Справа № 646/1484/24
№ провадження 2/646/601/2025
У Х В А Л А

про залишення без розгляду заяв про зміну предмету позову,

прийняття відмови позивача від позову та закриття провадження у справі

11.07.25 м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Благої І.С.,

за участі секретаря судового засідання Волікової Д.Д.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представниці третьої особи Вірич М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», третя особа: Північно-східне міжрегіональне управління державної служби з питань праці,- про поновлення права на отримання роботи у зв`язку з відмовою у прийнятті на роботу,-

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, яким просив поновити його право на отримання роботи для забезпечення гідних умов існування та утримання неповнолітньої дитини, а також здійснення гарантований державою правовий захист від необґрунтованої/незаконної відмови у прийнятті на роботу, а також сприяння у збереженні/отриманні роботи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.02.2024р та 08.02.2024р позивач намагався по направленню від державної служби зайнятості №0010002 від 07.02.2024р працевлаштуватися на робоче місце до відповідача у його Харківську міську філію. Напередодні візиту до філії відповідача працівник служби зайнятості отримав під час телефонної розмови зі співробітником відповідача підтвердження наявності вакансій електрогазозварників. Крім того, позивач телефонував зі службового внутрішнього телефону та отримав таке ж підтвердження. Але при зустрічі відповідач категорично відмовлявся брати відповідача на роботу та зазначив що у зверненні немає підпису, хоча цей документ був роздрукований з електронної пошти, тому не можливо роздрукувати електронний підпис. Позивач пояснив це співробітнику відповідача, але йому все одно було відмовлено у працевлаштуванні. Наступного дня позивач отримав у службі зайнятості вищевказане направлення у паперовому вигляді з підписом та знову звернувся до відповідача. Але знову отримав відмову. При цьому відповідач повідомив позивачу неправдиві відомості про відсутність відповідної вакансії. В порушення закону відповідачем у графі для підпису керівника було проставлено не підпис керівника відповідача ОСОБА_4 , а невідомої особи з прізвищем « ОСОБА_5 », не заповнено дату вчинення дії та не було відокремлено (залишено) собі частину направлення, яка залишається у роботодавця для подальшої передачі державній службі зайнятості. На вимогу виправити порушення відповідач відмовився.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

12.05.2025 до суду надійшла заява позивача (зареєстрована за вх.№20507), подана ним 11.05.2025 через систему «Електронний суд», якою він просить:

- прийняти його відмову від позовних вимог в частині поновлення на роботі у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»;

- стягнути на його користь з відповідача середній заробіток за весь час змушеного прогулу, починаючи з дати незаконної відмови у прийнятті на роботу і до дня ухвалення рішення судом.

В обґрунтування цієї заяви позивач посилається на те, що у зв`язку з особистими обставинами та переоцінкою кар`єрних планів позивач у разі задоволення його позову не має наміру поновлюватися на роботі у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України». Водночас він наполягає на задоволенні вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, спричиненого незаконною відмовою у прийнятті на роботу.

Крім того, 11.06.2025 до суду надійшли додаткові пояснення та заява ОСОБА_3 , якою він, серед іншого, клопоче перед судом про стягнення з відповідача компенсації моральної шкоди, завданої незаконною відмовою у працевлаштуванні та тривалим судовим процесом, що спричинило йому значні переживання та негативно вплинуло на його життя. Спосіб та розмір компенсації моральної шкоди позивач залишає на розсуд суду.

Позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомляв, заяв/клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що він підтримує заяву позивача з огляду на необхідність дотримання єдиної правової позиції з позивачем.

Представник відповідача заперечував проти заяви ОСОБА_3 в частині зміни предмету позову, посилаючись на пропуск передбаченого ст.49 ЦПК України строку на її подання до суду, та не заперечував проти заяви позивача про відмову від позову, пояснивши, що це право позивача.

Представниця третьої особи покладалася на розсуд суд.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Що стосується заяв позивач про стягнення середнього заробітку та компенсації моральної шкоди

Згідно з ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово зазначав (зокрема, у постанові від 02.04.2025 у справі №757/23473/22-ц), що предметом позову є об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, а підставою позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Таким чином, зміна предмету позову означає зміну вимог з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета і підстав позову, як визначено вищенаведеною нормою ч. 3 ст. 49 ЦПК України, не допускається. Доповнення позовних вимог новими вимогами та новими обставинами по своїй суті є новим позовом.

У постанові від 09.07.2020 у справі №922/404/19 Верховний Суд дійшов висновку, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Отже, вищевказана заява ОСОБА_3 (вх.№20507 від 12.05.2025), в частині, якою він просить про стягнення середнього заробітку, є заявою про зміну предмету позову, оскільки нею висунуто нову позовну вимогу.

Ця заява подана позивачем після першого судового засідання, яке відбулося 12.02.2025.

Таким чином, вищевказана заява ОСОБА_3 подана з порушенням передбаченого ч.3 ст.49 ЦПК України строку.

Крім того, з огляду на вищевказані правові норми та позицію Верховного Суду позовна вимога про стягнення моральної шкоди, яка міститься у заяві позивача від 11.06.2025, також є зміною предмету позову.

Ця заява також подана після першого судового засідання, тобто з порушенням строку, встановленого ч.3 ст.49 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.182 ЦПК України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною першою ст.126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Тобто, якщо законом встановлений строк для подання певної заяви, вона повинна бути подана з дотриманням цього строку.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.126 ЦПК України).

Оскільки ж заяви про зміну предмету позову подано після встановленого ч.3 ст.49 ЦПК України строку, вони підлягають залишенню без розгляду.

Що стосується заяви позивача в частині відмови від позову

Положення п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України передбачають право позивача відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

У судовому засіданні суд роз`яснив учасникам справи наслідки вчинення цієї процесуальної дії, передбачені ч.3 ст.206 та п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Частиною третьою статі 206 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Під час судового розгляду обмежень повноважень представника позивача адвоката Папая С.О. не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 126, 206, 258-261 ЦПК України, суд

постановив:

Залишити без розгляду заяви ОСОБА_3 (вх.№20507 від 12.05.2025 та вх.№25445 від 11.06.2025) про зміну предмету позову, а саме, про стягнення середнього заробітку та компенсацію моральної шкоди.

Прийняти відмову позивача ОСОБА_3 від позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», третя особа: Північно-східне міжрегіональне управління державної служби з питань праці,- про поновлення права на отримання роботи у зв`язку з відмовою у прийнятті на роботу.

Закрити провадження у справі №646/1484/24 за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», третя особа: Північно-східне міжрегіональне управління державної служби з питань праці,- про поновлення права на отримання роботи у зв`язку з відмовою у прийнятті на роботу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя І.С. Блага