Справа №705/1329/25
2/705/1753/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої - судді Гудзенко В.Л.

при секретарі судового засідання Музичук Л.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом Уманської окружної прокуратури, що подана в інтересах Паланської сільської ради до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про витребування земельної ділянки та скасування реєстрації земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Уманського міськрайонного суду Черкаської області знаходиться цивільна справа за позовом Уманської окружної прокуратури, що подана в інтересах Паланської сільської ради до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про витребування земельної ділянки та скасування реєстрації земельної ділянки.

Ухвалою судді від 12 березня 2025 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого судового засідання.

В підготовчому засіданні представником відповідача адвокатом Мазуренко Ю.В. заявлено клопотання про залишення позовної заяви без руху, оскільки позивачем не надано експертно-грошової оцінки спірної земельної ділянки, чинної на дату подання позовної заяви та доказів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, з урахуванням того, що 09 квітня 2025 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» №4292-ІX від 12 березня 2025 року, яким, серед іншого, внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України.

Після відкриття провадження у справі судом встановлено недоліки позовної заяви, які перешкоджають судочинству, оскільки у відповідності до ч. 5 ст. 390 ЦК України умовою вирішення даного спору є попереднє внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості спірного майна на депозитний рахунок суду.

04.07.2025 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області вказану позовну заяву залишено без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснено позивачеві, що якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде залишена без розгляду.

Дана ухвала була вручена 04.07.2025 прокурору Уманської окружної прокуратури Бурлаці В.П., що підтверджується письмовою розпискою, яка міститься у матеріалах справи.

07.07.2025 на адресу суду від Уманської окружної прокуратури надійшли додаткові пояснення у справі, у яких вказано, що відповідач при купівлі спірної земельної ділянки у ОСОБА_2 діяв недобросовісно. У позові стверджують про обізнаність ОСОБА_1 щодо незаконності виділення земельної ділянки та його недобросовісність у спірних правовідносинах. При цьому, механізм компенсації вартості майна, яке незаконно вибуло з володіння держави чи територіальної громади, застосовується виключно у разі, якщо відповідачем за позовом прокурора є добросовісний набувач. Вирішення питання щодо добросовісності /недобросовісності відповідача у спірних правовідносинах має здійснюватися судом на стадії ухвалення рішення і він не вправі відхиляти ці твердження позивача на стадії розгляду справи. Невнесення прокурором вартості майна виключає можливість постановлення рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача, але не виключає можливість розгляду справи за позовом прокурора та ухвалення судом рішення про витребування майна у недобросовісного набувача. При цьому у випадку підтвердження в ході судового розгляду недобросовісності набувача суд задовольняє позов без застосування частини п`ятої статті 390 ЦК України, а у разі спростування відповідних доводів прокурора і встановлення обставин добросовісності відповідача відмовляє у задоволенні позову, застосовуючи частину п`яту статті 390 ЦК України, з огляду на невнесення прокурором вартості майна на депозитний рахунок суду. Положення Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача», в частині умов та порядку компенсації добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна не застосовуються до спірних правовідносин, адже прокурор стверджує про недобросовісність відповідача ОСОБА_1 . Абзац другий частини четвертої статті 177 ЦПК України, посиланням на який обґрунтована ухвала Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.07.2025, не має зворотної дії в часі. На підставі викладеного, посилаючись на норми чинного законодавства України, просять продовжити розгляд справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд обґрунтовано зобов`язав позивача здійснити передбачені Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» № 4292-IX від 12.03.2025 дії з метою забезпечення подальшого справедливого вирішення спору з дотриманням вимог Закону.

09.04.2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача», яким статтю 390 ЦК України доповнено частиною п`ятою наступного змісту: «5. Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.

Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України«Про приватизацію державного житлового фонду».

Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».

У статті 391 ЦК України доповнено частиною другою такого змісту: «2. Якщо органом державної влади або органом місцевого самоврядування, незалежно від того, чи мав такий орган відповідні повноваження, вчинялися будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, в результаті яких набувачем такого майна став суб`єкт права приватної власності, спори щодо володіння та/або розпоряджання, та/або користування таким майном відповідним органом державної влади або органом місцевого самоврядування вирішуються на підставі статей 387 і 388 цього Кодексу»;

Частину четверту статті 177 ЦПК України доповнено абзацом другим такого змісту: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».

Статтю 265 ЦПК України доповнено частиною чотирнадцятою такого змісту: «14. У разі відмови у задоволенні позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду суд вирішує питання про повернення позивачу внесених ним на депозитний рахунок суду грошових коштів як компенсації вартості майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, а у разі задоволення позову - про перерахування грошових коштів на користь добросовісного набувача».

У пункті 2 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону №4292-ІХ зазначено, що положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо: нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом; нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.

Таким чином, вищевказаним Законом встановлено зворотну дію в часі його положень в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом.

Порядок такої компенсації врегульовується не тільки абзацом другим ч.4 ст.177 ЦПК України, як зазначає у своїх запереченнях прокурор, а й нормами ч.5 ст.390 ЦК України у діючій редакції, відповідно до яких, суд у разі задоволення позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача суд повинен одночасно вирішити питання про здійснення компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, суд постановляє лише за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду.

Окрім цього, законодавцем у ч.5 ст.390 ЦК України закріплено, що перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Щодо тверджень прокурора про невідповідність положень Закону №4292-ІХ від 12.03.2025 року щодо його зворотності дії в часі слід зазначити, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Однак, згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст.58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 року №1-зп, від 09.02.1999 року № 1-рп/99, від 05.04.2001 року №3-рп/2001, від 13.03.2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Єдиний виняток з даного правила, закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, складають випадки, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи, але це положення стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Суд звертає увагу на те, що положення Закону №4292-ІХ від 12.03.2025 року як раз і пом`якшують цивільно-правову відповідальність добросовісних набувачів, яким у даній справі за результатами її розгляду може бути встановлено відповідача - фізичну особу, звільняючи їх від обов`язку пред`явлення окремого позову до держави чи територіальної громади у разі задоволення позову про витребування нерухомого майна та захищають такого добросовісного набувача шляхом одночасного вирішення судом при витребуванні з його володіння нерухомого майна питання щодо компенсації вартості цього майна за рахунок грошових коштів, внесених на депозитний рахунок суду.

Відтак, суд доходить висновку, що цей Закон має зворотну дію в часі, зокрема як у частині застосування абзацу 2 ч.4 ст.177 ЦПК України, так і положень ч.5 ст.390 ЦК України.

Тому станом на 14 липня 2025 року ухвала про залишення позову без руху не була виконана позивачем.

Відсутність поданої експертної оцінки земельної ділянки та документів про внесення грошових коштів на депозитний рахунок суду свідчить про невиконання позивачем процесуального обов`язку, передбаченого імперативними нормами ЦПК України та ЦК України.

Слід врахувати, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права на доступ до правосуддя з огляду на усталену практику Європейського суду з прав людини, оскільки положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків, однак право на суд не є абсолютним і воно може бути обмежено, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У даному випадку суд враховує, що за змістом ч.5 ст.12 ЦК України добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне. Добросовісність є однією із загальних засад цивільного законодавства згідно з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України.

Оцінка наданих сторонами доказів на підтвердження заявлених вимог та заперечень, зокрема щодо добросовісності чи недобросовісності відповідача у справі як кінцевого набувача спірного майна здійснюється судом при ухваленні рішення у справі, а не на стадії підготовчого провадження у справі.

Водночас із урахуванням внесених відповідно до Закону №4292-ІХ від 12.03.2025 року змін до ст.390 ЦК України, невнесення позивачем на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного нерухомого майна, є підставою для ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позову про витребування майна від добросовісного набувача, що в свою чергу призведе до позбавлення органу державної влади чи прокурора права на повторне звернення до суду із аналогічним позовом та є перешкодою для захисту порушених прав та інтересів держави. В той час як висновок суду про недобросовісність набувача матиме своїм наслідком повернення позивачу внесених на депозитний рахунок суду грошових коштів як компенсації вартості майна.

Разом з тим, 09.07.2025 на адресу суду від Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області надійшла заява про відстрочку (розстрочку) виконання ухвали суду від 04.07.2025. У заяві вказано, що оскільки Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» набрав чинності 09.04.2025 року, тому коштів у кошторисі доходів та видатків на 2025 рік Черкаською обласною прокуратурою, для виконання вищезазначеної норми закону, не передбачені, тому Паланська сільська рада бере на себе зобов`язання щодо замовлення проведення експертно-грошової оцінки спірної земельної ділянки та внесення на депозитний рахунок суду коштів у розмірі вартості земельної ділянки, яка є предметом спору. На даний час виконання ухвали суду є неможливим, оскільки існує необхідність прийняття відповідних рішень на сесії Паланської сільської ради згідно з Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Просять відстрочити (розстрочити) виконання ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 липня 2025 рішення строком на 60 днів.

За вимогами ч.ч. 1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175,177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Це проміжна процесуальна дія суду, спрямована на надання позивачу можливості усунути недоліки свого звернення до суду.

Зазначений в ухвалі суду строк для усунення недоліків є чітко визначеним і не підлягає продовженню або зміні за клопотанням сторони. Такий строк не підлягає жодному «відстроченню» чи «розстроченню», оскільки не має характеру зобов`язання, що виконується примусово.

Водночас ухвала про залишення позову без руху не є судовим рішенням, яке підлягає примусовому виконанню, а отже не підлягає відстрочці чи розстрочці у порядку ст.?435 ЦПК України.

Суд виходить із того, що забезпечення сталості процесуальних строків є елементом принципу правової визначеності. Зупинення чи відстрочення таких строків без належних правових підстав суперечить завданням цивільного судочинства.

Отже, суд, керуючись принципом розумності, передбачуваності правових наслідків і верховенства процесуального порядку, не вбачає підстав для задоволення даного клопотання.

Відповідно до ч.12,13 ст. 187 ЦПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

При цьому норми діючого цивільного процесуального законодавства не наділяють суд повноваженнями щодо продовження розгляду справи у разі невиконання позивачем ухвали суду про залишення позову без руху.

Згідно п.8 ч.1 та ч.2 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Повернення заяви через те, що позивач не виконав вимог ухвали суду про залишення заяви без руху та не усунув недоліків такої заяви, не порушує гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право на доступ заявника до суду і не нівелює його суті. Зазначене повернення заяви забезпечує юридичну визначеність у правовідносинах суду з позивачем, який не виконав вимог чинної ухвали.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у строк вказаний судом, позовну заяву слід залишити без розгляду, у відповідності до ч.13 ст. 187 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 131, 175, 185, 260-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Уманської окружної прокуратури, що подана в інтересах Паланської сільської ради до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про витребування земельної ділянки та скасування реєстрації земельної ділянки- залишити без розгляду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.Л. Гудзенко