Провадження №2/760/2550/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді - Усатової І.А., за участю секретаря Омельяненко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди,
У червні 2023 року позивач ТОВ «Будинок Комфорту» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди та просить позов задовольнити та стягнути понесенні судові витрати.
Ухвалою суду від 12 червня 2023 року у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками на адресу його реєстрації.
Конверт з копією ухвали про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов, який направлявся відповідачу, повернувся до суду з відміткою про закінчення терміну зберігання.
Відповідачу був наданий строк для надання відзиву.
На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.
Ухвалою суду від 20.02.2024 призначено цивільну справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін.
У судове засідання сторони не з`явилися, позивач подав заяву про слухання справи у його відсутність, проти заочного розгляду не заперечував.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення.
Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною в постанові від 5 вересня 2022 року № 1519/2-5034/11 (№ 61-175сво21) порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено.
У разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).
З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.
Відтак, суд зазначає датою ухвалення рішення дату складання повного його тексту, не зважаючи на те, що вона відмінна від дати судового засідання, на яку було призначено розгляд справи.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.
Відповідно до п. 1.1. договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором. Орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове володіння та користування майно, що визначене у цьому договорі (надалі - «Об`єкт оренди»), з наступним переходом права власності на такий Об`єкт оренди від орендодавця до орендаря на умовах, передбачених цим договором, а орендар зобов`язується прийняти Об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату.
Пунктами 1.2, 1.3 договору, визначено, що дані щодо Об`єкта оренди за цим договором погоджуються сторонами у Додатку до цього договору. Вартість об`єкта оренди за цим договором визначається сторонами у Додатку до цього договору.
Згідно з п. 3.1 договору орендодавець зобов`язується передати орендарю об?єкт оренди протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати підписання договору.
Як визначено у п. 3.2 договору, передача об`єкта оренди орендодавцем та приймання його орендарем здійснюється за актом приймання-передачі, за товарно-гранспортною накладною або іншим документом, що підтверджує факт передачі об`єкта оренди у користування.
Відповідно до п. 4.1 договору, строк оренди погоджується сторонами у додатках до цього договору, що є невід`ємною частиною і обчислюється з дати укладання цього договору.
Пунктом 5.1 договору, вказано, що сплата орендної плати здійснюється орендарем щомісячно відповідно до графіку платежів, узгодженого сторонами у додатку до цього договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (частина перша статті 759 ЦК України).
За приписами частин першої, п`ятої статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з п. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов?язанні є боржник і кредитор.
Як зазначено у ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов?язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання мас виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до п. 8.4 договору за прострочення орендних платежів орендар зобов`язується сплатити на користь орендодавця штраф у сумі 75,00 грн. за кожен факт прострочення оплати орендних платежів, а також пеню в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з другого дня прострочення, але не більше 50 % від загальної суми оренди за цим договором.
Згідно з п. 8.5 договору у разі нездійснення оплати орендарем орендної плати протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладання договору, орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати цей договір, повідомивши орендаря за 15 календарних днів до факту дати такого розірвання.
У такому разі орендар зобов язується сплатити вже нараховану орендну плату та додатково сплатити штраф у розмірі 50% від вартості об`єкта оренди, визначеної відповідно до п. 1.3 договору та викупити об`єкт оренди за ціною, визначеною відповідно до п. 1.3 договору, або повернути об`єкт оренди.
05.06.2020 ТОВ «Будинок Комфорту» направило на адресу відповідача повідомлення про розірвання договору, повернення об`єкту оренди та сплати орендних платежів.
Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано.
Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як встановлено у п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов?язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив. якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк,встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Будинок Комфорту» є обгрунтованими, оскільки відповідач тривалий час не виконує свої зобов`язання за договором, не здійснює платежів у рахунок погашення суми оренди, чим порушує взяті на себе зобов`язання, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором оренди в розмірі 69 518, 76 грн.
У зв'язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 684 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.
Керуючись ст. 509, 510, 525, 526. 530, 548, 549, 610, 611, 612, 615, 626, 629 ЦК України. ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 280, 282, 352, 354-355 ЦПК України, суд,
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.А. Усатова