КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 3-ві/824/63/2025
УХВАЛА

11 липня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід колегії суддів в складі: судді доповідача - Шкоріної О.І., суддів Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Водоканал-сервіс» (далі ТОВ «Водоканал-сервіс»), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Коваль і партнери» (далі ТОВ «Юридична компанія «Коваль і партнери»), звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 січня 2024 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення абсолютно усіх процесуальних строків для подання процесуальних документів під час великої війни у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України залишено без задоволення.

Клопотання ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви залишено без задоволення.

Клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задоволено. Призначено її розгляд у підготовчому засіданні.

Клопотання ОСОБА_1 про залучення до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Національну акціонерну компанію «Нафтогаз України», залишено без задоволення.

Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів залишено без задоволення.

Відмовлено в прийнятті та об`єднанні в одне провадження з первісним позовом ТОВ «Водоканал-сервіс», правонаступником якого є ТОВ «Юридична компанія «Коваль і партнери», зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «Водоканал-сервіс», треті особи: ПАТ «Київенерго», КП ВО КМР (КМДА) «Київтеплоенерго», НАК «Нафтогаз України», ПАТ «Київводоканал», ОСББ «Молодіжний-15», про визнання протиправною, незаконною та недійсною господарської діяльності, нарахування будь-якої плати з надання житлово-комунальних послуг.

Повернуто ОСОБА_1 зустрічну позовну заяву.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що із заявленими позовними вимогами, викладеними у зустрічній позовній заяві, вона може звернутися до суду для самостійного розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 1 жовтня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій оскаржують ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 6 листопада 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали суду від 23 січня 2024 року, апеляційну скаргу залишено без руху та запропоновано заявникам скласти апеляційну скаргу відповідно до вимог статті 356 ЦПК України та з дотриманням загальних вимог до мови документа, надавши її копії відповідно до кількості учасників справи.

У грудні 2024 року на виконання вимог ухвали, заявники подали заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій просили долучити до матеріалів справи та розглянути по суті уточнену редакцію скарги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 23 січня 2024 року визнано неподаною та повернуто заявникам.

Постановою Верховного Суду від 30 квітня 2025 року задоволено касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ухвалу Київського апеляційного суду від 16 грудня 2024 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 9 травня 2025 року суддею доповідачем призначено суддю ОСОБА_3 та суддів, які входять до складу колегії: Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без руху, а особам, які її подали, надано строк для усунення недоліків, а саме - надання копій апеляційної скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

30 травня 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали документи на виконання ухвали суду про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 червня 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 23 січня 2024 року в частині відмови у залученні до участі у справі третьої особи; відмови у витребуванні доказів у справі на підставі ст. 84 ЦПК України, а також в частині вирішення клопотання про застосування до позовної заяви усунення недоліків.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 23 січня 2024 року в частині оскарження ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 23 січня 2024 року щодо відмови у поновленні пропущеного процесуального строку та щодо повернення зустрічного позову.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 7 липня 2025 року виправлено в ухвалі Київського апеляційного суду від 24 червня 2025 року допущену описку, в абзаці другому резолютивної частини ухвали Київського апеляційного суду від 24 червня 2025 року виправлено унікальний номер справи з №756/161/23 на № 752/11870/21. Вважати правильним текст в абзаці другому резолютивної частини ухвали Київського апеляційного суду від 24 червня 2025 року: " .. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 23 січня 2024 року у справі № 752/11870/21 в частині оскарження ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 23 січня 2024 року щодо відмови у поновленні пропущеного процесуального строку та щодо повернення зустрічного позову...".

8 липня 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Київського апеляційного суду заяву про відвід колегії суддів: судді- доповідачу - Шкоріній О.І., суддям: Поливач Л.Д., Стрижеусу А.М.

В обґрунтування заяви зазначають, що ухвала Київського апеляційного суду від 22 травня 2025 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без руху, а апелянтам надано строк для усунення недоліків (надання копій апеляційної скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи), є безпідставною та такою, що змусила апелянтів повторно друкувати та подавати копії апеляційних скарг у кількості 9 примірників, що на їх думку, свідчить про упередженість та заангажованість колегії суддів у вирішенні апеляційної скарги, поданої ними на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 23 січня 2024 року.

Крім того, заявники вказують на незаконність ухвали Київського апеляційного суду від 24 червня 2025 року, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 23 січня 2024 року в частині відмови у залученні до участі у справі третьої особи; відмови у витребуванні доказів у справі на підставі ст. 84 ЦПК України, а також в частині вирішення клопотання про застосування до позовної заяви усунення недоліків, а в іншій частині відкрито апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 23 січня 2024 року щодо відмови у поновленні пропущеного процесуального строку та щодо повернення зустрічного позову.

При цьому зазначають, що судом зазначений унікальний номер іншої справи, ніж, той який має ця справа.

Вважають, що суд апеляційної інстанції незаконно відкрив апеляційне провадження лише в частині відмови у поновленні строків для подання до суду зустрічного позову. Зауважили, що подана ними апеляційна скарга стосується відмови у поновленні строків для подання до суду першої інстанції абсолютно всіх без виключення процесуальних документів, а не лише зустрічного позову.

Заявники вбачають в таких діях апеляційного суду порушення норм законодавства та порушення законних прав апелянтів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 липня 2025 року визнано відвід, заявлений колегії суддів в складі: судді доповідача - Шкоріної О.І., суддів Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М. необгрунтованим.

Відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 липня 2025 року питання про відвід судді - доповідачу Шкоріній О.І., суддям: Поливач Л.Д., Стрижеусу А.М. призначено судді Таргоній Д.О.

Відповідно до частини восьмої статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Отже, розгляд питання про відвід судді у судовому засіданні може бути призначений лише за ініціативою суду.

Разом з тим, дослідивши матеріали суд дійшов до висновку, що у вказаній заяві відсутні підстави для призначення розгляду заяви про відвід судді у судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в заяві про відвід, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Так, згідно з положеннями статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини третьої статті 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, №33949/02, 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Надаючи оцінку доводам заяви про відвід, суд дійшов до висновку, що підставами для відводу колегії суддів Шкоріної О.І., Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М. є незгода з процесуальними рішеннями суду, а саме ухвалами Київського апеляційного суду від 22 травня 2025 року щодо залишення апеляційної скарги без руху та від 24 червня 2025 року щодо вирішення питання про відкриття апеляційного провадження (відмову у відкритті апеляційного провадження), а також у зв`язку із допущеною судом опискою в унікальному номері справи.

Вказані обставини відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України не можуть бути підставою для відводу колегії суддів у розгляді цієї справи і не свідчать про необ`єктивність та упередженість суддів.

Будь-яких інших обставин, що вказують на наявність підстав для відводу, передбачених статті 36 ЦПК України, заявники не вказали.

Оскільки судом не встановлені підстави, передбачені у статті 36 ЦПК України для відводу суддів: Шкоріної О.І., Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід колегії суддів задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід колегії суддів в складі: судді доповідача - Шкоріної О.І., суддів Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Д.О. Таргоній