Провадження № 2/344/4191/25
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

10 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Атаманюк Б.М. розглянувши заяву адвоката Гуділіна Олександра Олександровича, який діє в інтересах позивача ТзОВ «АПТЕКИ «ФАРМАСІТІ» про забезпечення позову ТзОВ «АПТЕКИ «ФАРМАСІТІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Гуділін Олександр Олександрович, який діє в інтересах позивача ТзОВ «АПТЕКИ «ФАРМАСІТІ» 08.07.2025 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Також, разом із позовом до суду подано заяву про забезпечення позову, мотивовуючи її тим, що позовні вимоги полягають у стягненні з відповідача грошової суми в розмірі 200 053,94 (двісті тисяч п`ятдесят три гривні 94 копійки) грн.. боргу, що виник на підставі акта приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей, а також інфляційних втрат і 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Відповідач отримала лікарські засоби та зобов`язалася або повернути їх, або повернути грошові кошти за ці товари. Однак, відповідач систематично ухиляється від повернення коштів, не відповідає на письмові чи усні звернення та не вживає жодних дій щодо виконання зобов`язання. Така поведінка свідчить про наявність реальної загрози утруднення або унеможливлення виконання майбутнього судового рішення. Тому просив накласти арешт на грошові суми або майно, що належить відповідачеві ОСОБА_1 в межах ціни позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглянута без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення зустрічного позову, додані до неї матеріали та матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 3-7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

За змістом ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити засоби забезпечення позову, в тому числі шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Тобто арешт на майно відповідача допускається лише за умови, що майно належить відповідачу та є необхідність саме у цьому виді забезпечення позову.

З висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 року по справі № 320/3560/18, слідує що заявником до суду повинні бути надані відомості щодо конкретного індивідуально визначеного майна, яке належить відповідачу та щодо якого мають вживатись заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини шостої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Встановлено, що між сторонами у справі ТзОВ «АПТЕКИ «ФАРМАСІТІ» та ОСОБА_1 наявний спір щодо стягнення заборгованості у сумі 200 053,94 (двісті тисяч п`ятдесят три гривні 94 копійки) грн. В поданій заяві, позов просять забезпечити шляхом накладення арешту на грошові суми або майно, що належить відповідачеві ОСОБА_1 в межах ціни позову. При цьому, до заяви про забезпечення позову не додано інформації щодо конкретного індивідуального визначеного майна, яке належить відповідачу та щодо якого мають вживатись заходи забезпечення позову. Таким чином, встановлено, що заява, в порушення ст. 151 ЦПК України, не містить відомостей про банківські рахунки, наявність нерухомого майна, цінного рухомого майна, тощо, потрібних для забезпечення позову, що є підставою для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 149-150, 257, 260, 261, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви Гуділіна Олександра Олександровича, який діє в інтересах позивача ТзОВ «АПТЕКИ «ФАРМАСІТІ» про забезпечення позову ТзОВ «АПТЕКИ «ФАРМАСІТІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Богдан АТАМАНЮК