Справа № 638/1027/25
Провадження № 2/638/2876/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретарів Дудка Є.М.,

за участю

представника позивача Кисельової Н.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Шевченківського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Ізюмської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

22.01.2025 позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказує, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Ізюмського міськрайонного суду м. Харкова від 18.01.2008 відповідач вже була позбавлена батьківських прав стосовно ОСОБА_4 , 2005 року народження. Батько малолітнього ОСОБА_2 ОСОБА_5 мешкає окремо. Батько малолітньої ОСОБА_3 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 20.09.2024 малолітні діти перебувають на профілактичному обліку у служби у справах дітей, як діти, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю батьківських обов`язків, вживанням алкоголю та жорстким поводженням по відношенню до них. Родина ОСОБА_1 перебуває під соціальним супроводом у Ізюмському міському центрі соціальних служб. У 2021 малолітні діти перебували на профілактичному обліку служби у справах дітей, з 12.05.2021 по 13.08.2021 були влаштовані до Ізюмського центру соціально- психологічної реабілітації дітей з приводу неналежного виконання матір`ю батьківських обов`язків, яка систематично вживала алкогольні напої та згодом повернути до родини, після проходження матір`ю лікування від алкогольної залежності. Після деокупації м. Ізюм у 2023 році родина ОСОБА_1 виїжджала до Німеччини, де малолітні діти вилучалися з причини зловживання матір`ю алкоголем, що створило загрозу життю та здоров`ю дітей. Восени 2024 ОСОБА_1 повернулася разом з дітьми до міста Ізюма. Ізюмський ліцей №6 повідомив, що мати недостатньо бере участь у житті, розвитку та вихованні своїх дітей. ОСОБА_1 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. Перебування дітей у родин несло загрозу їх життю та здоров`ю, діти були негайно вилучені та направлені на медичне обстеження з подальшим влаштуванням до родини патронатного виховання. У зв`язку з чим позивач просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь дітей у розмірі 1/3 частина від доходу відповідача.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2025 вказану справу передано в провадженні судді Семіряд І.В.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом направлено запити до Реєстру територіальної громади міста Харкова, Єдиного державного демографічного реєстру та Головного управління ДМС України в Харківській області.

28.01.2025 ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова відкрито загальне провадження у справі, призначено судове засідання.

20.03.2025 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

ЗУ «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-IX від 26.02.2025, який набрав чинності 25.04.2025, змінено найменування місцевих загальних судів, зокрема Дзержинський районний суд м. Харкова змінено на Шевченківський районний суд м. Харкова. Зміна найменування місцевого загального суду не призвела до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_9 , яка брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, позов підтримала, просила задовольнити, з підстав, викладених у позові. Додатково зазначила, що діти перебувають у родині у Олексіївській громаді Лозівського району, Служба зв`язок з родиною підтримує, діти переймаються, що їх маті почала знову вживати алкогольні напої. ОСОБА_10 вже була позбавлена батьківських прав стосовно іншої дитини.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила не позбавляти її батьківських прав, зазначила, що дійсно раніше зловживала алкогольними напоями, але зараз пройшла курс лікування та не вживає алкоголь, умови вдома нормальні для проживання дітей.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до приписів ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряжаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження серія НОМЕР_1 та серія НОМЕР_2 відповідно.

Начальник ССД Ізюмської міської ради звернулася до Ізюмського РУП ГУ НП в Х/о, листом начальника Ізюмського РУП ГУ НП в Х/о від 19.11.2024 повідомлено Службу, що з ОСОБА_1 було проведено профілактичну бесіду щодо поведінки по відношенню до своїх малолітніх дітей. На ОСОБА_1 було складено адміністративний матеріал за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

06.11.2024 начальникові ССД Ізюмської міської ради надійшло повідомлення про сім`ю, яка перебуває у складних життєвих обставинах, у якому зазначено, що 05.11.2024 фахівцями Ізюмського міського центру соціальних служб було в черговий раз відвідано родину ОСОБА_1 , яка з 19.09.2024 знаходиться під соціальним супроводом у Центрі з причин потрапляння у складі життєві умови. ОСОБА_1 проживає з дітьми. Під час візиту установлено, що ОСОБА_1 не виконує належним чином батьківські обов`язки, не здатна налагодити зв`язок зі своїм сином ОСОБА_2 через постійні сварки. Під час відвідування діти не були під`єднані до уроків, у квартирі перебував сторонній чоловік, під час попереднього візиту він також був. ОСОБА_1 та чоловік перебували у нетверезому стані. ОСОБА_1 пояснила, що чоловік це військовий, він мешкає тимчасово. Між військовим та сином ОСОБА_1 виникають постійні суперечки. Зі слів ОСОБА_2 , чоловік намагається його виховувати, що призводить до постійних конфліктів. Центром проведено профілактичну бесіду та надано рекомендації. З слів сусідів було з`ясовано, що у родині ОСОБА_1 постійно знаходиться сторонні особи (чоловіку) у нетверезому стані, з якими вона зловживає алкоголь у присутності дітей.

27.12.2024 директором Ізюмського ліцею №6 Ізюмської міської ради надано інформацію начальникові Служби у справах дітей Ізюмської міської ради, у якій повідомлено, що ОСОБА_1 недостатньо активно бере участь у житті, вихованні та розвитку своїх малолітніх дітей. Спостерігається недостатній контроль за поведінкою дітей та відсутність належної підтримки у важливих аспектах їх розвитку. ОСОБА_1 на зв`язок з класним керівником виходиться не завжди. Інколи, коли діти відсутні на уроках в синхроному режимі, слухавку зовсім не бере. Не завжди своєчасно повідомляє про причину відсутності дітей. Батьківські збори не відвідує, не контролює систематичність виконання домашніх завдань, успішністю, особливо свого сина ОСОБА_2 , не цікавиться, не підтримує зв`язок з вчителями. Поставилася безвідповідальна в організації оздоровлення сина ОСОБА_2 в санаторії «Прикарпатський» через зловживання алкоголем. Дитина оздоровилася завдяки сприянню відділу освіти, класного керівника та родичів. Був випадок, що під час синхронного уроку ОСОБА_2 відповідачів і в його адресу мати нецензурно висловлювалася. Через байдуже ставлення діти не отримують належного рівня освіти та розвитку.

08.01.2025 начальнику Служб у справах дітей Ізюмської міської ради надійшло повідомлення про сім`ю/особу, яка перебуває у складних життєвих обставинах ОСОБА_1 , з наступним змістом: 06.01.2025 до Ізюмського міського центру соціальних служб надійшло повідомлення від матері ОСОБА_1 про те, що її донька веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями зі сторонніми особами, у присутності дітей Фахівцями центрі було відвідано родину ОСОБА_1 , про що складено відповідний акт. За період перебування родини під соціальним супроводом з родиною постійно проводилися соціальні роботи, надавалися соціальні послуги відповідно до потреб, залучалися психолог, надавалися консультації та рекомендації на які ОСОБА_1 не зважала та не брала до уваги.

ССД Ізюмської міської ради спільно з інспектором ЮП СП Ізюмського РУП складено акти обстеження умов проживання з метою з`ясування обставин, обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Так, у акті від 11.09.2024 зазначено, що під час відвідування ОСОБА_1 поводила себе агресивно, погрожувала, вижалась нецензурно, присутній запах алкоголю. Дитина одна перебувала у сусідки, а інша баби.

У акт від 09.01.2025 зазначено, що у родині постійні сварки, мати зловживає алкоголем під час відвідування мати у нетверезому стані, також перебуває сторонній чоловік. Діти брудні, занедбані, у брудному одязі.

У акті від 04.11.2024 вказано, що у родині немає порозуміння, мати зловживає алкоголем, не виконує належним чином батьківські обов`язки

14.01.2025 начальником Ізюмської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області видано розпорядження №0062-ВС, яким негайно відібрано малолітніх ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у матері ОСОБА_1 . Направлено малолітніх до КНП ХОР «Обласна дитяча лікарня» на обстеження в умовах стаціонару. У акті зазначено, що для дітей не створено належних умов проживання, немає окремих спальних місць, відповідних меблів для навчання, діти не охайні, у брудному одязі, з неприємним запахом, не забезпечені повноцінним харчування. У родині постійні сварки, під час відвідування родини ОСОБА_1 перебуває у стан алкогольного сп`яніння, у кімнаті перебувають сторонні чоловіки у військовій формі, у стані алкогольного сп`яніння. Діти занедбані, брудні.

На комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради, яка відбулася 20.02.2025, складено висновок щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітніх дітей. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням, навчанням і розвитком дітей, не піклується про їх здоров`я, фізичних та духовний, моральний розвиток, не створила належні умови для розвитку їх природніх здібностей, не готує їх до самостійного життя та праці, в інтересах малолітніх дітей Комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітній дітей.

Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

За правилами ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Згідно з частиною першою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач як підставу позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 зазначив те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні дітей, не піклується про них, про їх стан здоров`я та духовний розвиток, не проявляє батьківської турботи, вона неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

При вирішенні такої категорії спорів суди повинні мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особистості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, зокрема вказане висловлено у постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 11 вересня 2020 року у справі № 357/12295/18,

від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 06 вересня 2023 року у справі № 545/560/21), від 29.11.2023 у справі №607/15704/22, від 22.11.2023 у справі №214/5134/22, від 07.02.2024 у справі №401/1944/22.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Наведене узгоджується з висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 180/1954/19, від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18, від 09 листопада 2020 року у справі № 753/9433/17, від 02 листопада 2020 року у справі № 552/2947/19, від 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17, від 12 вересня 2023 року у справі № 213/2822/21.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач ОСОБА_1 притягувалась до кримінальної чи адміністративної відповідальності, у зв`язку із неналежним поводженням щодо дитини, вчиняла будь-яке насильство стосовно неї. Посилання позивача на те, що ОСОБА_1 була неодноразово притягнута до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків нічим не підтверджені, не надано жодного доказу про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. Лист Ізюмського РУП ГУ НП в Х/о свідчить лише про те, що стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 184 КУпАП, чи направлені матеріали справи до суду, чи була судом ухвалена постанова про притягнення до відповідальності матеріали справи не містять, а позивачем не надано.

Належних та допустимих доказів винної поведінки та ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків судом не встановлено.

Окрім того, позивачем не доведено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 не бажає спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, остаточно і свідомо самоусунулась від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. ОСОБА_1 зазначила, що на теперішній час її діти перебувають у прийомної матері, вона спілкується з ними телефоном, не відвідувала дітей через те, щоб не спричини їм психологічну травму, весь час вона телефонує жінці, у якої вони перебувають, вона не перешкоджає у спілкуванні.

У позові та у судовому засіданні представник позивача посилалася на те, що ОСОБА_1 зловживає алкогольними напоями.

У підготовчому засіданні ОСОБА_1 надано довідку, яка свідчить, що відповідачка пройшла лікування від алкогольної залежності кодування.

ОСОБА_1 у судовому засіданні надано флеш-носій, на якому вона зробила записи свого будинку. Судом переглянуто у судовому засіданні вказані записи, на записі відображено кімнати, у першій кімнаті (файл1) видно, що у кімнаті прибрано, чисто, поміняні двері на нові, зроблено косметичний ремонт. У кухні мікрохвильова піч, мультиварка, холодильник. ОСОБА_1 зазначає, що недавно придбала вказані кухонні речі. У холодильнику зберігаються продукти харчування: м`ясо, овочі, фрукти. Так у кімнаті дитячі речі у великій кількості, всі речі у гарному стані, випрані та зберігаються у шафі. Інша кімната потребує ремонту, ОСОБА_1 зазначає, що ремонт робити не буду в цій кімнаті, оскільки займається оформленням спадщини на будинок, у якому і планує робити ремонт, займатися городом та виховувати дітей. Також у кімнаті стоїть прикрашена ялинка та у шафі видно святковий одяг для дівчинки. На подвір`ї у ОСОБА_1 сохнуть випрані речі, зокрема дитяча постільна білизна, як для хлопчика, так і для дівчинки, постільна білизна у гарному стані та добре випрана.

У судовому засіданні відповідачем також надано акт обстеження умов проживання, складено директором ІМЦСС з інспектором ЮП Ізюмського РУП від 04.04.2025, у якому зазначено, що обстеження проводилося за заявою ОСОБА_1 у її будинку. Умови проживання задовільні, у кімнаті прибрано, на ліжках застелена постільна білизна. Санітарно гігієнічні умови частково задовільні, у холодильнику присутня їжа. Мати не працює та не має постійного доходу, діти перебувають у патронатній родині.

ОСОБА_1 надано колективного листа, який складено сусідами ОСОБА_1 , у якому зазначено, що сусіди висловлюють свою думку про те, яка вона турботлива мати. Протягом усього часу їх з ОСОБА_14 знайомства вона бачать, з якою любов`ю та увагою вона ставиться до дітей. Діти завжди доглянуті, охайно одягнені, ситі та здорові. ОСОБА_15 приділяє багато часу дітям, займається їх розвитком, вихованням та освітою. Діти зростаються у атмосфері турботи та любові. ОСОБА_15 бере активну участь у житті дітей, гуляє з ними, допомагає з уроками, підтримує їх інтереси та захоплення. Діти ніколи не скаржилися, що їм чого не хватає. Вони впевнені, що ОСОБА_16 хороша, відповідальна мама, яка робить усе можливе для своїх дітей. Лист підписано: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 .

Ізюмською міською радою складено характеристику на ОСОБА_1 , яку нею надано у судовому засіданні, у якій зазначено, що ОСОБА_1 повидить себе чемно, ввічливо, нарікань від сусідів немає.

Довідкою про доходи, яка надана ОСОБА_1 , підтверджується, що остання перебуває на обліку в Ізюмському об`єднаному управлінні ПФУ в Х/о та отримує пенсію, за період з січня 2025 по березень 2025 р. отримано 8488 грн.

Отже, в судовому засіданні встановлено та підтверджено дослідженими доказами, що ОСОБА_1 пройшла лікування від алкогольної залежності, має дохід. У будинку, якому мешкає, чисто та прибрано, наявна їжа та необхідне кухонне приладдя. ОСОБА_1 позитивно характеризується як Ізюмською міською радою, так і сусідами.

Суд вважає, що з метою захисту якнайкращих інтересів дітей доцільним буде збереження ОСОБА_13 та ОСОБА_12 зв`язків із матір`ю.

Як зазначив ЄСПЛ у рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» (пункт 49), розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Виняткових обставин у зазначеній справі судом не встановлено.

Відповідно до частин другої, третьої статті 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

В судовому засіданні представником позивача зазначено, що не має можливості забезпечити участь дітей у судовому засіданні, оскільки вони у патронатній родині, де саме перебувають вона не знає, ця інформація тільки у начальника ССД.

Висновок Органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_13 судом не приймається до уваги, оскільки має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (частини 5, 6 статті 19 СК України). Окрім того, вказаний висновок недостатньо аргументований, при його складанні не було опитано ОСОБА_1 . Також, органом опіки не було опитано дітей, не проведено відповідні перевірки, які дані служби повинні були зробити.

Окрім того, як в позові, так і у висновку, зазначено, що діти, після їх вилучення з родини, перебували на обстежені у КНП ХОР «Обласна дитяча клінічна лікарня», проте позивачем не надано жодного підтвердження цим обставинам.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 631/2406/15-ц, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

ОСОБА_1 у судовому засіданні доведено, що її поведінка змінилася у кращу сторону.

Окрім того, досліджені у судовому засіданні докази свідчать, що ОСОБА_1 не втратила інтересу до дітей, не відмовляться виховувати та утримувати дітей.

З урахуванням того, що матеріали справи не містять, а позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей та/або забезпечення здобуття ними повної загальної середньої освіти; жорстоко поводиться з дітьми; є хронічним алкоголіком або наркоманом; вдається до будь-яких видів експлуатації дітей, примушує їх до жебракування та бродяжництва або засуджена за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дітей, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову.

При цьому, суд вважає необхідним звернути увагу ОСОБА_1 на необхідність змінити ставлення до виховання дітей.

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у позбавлені батьківських прав ОСОБА_1 , позивачем вимоги про відібрання дітей заявлені не були, після набрання рішенням законної сили діти будуть повернуті матері, позовна вимога заявлена про стягнення аліментів саме на користь дітей, а не на користь будь-якої фізичної чи юридичної особи, підстав для стягнення аліментів немає.

За вимогами ст. 141 ЦПК України судові витрати віднесено за рахунок Держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 11, 12, 13, 19, 81, 133, 141, 158, 175, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Виконавчого комітету Ізюмської міської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення аліментівз ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відмовити.

Попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач Виконавчий комітет Ізюмської міської ради, , Харківська обл., м. Ізюм, пл. Центральна, 1.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована АДРЕСА_2 .

Суддя: І.В. Семіряд