справа № 755/763/24 головуючий у суді І інстанції Яровенко Н.О.
провадження № 22-ц/824/7195/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 липня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Надточий К.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 грудня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Яровенко Н.О. в місті Києві, дата складення повного тексту 19 грудня 2024 року, у справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року АТ «ПУМБ» звернулося до суду з позовом в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 138 205,01 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що 30 серпня 2022 року між АТ «Перший український міжнародний банк» та відповідачем було підписано Заяву № , відповідно до умов якої відповідач отримала кредит у розмірі 115 544,78 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 29 жовтня 2023 року становить 138 205,01 грн. з яких: 115 544,78 грн. заборгованість за кредитом; 13,41 грн. заборгованість за процентами та 22 646,82 грн. заборгованість за комісією.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 10 грудня 2024 року позов АТ «ПУМБ» задоволено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що вона не укладала в 2022 році кредитного договору про який йдеться в позовній заяві. Позивачем не додано до матеріалів справи жодного підписаного нею договору чи іншого документу. Позивач надав заяву № , проте вона не містить її підпису. Вона не заперечує, що брала кредит в сумі 100 000,00 грн., а не 115 544,78 грн. Крім того, зазначає, що вона зверталась до банку з пропозицією погасити ці 100 000,00 грн., які вона дійсно брала, але банк відмовився на такі умови і вимагає її сплатити неіснуючий кредит.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідно до матеріалів справи, 30 серпня 2022 року ОСОБА_1 підписала Заяву № про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг що можуть бути надані ОСОБА_1 в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування.

Згідно умов заяви ОСОБА_1 просила надати споживчий кредит «Рефінансування» в сумі 115 544,78 грн., з метою погашення заборгованості в розмірі 115 544, 78 грн. Строк договору на 48 місяців.

Пунктом 10 заяви визначено, що заборгованість - кредитор - АТ «ПУМБ», основний договір 401, сума заборгованості - 115 544,78 грн., реквізити для погашення - НОМЕР_3. Підписуючи заяву, ОСОБА_1 уповноважує Банк здійснити переказ суми Споживчого кредиту з цільовим призначенням на погашення заборгованості за реквізитами, зазначеними в п. 10 Заяви.

Зі змісту наданої суду заяви № вбачається, що вона підписана ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису, тип підпису: ОТР-пароль на номер телефону НОМЕР_1 , дата та час: 30.08.2022 13:12:09, ID документу: .

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним Кредитним договором № 10105017 від 30 серпня 2022 року, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного Договору, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями, виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, та штрафним санкція за користування кредитом.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З наданої суду заяви № про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб вбачається, що відповідач ОСОБА_1 30 серпня 2022 року підписала її за допомогою електронного підпису, тип підпису: ОТР-пароль на номер телефону.

Позивач на обґрунтування позовних вимог надав суду публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у редакції, що діє з 04 квітня 2022 року, яка не містить підпису відповідача та зазначення, що вона ознайомлена із даною пропозицією.

З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 29 жовтня 2023 року відповідач має заборгованість за кредитним договором № від 30 серпня 2022 року у сумі 138 205,01 грн.

Між тим, жодного доказу, який би свідчив про укладення договору, строки його дії, порядок повернення кредитних коштів, отримання відповідачем коштів матеріали справи не містять.

До позовної заяви позивачем наданий документ, який має назву виписка/особовий рахунок з 30 серпня 2022 року по 29 жовтня 2023 року і містить різні номери рахунків, проте, жодної інформації, яка б підтверджувала зв`язок даної виписки з заявою № від 30 серпня 2022 року матеріали справи не містять.

Фактично, зазначені в позовній заяві обставини є лише твердженням позивача, оскільки підтверджуються лише створеними останнім доказами, які неможливо перевірити та які не узгоджуються з жодним іншим доказом у справі.

АТ «ПУМБ» не надало суду належних та допустимих доказів надання ОСОБА_1 грошових коштів за заявою № від 30 серпня 2022 року. Так в матеріалах справи міститься копія бланку платіжної інструкції № TR.56441090.95780.21556від 30 серпня 2022 року на суму 115 544,78 грн. Проте вказаний бланк не може вважатися належним доказом надання ОСОБА_1 грошових коштів на підставі вказаної заяви, оскільки за формою та змістом не відповідає вимогам, установленим постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» у відповідній редакції. Надана АТ «ПУМБ» копія бланку платіжної інструкції не містить відмітки банку або іншої уповноваженої установи про проведення платежу, підпису уповноваженої особи банку.

По суті, суду надано аркуш паперу з надрукованим текстом, який за своїм змістом відповідає змісту платіжної інструкції, однак не містить будь-яких даних, які б свідчили про її фактичну реалізацію (а.с. 14). Іншими словами вказаний документ є лише твердженням позивача, яке має бути доведено в загальному порядку.

В матеріалах справи відсутні докази, що на рахунок, який зазначено у вказаному документі з назвою «платіжна інструкція» здійснювалося перерахування коштів на підставі підписаної відповідачем заяви.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, банком не доведено і сам факт укладення кредитного договору на підставі заяви № ОСОБА_1 від 30 серпня 2022 року.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції не звернув уваги, що відповідач категорично заперечує як факт підписання даної заяви так і факт отримання кредитних коштів на її підставі.

За таких обставин, суд зобов`язаний був перевірити, якими ж доказами підтверджується підписання заяви про видачу кредиту відповідачем.

По суті, матеріали справи містять лише твердження банку, що заява № від 30 серпня 2022 року підписана ОСОБА_1 за допомогою ОТП паролю на номер телефону. Проте жодних доказів цих обставин суду надано не було.

Отже, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, неповно з`ясував обставини справи, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті вимог позивача.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 4 026,00 грн. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про задоволення вимог апеляційної скарги, сплачений відповідачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволені позову Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», місце знаходження: м. Київ, вул. Андріївська, 4, ідентифікаційний код 14282829 на користь ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 4 026,00 (чотири тисячі двадцять шість) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повне судове рішення складено 03 липня 2025 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.