УХВАЛА

10 липня 2025 року

м. Київ

справа № 552/3003/24

провадження № 61-8142ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Горбенко Павло Володимирович, на постанову Полтавського апеляційного суду від 28 травня 2025 року у справі

за позовом Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,

та зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року Комунальне підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради (далі - КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради) звернулось до суду із позовом, відповідно до якого просило стягнути із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість з оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 квітня 2012 року по 30 квітня

2024 року у розмірі 18 610,41 грн.

У липні 2024 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулись до суду із зустрічним позовом, відповідно до якої просили стягнути КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 10 000 грн, а також моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Рішенням Київського районного суду міста Полтави від 20 січня 2025 року у задоволенні позову КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради та зустрічного позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 28 травня 2025 року апеляційну скаргу КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради задоволено частково.

Рішення Київського районного суду міста Полтави від 20 січня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 лютого 2017 року по 30 квітня 2024 року у розмірі 8 187, 08 грн. В іншій частині позовних вимог КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради судовий збір по 1 598,30 грн з кожного.

26 червня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала касаційну скаргу у справі № 552/3003/24 на постанову Полтавського апеляційного суду від 28 травня 2025 року, яку просить скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову у задоволенні вимог КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради.

27 червня 2025 року через підсистему Електронний суд представник

ОСОБА_1 - адвокат Горбенко П. В. подав касаційну скаргу у справі

№ 552/3003/24 на постанову Полтавського апеляційного суду від 28 травня 2025 року, яку просить скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову у задоволенні вимог КП «Житлово-експлуатаційна організація

№ 2» Полтавської міської ради.

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (частина перша статті 64 ЦПК України).

Отже, оскільки касаційні скарги подані одним учасником справи, на одне судове рішення, Верховний Суд розглядає їх як одну скаргу ОСОБА_1 .

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини «с» статті 7 Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (90 840 грн у 2025 році).

Ціна позову у справі № 552/3003/24 не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а розмір оспорюваної суми за касаційною скаргою становить 8 187, 08 грн.

Оскільки справа № 552/3003/24 належить до категорії малозначних, ухвалені у ній судові рішення можуть бути оскаржені виключно за наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга не містить обґрунтування наявності випадків, визначених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України для касаційного оскарження судових рішень у малозначній справі.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги, зокрема, категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Незгода ОСОБА_1 із оскаржуваним судовим рішенням не є сама по собі обставиною, що свідчить про наявність випадків для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, ухвалене у малозначній справі, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору, наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Горбенко Павло Володимирович, на постанову Полтавського апеляційного суду від 28 травня 2025 року у справі № 552/3003/24.

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников