Справа №: 274/9574/24
Провадження № 2/272/360/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2025 року
Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Волкова І.М.
секретаря судового засідання - Гончаренко А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Андрушівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 274/9574/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Цивільна справа № 274/9574/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором надійшла 12.03.2025 року до Андрушівського районного суду згідно ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.01.2025 за підсудністю.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2025 справу № 274/9574/24 передано на розгляд судді Волкову І.М.
ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 979301118 від 04.02.2022 у сумі 16 472,40 грн.
В огрунтування своїх вимог зазначає, що 04.02.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії № 979301118 у формі електронного документу шляхом підписання його за допомогою електронного підпису, згідно умов якого відповідачу було перераховано на номер банківської картки, вказаної ним, кредитні кошти в розмірі 12 000,00 грн., який позичальник зобов`язувався повернути кредит до 06.03.2022 та сплатити проценти за користування кредитом, однак відповідач свої зобов`язання не виконав. Договір підписано позичальником електронним підписом за допомогою одноразового персонального ідентифікатора.
Свої зобов`язання первісний кредитор виконав, шляхом перерахування коштів на номер банківської карти відповідача.
У зв`язку із неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, утворилась заборгованість у розмірі 16 472,40 грн., яка складається з: 12 000,00 грн. заборгованість по кредиту; 4 472,40 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Крім того, позивач зазначає, що набув права вимоги за кредитним договором № 979301118 від 04.02.2022 шляхом укладення договору факторингу № 0711/24/Е від 07.11.2024.
28 листопада 2018 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, за яким до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами, до даного договору було укладено ряд додаткових угод, щодо продовження терміну дії договору.
У подальшому, 30.10.2023 укладено між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» договір факторингу № 30/1023-01, зі строком дії договору до 31.12.2024.
07 листопада 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 0711/24/Е, відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 979301118 від 04.02.2022.
З огляду на викладене, ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" звернулося до суду з цим позовом та просило:
- стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 979301118 від 04.02.2022 року в розмірі 16 472,40 грн.;
- стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму судових витрат, що складаються із: суми сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн., а загалом 8422, 40 грн.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах позовної заяви просить позовні вимоги задовільнити та про розгляд справи у відсутність представника та щодо заочного рішення не заперечував.
Відповідач до суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, відзив не направляв, заяви та клопотання відсутні,причини неявки суду не відомі, на адресу суду повернулися конверти з відміткою - "адресат відсутній за вказаною адресою".
Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
У відповідності до ч. 8 ст.178, ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, представник позивача заявив клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що 04.02.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії № 979301118 у формі електронного документу шляхом підписання його за допомогою електронного підпису, згідно умов якого відповідачу було перераховано на номер банківської картки, вказаної ним, кредитні кошти в розмірі 12 000,00 грн., який позичальник зобов`язувався повернути кредит до 06.03.2022 та сплатити проценти за користування кредитом, однак відповідач свої зобов`язання не виконав. Договір підписано позичальником електронним підписом за допомогою одноразового персонального ідентифікатора.
Тип процентної ставки: Дисконтна процентна ставка та Базова процентна ставка, відповідно до п.8.1, п. 8.3.-8.7. Договору (а.с. 14-22).
Відповідно до п. 11.1 Договору строк дії договору обчислюється з моменту його укладення та до закінчення строку кредитування.
Зі змісту договору (п. 8.1) вбачається, що за користування кредитом нараховуються проценти за кожен день користування кредитними коштами.
Згідно п. 3.6. Договору позичальнику визначено дисконтний період протягом якого він може збільшити кредитний ліміт або частково повернути, який складає 30 днів.
Відповідно до п. 12.1. Договору сторони несуть відповідальність за невиконання умов договору.
Заявкою на отримання грошових коштів в кредит від 04.02.2022 підтверджується звернення відповідача з особистими даними для отримання коштів (а.с.29).
Первинний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 04.02.2022 про переказ коштів в сумі 12 000,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 (а.с.40).
Крім того, судом встановлено факт зарахування кредитних коштів в сумі 12 000,00грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 , що вбачається з довідки про успішні платежі (а.с.41-42)
Таким чином доведено факт отримання кредитних коштів ОСОБА_1 , зокрема, попереднє підписання кредитного договору та ознайомлення з його умовами, в результаті чого боржник взяв на себе зобов`язання повернення кредиту, які не виконав в повному обсязі та внаслідок чого утворилася заборгованість.
Також, судом встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу N° 28/1118-01 зі строком до 28 листопада 2019 року (а.с.43-48).
Також те, що до договору факторингу було укладено ряд додаткових угод, а саме: від 28.11.2019 ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін (а.с.49).
Також встановлено, що 31.12.2020 ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали додаткову угоду №26, згідно якої сторони дійшли згоди викласти текст Договору № 28/1118-01 від 28.11.2028 в новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. Відповідно до нової редакції договору, строк дії останнього - 31.12.2021( а.с.50-54).
31.12.2021 Додатковою угодою № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 сторони дійшли згоди щодо продовження дії договору до 31.12.2022.
Далі, сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року(а.с.56).
31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року, у зв`язку з чим погодилися внести зміни до п.8.2. договору (а.с. 57).
Згідно копії реєстру прав вимоги до боржників ТОВ "Таліон Плюс" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 979301118 від 04.02.2022 в загальній сумі 14 257,20 грн. (а.с.58-59).
Також встановлено, що 30.10.2023 між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК «Онлайн Фінанс" укладено Договір факторингу № 30/1023-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024 року та згідно копії реєстру прав вимоги до боржників ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 979301118 від 04.02.2022 в загальній сумі 16 472,40 грн. (а.с.60-66).
07.11.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" уклали Договір факторингу№ 0711/24/Е відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача - ОСОБА_1 за договором № 979301118 від 04.02.2022 в загальній сумі 16 472,40 грн. (а.с.67-75).
Отже, суд встановив, що позивачем належним чином доведено факт передачі прав вимоги за факторинговими договорами, право вимоги за кредитним договором № 979301118 від 04.02.2022 перейшло до Позивача, про що свідчить факт отримання права грошової вимоги до Відповідача в розмірі 16 472,40 грн.
Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Разом з тим, в порушення умов кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконав. У зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка становить 16 472,40 грн., що складається з: 12 000,00 грн. - суми боргу за тілом кредиту; 4472,40 грн. заборгованість за процентами, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку за кредитним договором № 979301118 ОСОБА_1 (а.с. 76-78, 131-132).
Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України).
Застосоване законодавство.
Ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
На офіційному веб-сайті ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" ( www.moneyveo.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Правилами надання коштів у позику, зразок Заявки, що подається з метою отримання кредитних коштів, вказавши в ній свої персональні дані та рахунок банківської картки для перерахування коштів. Після заповнення Заявки, позичальник переходить до до підписання кредитного договору електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора.
Тож, вся інформація,яка розміщується Товариством на сайті Товариства, відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативно-правових актів Національного Банку України. Де зазначено, що після входу (авторизації) до Особистого кабінету, Клієнт, для отримання кредиту, заповнює Заявку Анкету, і лише після успішного проходження ідентифікації та верифікації надається можливість отримати кредит.
Отже, Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет (www.moneyveo.ua) та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором на загальну суму 16 472,40 грн., що складається:12 000,00 грн. - суми боргу за тілом кредиту; 4472,40 грн. заборгованість за процентами.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При зверненні до суду з цим позовом Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" сплачено 2422,40 грн. судового збору за подання позову, що підтверджується платіжною інструкцією № 5043 від 09.12.2024 року.
Приймаючи до уваги, що позов задоволено повністю, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають стягненню разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
В обґрунтування розміру понесених позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. до матеріалів справи надано копії наступних документів:
Договір про надання правничої допомоги від 08.11.2024, укладений між ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" та адвокатським бюро «Тараненко та партнери», протокол погодження вартості послуг № 08/11/24 від 08.11.2024, Додаткову угоду № 2 від 08.11.2024 та акт прийому-передачі послуг до Договору про надання правничої допомоги від 08.11.2024 року (а.с.79-85).
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123- 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації.
Зважаючи на складність та однотипність справи, витрачений адвокатом час, суд зазначає, що розмір пред`явлених ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 щодо відшкодування витрат на надання йому правової допомоги є завищеним щодо іншої сторони спору.
Враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача 3 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Висновок суду.
Таким чином, встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 512, 516, 509, 525-526, 610-612, 625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 223, 247, 263-265, 280-282, 352, 354 ЦПК України,ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", суд,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.
Заочне рішення може бути переглянуте Андрушівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складений 07.07.2025року.
Відомості про учасників справи:
Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суддя:І. М. Волков