УХВАЛА

19 червня 2025 року

м. Київ

справа № 755/20119/21-ц

провадження № 61-6682ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київпастранс», треті особи: директор Комунального підприємства «Київпастранс» Левченко Дмитро Валентинович, директор філії Комунального підприємства «Київпастранс» Дарницьке трамвайне ремонтно-експлуатаційне депо Горейко Володимир Володимирович, про визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Київпастранс», треті особи: директор Комунального підприємства «Київпастранс» Левченко Д. В., директор філії Комунального підприємства «Київпастранс» Дарницьке трамвайне ремонтно-експлуатаційне депо Горейко В. В., про визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 07 травня 2024 року

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 07 травня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

21 січня 2025 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2025 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року повернуто заявнику.

15 лютого 2025 року ОСОБА_1 вдруге подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду

від 04 грудня 2024 року, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги. Заявнику запропоновано надіслати на адресу суду нову редакцію касаційної скарги, яка має відповідати вимогам статті 392 ЦПК України, та в якій зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи; надати документ про сплату судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

20 травня 2025 року ОСОБА_1 втретє подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року.

Проте, повторно подана касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження та підлягає поверненню з наступних підстав.

За змістом статей 185, 393 ЦПК України повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Натомість, обставини, які стали підставою для повернення касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2025 року існувати не перестали, оскільки ОСОБА_1 не врахувавши викладені у вказаній ухвалі роз`яснення, повторно подав касаційну скаргу не вказавши підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення передбаченого статтею 389 ЦПК України.

Об`єктивних перешкод для виконання роз`яснень викладених в ухвалі Верховного Суду від 13 березня 2025 року ОСОБА_1 не навів та Верховний Суд їх не встановив.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Оскільки заявником при зверненні втретє до Верховного Суду із касаційною скаргою на те саме судове рішення не було усунуто обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2025 року (провадження № 61-1882ск25), вдруге подана та оформлена в аналогічний спосіб касаційна скарга у цій справі також підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Керуючись статтями 43, 44, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун