Провадження №22-ц/812/1211/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 липня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Царюк Л.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Горенко Ю.В.,

за участю представника відповідача адвоката Сімцис Ю.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу №469/236/21 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» на рішення, яке ухвалив Березанський районний суд Миколаївської області під головуванням судді Тавлуя Валерія Васильовича у приміщенні цього суду 30 квітня 2025 року, дата складання повного тексту не зазначена, за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» про визнання незаконним припинення газопостачання будинку, зобов`язання відновити газопостачання до будинку,

у с т а н о в и в :

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (далі - АТ «ОГС «Миколаївгаз») про визнання незаконним припинення газопостачання будинку, зобов`язання відновити газопостачання до будинку.

Позовна заява, з урахуванням доповнень, мотивована тим, що 05 січня 2021 року до помешкання, котре орендує позивач для проживання із сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 прибула оперативна бригада АТ «Миколаївгаз» і по вказівці майстра групи з припинення та відновлення РПГ ОСОБА_2 провела припинення газопостачання до вказаного будинку шляхом встановлення номерної заглушки з видимим роз`єднанням на ввідній закритій арматурі. Під час проведення робіт з відключення помешкання від газопроводу ні позивач ні інший з його сім`ї не був присутній. Акт про припинення газопостачання природного газу до помешкання, в якому він проживає, він отримав пізніше. З даного акту йому стало відомо, що причиною припинення газопостачання до житла стало порушення техніки безпеки та витік газу з трубопроводу. Вважає, що вказаний висновок майстра ОСОБА_2 є безпідставним, так як витоку газу не було. ОСОБА_1 неодноразово звертався в адміністрацію АТ «Миколаївгаз» з проханням підключення та відновлення газопостачання до будинку. Починаючи з 05 січня 2021 року по день звернення до суду з невідомих причин газопостачання відключено. Він змушений з чотирма малолітніми дітьми мерзнути в житловому будинку до цього часу. Обґрунтованої відповіді від адміністрації АТ «Миколаївгаз» він так і не отримав. Зазначив, що посадові особи АТ «Миколаївгаз» грубо порушують його конституційні права, передбачені статтями 56, 96, вимоги Постанови НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2496 та абзац 3 п.3 Гл. 5 розділу 1 пункту 6 гл.3 розділу 1 Кодексу газорозподільної системи від 06 листопада 2015 року.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати незаконною дію майстра групи з припинення та відновлення РПГ АТ «Миколаївгаз» ОСОБА_2 по здійсненню припинення газопостачання на ввідній запірній арматурі з видимим розділенням та встановлення номерної заглушки на мережі газопостачання до будинку по АДРЕСА_1 ; зобов`язати АТ «ОГС «Миколаївгаз» відновити газопостачання до будинку АДРЕСА_1 .

У відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити у позові, посилаючись на те, що згідно даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником домоволодіння АДРЕСА_1 також ОСОБА_3 , за вказаною адресою: відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 щодо газопостачання також на ім`я ОСОБА_3 . 23 лютого 2021 року ОСОБА_3 підписано заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутових споживачів). Оскільки позивач є орендарем зазначеного володіння, що вбачається з матеріалів позову, то він не є стороною договірних відносин, а відтак його права не були жодним чином порушені відповідачем.

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 08 липня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Визнано незаконним припинення АТ «ОГС «Миколаївгаз» газопостачання будинку АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду в частині задоволених вимог мотивував тим, що відповідач не довів, що припинення газопостачання будинку, у якому проживає позивач разом з сім`єю, здійснене 05 січня 2021 року працівниками АТ «ОГС «Миколаївгаз», було здійснено правомірно.

Такого висновку суд дійшов виходячи з того, що виток газу, який за твердженнями відповідача мав місце на вводі до будинку, стався внаслідок будь-яких дій позивача, що останній не ухилявся від виконання будь-яких вимог відповідача щодо усунення витоку газу, зокрема, не відмовлявся придбати за власні кошти та надати відповідачу необхідне обладнання (кран) для заміни зіпсованого, що припинення газопостачання будинку було здійснено без належного документального оформлення, оскільки акт про припинення газопостачання від 05 січня 2021 року № б/н, всупереч встановленій формі було складено одноособово працівником, який до того ж заперечує справжність свого підпису, а також в акті не викладено конкретну причину припинення газопостачання будинку.

Також суд звернув увагу на суперечливість в поясненнях свідків, які є працівниками відповідача, щодо обставин та причин відключення від газопостачання будинку, у якому проживає позивач, та непоновлення газопостачання будинку у подальшому.

За такого суд вважав, що у відповідача були відсутні передбачені Кодексом газорозподільних систем причини, що надають Оператору ГРМ право припинення/обмеження газопостачання (розподіл природного газу) будинку.

Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд виходив з того, що на час пред`явлення позову АТ «ОГС «Миколаївгаз» було належним відповідачем за позовною вимогою про поновлення газопостачання в будинку, де проживає позивач, тоді як на час розгляду справи АТ «ОГС «Миколаївгаз» вже не має повноважень на виконання вказаних робіт. Оскільки суд позбавлений права за власною ініціативою залучати до участі у справі співвідповідача, а позивач, якому судом було роз`яснено право заявити клопотання про залучення до участі у справі іншого співвідповідача, своїм правом не скористався, позовна вимога ОСОБА_1 про зобов`язання АТ «ОГС «Миколаївгаз» відновити газопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_1 не може бути задоволена.

В апеляційній скарзі АТ «ОГС «Миколаївгаз» вказує, що рішення суду в частині задоволення позовних вимог ухвалено внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником домоволодіння АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , за вказаною адресою: відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 . 23 лютого 2021 року ОСОБА_3 підписано заяву - приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутових споживачів). Проте, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, зазначивши в оскаржуваному рішенні, що «фактичним володільцем та користувачем даного володіння є позивач ОСОБА_1 , який у ньому проживає разом з сім`єю у кількості п`ятьох осіб на підставі усної домовленості з власником». Так, дані довідки про склад сім`ї, виданої Березанською селищною радою Миколаївської області від 16 лютого 2021 р. (яка датується вже після припинення розподілу газу), на які посилається суд та позивач, містять інформацію лише про склад сім`ї, а не про реєстрацію, до того ж без зазначення, з якої дати. Тобто, позивач не надав доказів, які б свідчили, що він є стороною договірних відносин з відповідачем, як і доказів укладення договору оренди з власником домоволодіння.

В матеріалах справи взагалі відсутні документи, складені працівниками товариства на ім`я ОСОБА_1 , які б порушували права позивача. Відповідач вважає безпідставним висновок суду про незаконність акту про відключення від газопостачання, оскільки норми Кодексу ГРМ не містять положень щодо кількісного складу представників товариства, які підписують акт про припинення газопостачання, та до його форми. Зробивши висновок про неправомірність дій з припинення газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , суд не зазначив норми Кодексу ГРМ, які було порушено працівниками товариства, в чому полягає протиправність їх дій, а безпідставно послався на частини 1, 3 статті 397 ЦК України та частину 1 статті 47 Конституції України, які, на думку відповідача, не мають відношення до предмету даного спору. Крім того, АТ «ОГС «Миколаївгаз» звертає увагу на той факт, що позовні вимоги, сформульовані позивачем, було уточнено (змінено) судом першої інстанції помилково та зазначено як «визнати незаконним припинення Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» газопостачання будинку АДРЕСА_1 ».

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити без змін рішення суду першої інстанції, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про покладення обов`язку на відповідача відновити газопостачання не оскаржується, а тому в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволеннюіз таких підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону.

Як встановив суд першої інстанції і таке вбачається з матеріалів справи, власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_4 , за вказаною адресою відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 . 23 лютого 2021 року ОСОБА_3 підписала заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутових споживачів) (том 1, а.с. 55-56, 53).

Зі згоди власника ОСОБА_4 , що остання підтвердила допитана як свідок в суді першої інстанції, у вказаному житловому будинку разом із сім`єю на день виникнення спірних правовідносин та на день вирішення справи в суді проживає ОСОБА_1 , що також підтверджується довідкою про склад сім`ї від 16 лютого 2021 року № 74-01-5-21, яка видана Березанською селищною радою Миколаївської області (том 1, а.с. 12).

На день звернення з позовом до суду АТ «ОГС «Миколаївгаз» було суб`єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території.

Так, згідно з частиною першою статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з зі статтею 12 Закону України «Про ринок природного газу», якою передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відносини між газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються також Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824.

Відповідно до п. 1 Глави 1 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Пунктом 4 Глави 3 Розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Крім цього, п. 7 Глави 3 Розділу VI Кодексу ГРМ встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (споживання підтверджується витягом з особового рахунку, який додається).

05 січня 2021 року у домоволодінні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 працівники АТ «ОГС «Миколаївгаз» здійснили припинення постачання природного газу на вводі пломбою з видимим роз`ємом та встановленням інвентарної заглушки, про що склали акт про припинення газопостачання від 05 січня 2021 року № б/н, в якому зазначена причина відключення п. 5.7. по ПБСГ (том 1, а.с.21).

Акт про відключення газопостачання складений у відсутність власника.

01 жовтня 2023 року набрала чинності постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29 вересня 2023 року № 1773, якою зупинено відповідачу АТ «ОГС «Миколаївгаз» дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29 червня 2017 року № 853, у зв`язку із передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію.

Згідно постанови від 29 вересня 2023 року № 1769 «Про внесення змін до додатка до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року № 1839 та врегулювання питань щодо провадження ТОВ «Газорозподільні мережі України» діяльності з розподілу природного газу, з 02 жовтня 2023 року цьому товариству було розширено ліцензійну діяльність і надано право на розподіл природного газу в межах Миколаївської області.

Звертаючись із позовом, ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги незаконністю відключення житлового будинку, в якому він проживає разом із сім`єю, від газопостачання, посилаючись, зокрема, на відсутність законної причини для відключення, а саме недоведеність факту витоку газу.

Оцінюючи правильність висновків суду першої інстанції у вирішенні цих позовних вимог, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач має право, зокрема, на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Згідно з зі статтею 12 Закону України «Про ринок природного газу», якою передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 2 статті 38 Закону України «Про ринок природного газу» з метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, оператор газорозподільної системи зобов`язаний, зокрема, вживати заходів із метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи, вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газорозподільної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству.

Пунктами 1, 4 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРМ передбачено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадку: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) отримання від Оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках: відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді; відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проєктній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; 12) в інших випадках, передбачених законодавством.

При припиненні (відновленні) розподілу природного газу на об`єкт споживача складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. При складанні акта про припинення розподілу природного газу Оператор ГРМ зазначає в ньому про наслідки несанкціонованого відновлення газоспоживання, передбачені цим Кодексом, а також обов`язково фіксує фактичні показання лічильника газу на дату припинення газопостачання (розподілу природного газу), за винятком випадків відмови в доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

У разі відмови споживача від підписання акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) фіксація припинення газопостачання (розподілу природного газу) (крім випадків відключень при аварійних ситуаціях) повинна підтверджуватися відеозйомкою, про що зазначається в акті про припинення газопостачання (розподілу природного газу), та/або підписом акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) однією незаінтересованою особою (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування тощо) за умови посвідчення такої особи. Акт про припинення газопостачання (розподілу природного газу) у цьому випадку надсилається споживачу рекомендованим поштовим відправленням.

Згідно із вимогами пункту 6 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРМ відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

Відповідно до пункту 5.7 глави 5 Розділу V Правил безпеки систем газопостачання, які затверджені наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285 (далі ПБСГ), підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: наявності витоків газу; несправної автоматики безпеки; несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів; відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави; не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації.

Згідно із пунктом 5.8 глави 5 Розділу V ПБСГ несправне газове обладнання, ремонт якого потребує його розбирання, а також газове обладнання при виконанні капітального ремонту помешкань житлових і громадських будинків необхідно відключати зі встановленням заглушок та оформленням відповідного акта представником газорозподільного підприємства.

За наслідками припинення газопостачання до житлового будинку, власником якого є ОСОБА_3 і в якому проживає позивач, було складено акт б/н на відключення газового обладнання від 05 січня 2021 року, в якому працівниками АТ «ОГС Миколаївгаз» зазначена причина відключення п. 5.7. по ПБСГ. Конкретна причина відключення від газопостачання із передбачених пунктом 5.7 глави 5 Розділу V ПБСГ в акті не вказана.

Тобто у разі виявлення витоків газу за адресою проживання ОСОБА_1 АТ «ОГС Миколаївгаз» мав право на відключення його обладнання від системи газопостачання за умови дотримання вимог законодавства, зокрема, розділу VІ Кодексу ГРМ, а також складання акту саме відповідно до положень цього Кодексу.

Пунктами 1.4., 1.5. глави 1 Розділу V ПБСГ технічний стан газопроводів (підземних, надземних, наземних та ввідних) і споруд на них повинен систематично контролюватись власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) шляхом проведення комплексного технічного огляду (обходу) трас газопроводів, технічного обстеження, в тому числі КПО (комплексне приладове обстеження), вимірювання захисних потенціалів і перевірки ефективності роботи засобів ЕХЗ. При технічному огляді надземні газопроводи необхідно перевіряти на можливий виток газу. Зовнішній стан газопроводу перевіряють візуально: кріплення та фарбування, провисання труб, стан запірних пристроїв, ізолювальних з`єднань, опор, наявність діелектричних підкладок тощо. Технічні огляди трас надземних газопроводів здійснюються не рідше ніж один раз на 6 місяців. Результати обходів газопроводів фіксуються у журналі технічних оглядів і обходів газопроводів.

Періодичність проведення технічного обстеження встановлюється залежно від технічного стану газопроводу відповідно до вимог Порядку технічного огляду, обстеження, оцінки та паспортизації технічного стану.

Згідно із пунктом 1.24. глави 1 Розділу V ПБСГ за результатами КПО сталевих і поліетиленових газопроводів складається відповідний документ згідно з вимогами Порядку технічного огляду, обстеження, оцінки та паспортизації технічного стану.

У справі, яка переглядається, позивач заперечує наявність витоку газу, а отже і підстав для відключення газопостачання.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи позов про визнання незаконним відключення від газопостачання, суд виходив з того, що відповідач не довів підстав для відключення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 від газопостачання, оскільки не надано суду беззаперечних доказів наявності підстав (витоку газу) для такого відключення, а також через неналежне оформлення такого відкл.чення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_1 як споживач послуг з розподілу природного газу є найбільш слабкою стороною у спірних правовідносинах, тоді як іншою стороною в них виступає професійний оператор ГРМ, який має відповідний штат працівників, які зобов`язані дотримуватись вимог нормативних актів.

Натомість при відключенні вказаного будинку 05 січня 2021 року від газопостачання складений акт, який не відповідає вимогам розділу VІ Кодексу ГРМ, оскільки причина відключення працівниками відповідача від постачання природного газу в ньому не вказана, зазначено лише пункт Правил, який передбачає множинність причин відключення. АТ «ОГС «Миколаївгаз» не надано доказів, які б підтверджували виявлення 05 січня 2021 року витоку газу, на що як на причину припинення газопостачання будинку посилається відповідач, а саме - доказів проведення перевірки газопроводу, планового або позапланового комплексного приладового обстеження із фіксацією результатів обходів газопроводів у журналі технічних оглядів і обходів газопроводів відповідно до пунктів 1.4., 1.5., 1.24. глави 1 Розділу V далі ПБСГ або визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідації наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт, як то передбачено пунктами 1, 4 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРМ. Крім того у разі складання акту про припинення постачання газу за відсутності власника житлового будинку (споживача) акт мав бути підписаний за правилами, викладеними у пункті 4 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРМ однією незаінтересованою особою - представником житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборної особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представником органу місцевого самоврядування тощо за умови посвідчення такої особи.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача щодо проведення відключення 05 січня 2021 року від постачання природного газу житлового будинку, де проживає позивач, оскільки АТ «ОГС «Миколаївгаз» не дотримано законодавчих вимог для проведення такого відключення, з огляду на те, що відповідачем не було доведено належними доказами, які були б достатніми, передбаченої законодавством підстави для припинення газопостачання до будинку позивача, що свідчить про його незаконність.

За таких обставин були колегія суддів доходить висновку, що були відсутні передбачені Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативними документами причини, що надають Оператору ГРМ право припинення/обмеження газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача 05 січня 2021 року.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції, повно встановивши обставини справи, надавши їм належну правову оцінку, дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволення позову в частині визнання незаконним припинення газопостачання до будинку, тому в силу статті 375 ЦПК України відсутні підстави для його скасування в оскаржуваній частині.

Тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а її доводи відхиляються колегією суддів як безпідставні.

Посилання відповідача на те, що позивач не є стороною договірних відносин щодо розподілу природного газу, оскільки власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є інша особа, з якою укладений договір розподілу природного газу, є хибними, враховуючи наступне.

Суд першої інстанції на підставі пояснень власниці вказаного житлового будинку та довідки про склад сім`ї позивача обґрунтовано встановив, що ОСОБА_1 постійно проживає у цьому будинку разом із сім`єю з дозволу власниці, тобто є його користувачем.

Тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому наступне така особа має право на захист своїх порушених прав щодо користування таким житлом, зокрема і щодо припинення постачання природного газу, тому ОСОБА_1 хоча і не перебуває в договірних відносинах з відповідачем мав право на звернення до суду задля встановлення законності такого припинення.

Також відповідач безпідставно зазначає, що суд першої інстанції не зазначив підстави незаконності дій працівника Товариства з відключення будинку від газопостачання, оскільки у рішенні суду наведені відповідні мотиви такого висновку недоведеність передбачених Кодексом ГРМ підстав для припинення постачання газу. Крім того апеляційній суд в цій постанові навів додаткове правове обґрунтування щодо правовідносин сторін.

Щодо аргументу в апеляційній скарзі про те, що суд виклав інше формулювання позовних вимог, відмінне від того, що зазначив позивач, колегія суддів виходить з того, що у цивільному процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia». Активна роль суду проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі й застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У справі, яка переглядається, суд обґрунтовано вказав про задоволення позовних вимог про визнання незаконним припинення відповідачем газопостачання до будинку, які позивач сформулював як вимогу «визнати незаконною дію майстра групи з припинення та відновлення РПГ АТ «Миколаївгаз» ОСОБА_2 по здійсненню припинення газопостачання на ввідній запірній арматурі з видимим розділенням та встановлення номерної заглушки на мережі газопостачання до будинку по АДРЕСА_1 ». Так. суд першої інстанції таким чином надав правильне юридичне формулювання вимогам позивача, виходячи з їх змісту та мети, не спотворюючи їх, та не виходячи за межі позовних вимог, заявлених ОСОБА_1 .

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки рішення суду першої інстанції залишено апеляційним судом без змін, відсутні передбачені статтею 141 ЦПК України підстави для розподілу судових витрат, які в цій справі покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 367-369, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» залишити без задоволення, рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 30 квітня 2025 року в частині визнання незаконним припинення Акціонерним товариством «Оператором газорозподільної системи «Миколаївгаз» газопостачання будинку АДРЕСА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Л.М. Царюк

Ж.М. Яворська

________________________________________

Повна постанова складена 10 липня 2025 року