Справа № 502/1193/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області та

ОСОБА_2

про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_3 , який на день смерті був зареєстрований місцем проживання в АДРЕСА_1 . Перед смертю ОСОБА_3 заповітів на своє майно не складав. Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складалося з частки житлового будинку АДРЕСА_2 (на теперішній час АДРЕСА_2 ), яка належала йому як власнику відповідно до Рішення Кілійського районного суду від 27.05.1992 року. Інша частина вказаного житлового будинку належить його колишній дружині (моїй матері) ОСОБА_4 . Також залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,4350 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області (за межами населеного пункту) з кадастровим номером :01:004:0262 , відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії II-ОД № 040396, виданого 12 липня 2000 року. Вказане також підтверджується Витягом з ДЗК від 17.05.2017 року. Після смерті ОСОБА_3 належну йому 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 2,4350 га успадкувала за законом тільки позивач, оскільки проживала разом зі спадкодавцем, вступила у володіння і в управління спадковим майном як спадкоємець першої черги (як дочка спадкодавця). Позивач проживала з ОСОБА_3 до моменту його смерті в АДРЕСА_2 .Після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не відкривалась. На протязі 6-місяців з часу відкриття спадщини позивач не зверталась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, оскільки спадщину після смерті батька вона фактично прийняла за законом. Отримати Свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності в нотаріальному порядку вона не буде мати можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а саме відсутній Державний акт на право приватної власності на землю та правовстановлюючі документи на житловий будинок. Тому мені рекомендовано звернутись з відповідним позовом до суду. Жодного спору у позивача з будь-якою фізичною особою стосовно спадкового майна не має. Як спадкоємець за законом вона має право на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 .

В зв`язку з зазначеним, позивач просила суд:

- встановити факт належності частини житлового будинку в АДРЕСА_2 (на теперішній час АДРЕСА_2 ) ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та факт прийняття спадщини відповідно після смерті останнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

- визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2 , який складається з: літ. А- житловий будинок (загальна площа 126,8 кв. метра, житлова площа 57,4 кв. метра), літ. Д сарай, №1-4- надвірні споруди в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 2,4350 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області (за межами населеного пункту) з кадастровим номером :01:004:0262, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії II-ОД № 040396, виданого 12 липня 2000 року згідно спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу без його участі та без присутності позивача, та задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 надала заяву відповідно до якої просила розглянути справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

Представник відповідача Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 17.07.2003 р., запис акта про народження № 361, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 16.03.1994 р., шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 07.09.2006 р., шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 розірвано.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 06.11.2014 р., ОСОБА_8 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 06.11.2014 року, про що зроблено актовий запис за № 233. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище рос. « ОСОБА_9 ».

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 20.10.2022 р.,актовий запис № 568, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_3 належала з частки житлового будинку АДРЕСА_2 (на теперішній час АДРЕСА_2 ), яка належала йому як власнику відповідно до Рішення Кілійського районного суду від 27.05.1992 року.

ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 2,4350 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області (за межами населеного пункту) з кадастровим номером :01:004:0262 , відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії II-ОД № 040396, виданого 12 липня 2000 року. Вказане також підтверджується Витягом з ДЗК від 17.05.2017 року.

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_2 складається з: літ. А- житловий будинок (загальна площа 126,8 кв. метра, житлова площа 57,4 кв. метра), літ. Д сарай, №1-4- надвірні споруди.

З акту про встановлення фактів від 26.06.2025 р. вбачається, що на момент смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 мешкав в належній йому частині будинку АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_1 .

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності частини житлового будинку в АДРЕСА_2 (на теперішній час АДРЕСА_2 ) ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та факт прийняття спадщини відповідно після смерті останнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивачів на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області та ОСОБА_2 про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною задовольнити повністю.

Встановити факт належності частини житлового будинку в АДРЕСА_2 (на теперішній час АДРЕСА_2 ) ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та факт прийняття спадщини відповідно після смерті останнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2 , який складається з: літ. А- житловий будинок (загальна площа 126,8 кв. метра, житлова площа 57,4 кв. метра), літ. Д сарай, №1-4- надвірні споруди в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 2,4350 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області (за межами населеного пункту) з кадастровим номером :01:004:0262, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії II-ОД № 040396, виданого 12 липня 2000 року згідно спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников