УХВАЛА

23 червня 2025 року

м. Київ

справа № 358/1501/15-ц

провадження № 14-60зц25

Суддя Великої Палати Верховного Суду Мартєв С. Ю., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 квітня 2024 року, постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року, ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 07 червня 2022 року та заочне рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

УСТАНОВИВ:

1. У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

2. Заочним рішенням від 21 жовтня 2015 року Богуславський районний суд Київської області у задоволенні позову відмовив.

3. Ухвалою від 17 грудня 2015 року Апеляційний суд Київської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а заочне рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року - без змін.

4. Богуславський районний суд Київської області ухвалою від 22 листопада 2018 року у справі № 2-917/11 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року відмовив.

5. Постановою від 06 березня 2019 року Київський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 22 листопада 2018 року - без змін.

6. Верховний Суд постановою від 04 березня 2020 року у справі № 2-917/11 касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив, ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 22 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

7. Ухвалою від 06 липня 2020 року Богуславський районний суд Київської області роз`єднав вимоги, викладені в заяві ОСОБА_1 від 18 квітня 2018 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Богуславського районного суду Київської області від 17 листопада 2011 року у справі № 2-917/11 та заочного рішення цього ж суду від 21 жовтня 2015 року у справі № 358/1501/15-ц у самостійні провадження.

8. Богуславський районний суд Київської області ухвалою від 12 серпня 2020 року визнав неподаною заяву ОСОБА_1 від 18 квітня 2018 року про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення цього ж суду від 21 жовтня 2015 року та повернув її заявнику.

9. Постановою від 10 грудня 2020 року Київський апеляційний суд скасував ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 12 серпня 2020 року, а справу направив для продовження розгляду до суду першої інстанції.

10. Ухвалою від 07 червня 2022 року Миронівський районний суд Київської області у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року відмовив.

11. Київський апеляційний суд постановою від 23 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 07 червня 2022 року - без змін.

12. Постановою від 12 квітня 2024 року Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду залишив без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_1 , а ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 07 червня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року - без змін.

13. У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Великої Палати Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 квітня 2024 року, у якій просив переглянути справу № 358/1501/15-ц згідно з його заявою від 07 травня 2024 року. У заяві від 07 травня 2024 року ОСОБА_1 просив поновити строк на оскарження та скасувати постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 квітня 2024 року, постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року і ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 07 червня 2022 року, а також просив поновити строк на оскарження заочного рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року у справі № 358/1501/15-ц і рішення цього ж суду від 17 листопада 2011 року у справі № 2- 917/11 та їх скасувати, ухвалити нове судове рішення.

14. Ухвалою від 22 січня 2025 року Велика Палата Верховного Суду у прийнятті до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним відмовила та повернула її заявнику разом з доданими матеріалами.

15. У березні 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Великої Палати Верховного Суду заяву про перегляд її ухвали від 22 січня 2025 року за нововиявленими обставинами, в якій просив прийняти матеріали справи № 358/1501/15-ц до розгляду та переглянути її відповідно до заяви від 07 травня 2024 року, вимоги якої викладено у пункті 13 цієї ухвали.

16. Ухвалою від 24 березня 2025 року Велика Палата Верховного Суду заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2025 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним визнала неподаною та повернула заявнику.

17. У травні 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язкузвернувся до Великої Палати Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просив поновити строк на оскарження та скасувати постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 квітня 2024 року, постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року та ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 07 червня 2022 року, а також просив поновити строк на оскарження заочного рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року у справі № 358/1501/15-ц, його скасувати та ухвалити нове судове рішення.

18. Між тим, у своїй касаційній скарзі ОСОБА_1 послався на «умисну відмову суддів Верховного Суду від розгляду заявлених вимог, що свідчить про вину суддів у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого ухвалено незаконне судове рішення» і зазначив її підставою перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами, що передбачена пунктом 3 частини третьої статті 423 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), а саме встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

19. Велика Палата Верховного Суду вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без руху з огляду на таке.

20. Порядок перегляду судових рішень за касаційними скаргами врегульовано главою 2 розділу V ЦПК України.

21. Судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

22. Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржене з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

23. Порядок подання касаційної скарги врегульований статтею 391 ЦПК України. Зокрема, частина перша цієї статті закріплює, що касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким у цьому випадку є Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду.

24. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

25. Статті 393 та 394 ЦПК України визначають, що повноваженнями прийняти касаційну скаргу та відкрити касаційне провадження наділений Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду. Відкриття касаційного провадження передбачає перевірку правильності оформлення касаційної скарги та дотримання порядку її подання, у тому числі сплату судового збору та дотримання строків на касаційне оскарження.

26. Порядок передачі справи до Великої Палати Верховного Суду визначають частини третя - шоста статті 403 ЦПК України. Ця норма наведена в параграфі 3 глави 2 розділу V «Касаційний розгляд» ЦПК України. Вона передбачає, що після відкриття касаційного провадження, підготовки справи до касаційного розгляду та попереднього розгляду справи до Великої Палати Верховного Суду передається відповідна цивільна справа.

27. Тобто питання прийняття касаційної скарги, відкриття касаційного провадження і передачі справи до Великої Палати Верховного Суду вирішує Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду.

28. Порядок перегляду судових рішень у зв`язку з нововиявленими або виключними обставинами в цивільних справах регулюється приписами глави 3 розділу V ЦПК України.

29. Рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами (частина перша статті 423 ЦПК України).

30. Форма і зміст заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами визначені у статті 426 ЦПК України.

31. Відповідно до статті 426 ЦПК України заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції.

32. За змістом пункту 5 частини другої статті 426 ЦПК України у заяві зазначаються, зокрема, нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення.

33. Відповідно до частини третьої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

34. Велика Палата Верховного Суду відповідно до норм ЦПК України може переглянути судове рішення у зв`язку з виключними обставинами лише з підстави, визначеної пунктом 2 частини третьої статті 423 цього Кодексу (встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом). Між тим, наявність таких обставин заявник не зазначив.

35. Зміст процесуального документа, поданого ОСОБА_1 , не дає суду можливості визначити підстави, з яких він поданий, та належний процесуальний порядок його розгляду.

36. Відтак заявнику необхідно визначити (уточнити) процесуальний порядок перегляду постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 квітня 2024 року, постанови Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року, ухвали Миронівського районного суду Київської області від 07 червня 2022 року, а також заочного рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року у справі № 358/1501/15-ц відповідно до ЦПК України.

37. Зокрема, заявник має визначитися та повідомити, який саме за змістом документ він подав - касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень за виключними обставинами.

38. З огляду на викладене, оскільки подана ОСОБА_1 касаційна скарга не відповідає вимогам процесуального закону щодо змісту, то її слід залишити без руху з наданням заявникові строку для усунення недоліків: необхідно визначити процесуальний порядок та підстави перегляду судових рішень відповідно до глави 2 чи глави 3 розділу V ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 388 - 392, 423-427 ЦПК України, суддя Великої Палати Верховного Суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 квітня 2024 року, постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року, ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 07 червня 2022 року та заочне рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків поданої скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали відповідно до статті 185 Цивільного процесуального кодексу України касаційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С. Ю. Мартєв