1Справа № 335/4019/25 2-о/335/168/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання - Колесник Д.С., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про встановлення факту сумісного проживання та перебування на годувальника, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, звернулася до суду з заявою про встановлення факту сумісного проживання та перебування на годувальника.

В обґрунтування вимог заяви зазначила, що вона є інвалідом третьої групи та отримує пенсію по інвалідності. ЇЇ чоловік, ОСОБА_2 , перебував на обліку в Пенсійному фонді та отримував підвищену пенсію.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер від гострого порушення мозкового кровообігу, ішемічного інфаркту головного мозку.

До дня смерті чоловіка вони проживали разом та вона отримувала від чоловіка щомісячно грошову допомогу. Зазначені кошти були основним джерелом її існування, які вона витрачала на оплату обов`язкових комунальних платежів, продукти, ліки та інші потреби, тобто знаходилась на утриманні чоловіка.

Тому, 01.04.2025 вона звернулася до Пенсійного фонду із заявою щодо перерахунку пенсії у зв`язку з переведенням з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №14094/03-16 від 09.04.2025 їй було повідомлено про відмову у перерахунку у зв`язку з тим, що вона не надала документи про стаж померлого чоловіка та відсутні документи про спільне проживання з померлим годувальником.

На підтвердження того, що вона постійно проживала разом із чоловіком і перебувала на його утриманні, зазначила, що 12 липня 2003 року вона одружилася із ОСОБА_2 . Від шлюбу із чоловіком мають спільного сина ОСОБА_3 2004 року народження, а також чоловік всиновив її сина від першого шлюбу ОСОБА_4 , 1993 року народження.

Вони з чоловіком проживали та тривалий час були зареєстровані за однією адресою в двокімнатній квартирі, а саме: АДРЕСА_1 .

Станом на 2020 рік її чоловік пропрацював 24 роки на Запорізькій атомній електростанції. Він працював електрослюсарем електростанції в тяжких умовах праці і йому доводилося проводити ремонті роботи, перебуваючи всередині самого атомного реактору і отримуючи радіоактивне випромінювання. Така тяжка робота, звісно, дала негативний вплив на стан його здоров`я.

Тому, її чоловік вважав, що він має моральне право отримати квартиру від атомної електростанції. З цією метою в серпні 2020 року він виписався з квартири, де мешкав, та зареєстрував своє місце проживання у квартирі друга із невеликою житловою площею за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, чоловік жодного дня не проживав за зареєстрованою адресою, оскільки фактично вони проживали разом однією родиною. Витрати по сплаті комунальних послуг квартири АДРЕСА_3 здійснював її чоловік.

Після збройного нападу Російської Федерації на територію України у лютому 2022 року м.Енергодар опинилося під тимчасовою окупацією загарбників.

В серпні 2022 року вона з чоловіком та молодшим сином заради їх безпеки були вимушені виїхали з м.Енергодар на Житомирщину до її батьків і до дому вони вже не повернулися. 08 грудня 2022 року її чоловік вступив добровольцем до лав ЗСУ.

Під час проходження служби в Збройних силах України чоловік щомісячно перераховував грошові кошти на картку.

Звичайно, всі відпустки чоловіка вони проводили разом. Під час відпусток вони їздили відпочивати на Буковель, в м.Яремче, до її батьків в м.Овруч, до друзів м.Умань тощо. Всі ці відпустки оплачував чоловік.

Під час лікування в квітні 2024 році у КЛПЗ Носівська центральна районна лікарня імені Ф.Я.1 Приймака її чоловік зазначав місце проживання АДРЕСА_1 .

У травні 2024 року заявник вирішила переїхати жити до старшого сина в м.Запоріжжя. Коли мій чоловік приїздив до них, то вони проживали разом за адресою: АДРЕСА_4 . Чоловік обожнював онуку та дуже любив проводити з нею час.

В липні 2024 року вона приїздила до місця дислокації військової частини чоловіка в АДРЕСА_5 , щоб провідати та підтримати його.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік, перебуваючи на передових позиціях, переніс інсульт головного мозку. Відразу його було ушпиталено до лікарні в м.Харків, проте, ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер в реанімації Харківської обласної лікарні.

Встановлення факту спільного проживання разом із чоловіком та встановлення факту перебування на утриманні чоловіка надасть заявнику можливість оформити пенсію по втраті годувальника.

В інший спосіб, окрім судового порядку, встановити факт спільного проживання із чоловіком та перебування її на його утриманні, вона не може.

На підставі вищевикладеного заявник, просить встановити факт спільного проживання її та її чоловіка, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебуванні на його утриманні до моменту його смерті.

Ухвалою Вознесенівського районний суду м. Запоріжжя від 02.05.2025 року прийнято до розгляду заяву, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження, призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення заяви не заперечує.

Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків ОСОБА_5 (невістка заявника), ОСОБА_6 (друг родини заявника), ОСОБА_7 (подруга родини заявника), ОСОБА_8 (сваха заявника), кожен окремо, підтвердили факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 з її чоловіком ОСОБА_2 та перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 до моменту його смерті, дослідивши матеріали справи, подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 12.07.2003 року ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , уклали шлюб, зареєстрований Енергодарським відділом реєстрації актів цивільного стану у Василівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №170, після реєстрації шлюбу ОСОБА_9 змінила прізвище на « ОСОБА_10 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб повторно, серії НОМЕР_1 від 06.03.2024 року.

Згідно свідоцтва про народження (повторно) ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , виданого Виконавчим комітетом Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, актовий запис №3 від 24.06.2010 року.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис №47 від 27.01.2004 року.

Згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 10.04.2019 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . 27.08.2020 був знятий з вищезазначеного місця реєстрації та зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 07.07.2006 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки виконавчого документу Овруцької міської ради №10-123 від 24.03.2025 ОСОБА_2 , проживав та був зареєстрований, як ВПО за адресою АДРЕСА_6 з 27.09.2022 року по 08.12.2022 року.

Відповідно до довідки виконавчого документу Овруцької міської ради №10-124 від 24.03.2025 ОСОБА_1 , проживала та була зареєстрована, як ВПО за адресою АДРЕСА_6 з 27.09.2022 року по 08.12.2022 року.

Відповідно до довідки МСЕК серія 12 ААЕ №664229 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є інвалідом 3 групи безстроково;

Відповідно до довідки філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька AEC» AT» НАЕК «Енергоатом» вих. №288 від 17.04.2025 із заробітної плати колишнього працівника філії «ВИ Запорізька АЕС», ЦТАВ, таб.н.904 ОСОБА_2 щомісячно з січня 2021 року по серпень 2022 року здійснювалися утримання комунальних платежів за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії військового білету НОМЕР_4 та довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 24.01.2024 року №609/94 солдат ОСОБА_2 був мобілізований 08.12.2022, задеклароване /зареєстроване місце проживання зазначена адреса: АДРЕСА_6 ;

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого КЛПЗ Носівська центральна районна лікарня імені Ф.Я.Приймака №1080 ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 07.04.2023 по 21.04.2023 та зазначив місце проживання АДРЕСА_1 ;

Згідно виписки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 01.01.2023 по 31.03.2025 ОСОБА_2 щомісяця перераховував ОСОБА_1 грошові кошти.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_2 , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 12-17/71-ОКН/25 від 11.03.2025, та свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_5 , виданого 12.03.2025 року Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №375.

Рішенням заступника начальника Відділу перерахунків пенсій №3 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 08.04.2025 № 907ОСОБА_1 було повідомлено про відмову у перерахунку у зв`язку з тим, що я не надала документи про стаж померлого чоловіка та відсутні документи про спільне проживання з померлим годувальником.

У відповідності до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Правилами ст. 15, 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положеннями ст. 124, 129 Конституції України гарантовано, що задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За правилами ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, як це унормовано положеннями ч. 2 ст. 315 ЦПК України.

Статтею 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право вибору пенсійних виплат - особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 2 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, отриманих під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21.11.2013 по 21.02.2014 за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому, дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні (ст.37 Закону України «Про пенсійне забезпечення»); для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 Цивільного Кодексу України) не менше одного року; для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником (статті 456, 457, 461 ЦК).

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 17 червня 2024 року у справі № 753/21178/21 та від 11 вересня 2024 року № 335/4669/23 .

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» поняття «чоловік» та «дружина» позначають одного з подружжя.

За правилами ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Положеннями ст. 27 СК України унормовано, що державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

У ході судового розгляду судом установлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області відмовив ОСОБА_1 у переході на пенсію по втраті годувальника, зокрема через відсутність документального підтвердження факту спільного проживання заявниці і годувальника на день смерті.

Відтак, установлення факту постійного спільного проживання ОСОБА_1 разом з її померлим чоловіком ОСОБА_2 , та перебуванні на його утриманні до моменту смерті ОСОБА_2 , має для заявниці юридичне значення.

Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд зазначає, що відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Досліджені в ході судового розгляду в силу положень ст. 81 ЦПК України письмові докази, не містять внутрішніх протиріч, та узгоджуються між собою. Їх взаємозв`язок та належна оцінка дає підстави суду дійти до висновку про можливість задоволення вимог ОСОБА_1 та встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 з її чоловіком ОСОБА_2 та перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 до моменту його смерті.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 293, 315, 352, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про встановлення факту сумісного проживання та перебування на годувальника, - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , уродженки с.Раківщина Овруцького району Житомирської області та її чоловіка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Рудьківка Бобровицького району Чернігівської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , уродженки с.Раківщина Овруцького району Житомирської області на утриманні у чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Рудьківка Бобровицького району Чернігівської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до моменту його смерті.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.06.2025 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області, , місце знаходження м.Одеса, вул.Канатна, 83.

Суддя: А.В.Воробйов