Справа № 182/4/24
Провадження № 2/0182/3040/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30.06.2025 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька -Шаховал І.О., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», про стягнення заборгованості за кредитним договором -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимоги посилається на те, що 29 липня 2021 року в особистому кабінеті на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» Онищенко С.О. було подано заявку на отримання кредиту № 101388197, тобто, шляхом використання одноразового пароля між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір. На підставі платіжного доручення, відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15 000 грн. 00 коп. 12 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір відступлення права вимоги, згідно умов якого право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Діджи фінанс». Відповідачка свої зобов`язання за даним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим в неї утворилась заборгованість в розмірі 66 000 грн. 00 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 15 000 грн. 00 коп.; заборгованості за відсотками 49 500 грн. 00 коп.; заборгованості за комісійними винагородами 1 500 грн. 00 коп., яку позивач й просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати та витрати на правову допомогу.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2024 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.46-47).

Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка про розгляд справи була повідомлена належним чином та своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, скористалась, надавши відзив на позовну заяву, згідно якого зазначає наступне. Розрахунок був складений 22 грудня 2022 року. З наданих представником позивача копій вбачається, що заборгованість за відсотками нараховувалась поза межами строку дії договору. Тому, на підставі викладеного, представник відповідача позовні вимоги визнав частково та не заперечує щодо стягнення суми заборгованості в розмірі 21 000 грн. 00 коп., яка складається з наступного: 4 500 грн. 00 коп. - проценти за користування, 1 500 грн. 00 коп. комісія за надання кредиту та 15 000 грн. 00 коп. тіло кредиту. Що стосується вимоги про стягнення судових витрат та витрат на правову допомогу, то дану вимогу задовольнити пропорційно до задоволених вимог. Окрім цього, представник відповідача просить суд стягнути з позивача на користь його довірительки витрати на професійну правничу допомогу (а.с.60-63).

Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом, 29 липня 2021 року в особистому кабінеті на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» ОСОБА_1 було подано заявку на отримання кредиту № 101388197, тобто, шляхом використання одноразового пароля між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем було укладений кредитний договір. На підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15 000 грн. 00 коп. (а.с.17-21)

За змістом п.6.3. договору, позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору.

Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п.6.4. договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п.6.5. договору).

Згідно з вимогами ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідачка не виконала свого обов`язку за кредитним договором, у зв`язку з чим згідно розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість в сумі 66 000 грн. 00 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 15 000 грн. 00 коп.; заборгованості за відсотками 49 500 грн. 00 коп.; заборгованості за комісійними винагородами 1 500 грн. 00 коп.

12 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір відступлення права вимоги, згідно умов якого право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Діджи фінанс» та ТОВ «Діджи фінанс» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, в тому числі й до ОСОБА_1 (а.с.29-30).

Відповідно до ст.1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Діджи фінанс», ні на рахунки попереднього кредитора.

Згідно з нормою 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому, в законодавстві визначаються різні поняття, як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, сторони встановили, як строк дії договору, так і кінцевий строк повернення кредиту, тобто з поданих матеріалів справи вбачається, що кредит був наданий строком на 30 днів, тобто, 29 серпня 2021 року.

Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання, згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України, спливає у відповідне число останнього місяця строк. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України0.

Частиною пятою статті 261 ЦК України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до Заяви Позичальника від 26 липня 2021 року, для повного розрахунку відповідачу надано строковий кредит у сумі 15 000 грн. 00 коп., на строк 30 днів, тобто, до 26 серпня 2021 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи позивач, звернувся до суду з позовною заявою 02 січня 2024 року, при цьому, нараховує відсотки за користування кредитом, починаючи з 12 листопада 2021 року по 30 листопада 2023 року (а.с.28), що, у відповідності до вищевказаного, є недопустимим та суперечить вимогам чинного законодавства.

Тому, враховуючи вищевикладене, а також той факт, що стороною представника відповідача щодо обставин безпідставності нарахування відсотків було зазначено у відзиві на позовну заяву, суддя приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, в частині стягнення суми боргу в розмірі 21 000 грн. 00 коп., яка складається з 15 000 грн. 00 коп. тіло кредиту, 1 500 грн. 00 коп. комісія за надання кредиту та 4 500 грн. 00 коп. проценти за користування кредитом.

Що стосується заявленої вимоги щодо стягнення з відповідачки на користь позивача витрат по сплаті судового збору, то суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, у сумі 45 000 грн. 00 коп. (21 000 грн. 00 коп. х 100 % : 66 000 грн. 00 коп. = 32 % - задоволено позов). Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 147 грн. 20 коп. (2 147 грн. 20 коп. х 0,32 % : 100 = 687 грн. 10 коп.).

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, відповідачка, у відповідності до ст.178 ЦПК України скористалася своїм правом та подала до суду відзив на позовну заяву, у відповідності до якого, уповноважила свого представника Шашликова Д.Г. представляти її інтереси та діяти від її імені. На підтвердження вищевказаних обставин було долучено договір про надання правової допомоги № 58/2024 від 15 березня 2024 року та акт про надання правової допомоги від 09 квітня 2024 року, згідно якого гонорар за надання правової допомоги становить суму в розмірі 3 100 грн. 00 коп., яку представник відповідача й просить суд стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 (а.с.66).

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема, обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на правову допомогу, було надано копію договору про надання правничої допомоги № 58/2024 від 15 березня 2024 року, укладеного з Адвокатським об`єднанням «Легал Парнерс Юкрейн», в особі керуючого партнера Шашликова Д.Г., акт про надання правової допомоги від 09 квітня 2024 року (а.с.66).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також той факт, що вимогами чинного законодавства передбачено право відповідача на компенсацію витрат на правову допомогу. Тому, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 274, 279, 280-283, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.526, 527, 530, 598, 599, 629, 633, 634, 1050, 1054, 1082 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» () заборгованість за кредитним договором № 101388197 від 26 липня 2021 року в розмірі 21 000 грн. 00 коп., яка складається з: 15 000 грн. 00 коп. тіло кредиту, 1 500 грн. 00 коп. комісія за надання кредиту та 4 500 грн. 00 коп. - проценти за користування кредитом, а також судовий збір в розмірі 687 грн. 10 коп., а всього 21 687 грн. (двадцять одна тисяча шістсот вісімдесят сім грн.) 10 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), витрати на правову допомогу в розмірі 3 100 грн. (три тисячі сто грн.) 00 коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал