивача ОСОБА_5 виконує бойові завдання і йому нараховується за це відповідна доплата. Слід зазначити, що такі доплати військовослужбовцям є додатковими виплатами, які пов`язані із особливим характером служби та обмежені строком дії воєнного стану в Україні, тому не можуть розглядатись як постійне джерело доходу. Позивач є військовослужбовцем по мобілізації, інших доходів не має.

Крім того не доведено належними доказами і твердження представника позивача про те, що дитина ОСОБА_14 часто хворіє, а тому відповідачка потребує коштів на лікування.

Також суд звертає увагу, що у майбутньому у разі настання обставин, передбачених ст. 192 СК України одержувач аліментів не обмежена у праві звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо заяви представника відповідачки про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн, то така заява не підлягає задоволенню, враховуючи те, що позов задоволений, а тому такі витрати покладаються на відповідачку на підставі пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 12, 13, 76, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на підставі рішення Диканського районного суду Полтавської області від 19.01.2023 (справа № 529/1485/22).

Стягувати щомісячно з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 10.07.2025

Головуюча Л.Є. Петренко