Справа № 467/767/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Явіци І.В.

за участю секретаря судового засідання - Рожкової Т.М.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ :

Вимоги заявника та обставини, що зумовили звернення до суду

Заявник ОСОБА_1 звернуся із заявою, якою ініціював встановлення судом факту його родинних відносин із його ж матір`ю.

Посилався на те, що при зверненні до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення даних у реєстрі військового обліку посадові особи центру комплектування та соціальної підтримки звернули увагу, що написання в офіційних документах його прізвища та прізвища його матері не співпадають.

Зокрема, його прізвище у паспорті зазначено як « ОСОБА_4 єв», у той час, як прізвище матері зазначається як « ОСОБА_4 ева».

Вказав, що за лікарським висновком мати потребує стороннього догляду, про що він наразі оформлює відповідні документи, однак розбіжність у написанні прізвищ може стати перепоною в отриманні відстрочки від мобілізації, на яку він має право згідно із законом.

Внаслідок такого просив встановити факт родинних відносин між ним та його матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Процесуальні дії, учинені судом у межах цієї справи

Окреме провадження за заявою ОСОБА_1 було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 06 червня 2025 року. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 23 червня 2025 року до участі у справі було залучено ОСОБА_3 у якості заінтересованої особи.

Стислий виклад позиції учасників справи

В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити та підтвердив обставини, викладені ним у заяві.

Додав, що мати хворіє, у зв`язку із чим потребує стороннього догляду, тому він має намір оформити відповідні документи, які подати до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, розбіжності у написанні його прізвища та прізвища матері перешкоджають достовірно підтвердити той факт, що ОСОБА_3 дійсно є його матір`ю.

Представник заявника цю позицію повністю підтримав, просив задовольнити заяву з підстав, що у ній викладені.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні вказані заявником обставини підтвердила та додатково пояснила, що заявник ОСОБА_1 являється її рідним сином.

Вона ж сама хворіє на онкологічні захворювання, гіпертензію та сахарний діабет, у зв`язку із чим має обмежені можливості для пересування та догляду за собою.

Тому син постійно допомагає їй, піклується про неї та здійснює за нею догляд, у тому числі й коли вона тривалий час перебуває у лікарні.

Просила заяву її сина задовольнити.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, про його дату, час і місце був сповіщений належно, як і загалом про усі судові засідання, що були проведені в рамках цього цивільного провадження, проте, надав до суду письмові пояснення.

Зокрема, послався на те, що відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян ОСОБА_3 перебувала в шлюбі з ОСОБА_5 , від якого вони мають сина ОСОБА_1 .

Представник вказав, що визначальним під час розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення,є те, що встановлення таких фактів не пов`язане з наступним вирішенням будь - якого спору про право, у той час, як ІНФОРМАЦІЯ_4 діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Внаслідок такого, просив залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду.

На підставі приписів ч.1 ст. 223 ЦПК України суд не розцінював неявку представника заінтересованої особи в судове засідання як перешкоду для розгляду справи, з огляду на той факт, що представник належним чином повідомлявся про перебіг цього провадження та висловив свою позицію по суті безпосередньо самої заяви, яка наразі розглядається судом.

Установлені фактичні обставини справи із посиланням на досліджені судом докази

За наслідками оцінки доказів у порядку ст. 89 ЦПК України, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а так само і достатності та взаємного їх зв`язку у сукупності, керуючись законом, установив у цій справі таке.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 .

Його матір`ю є ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Такі висновки суд зробив внаслідок дослідження сукупності наявних у його розпорядженні доказів.

Зокрема, найперше, на що суд звертає увагу, то це на дані свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 , яке було видане Районним відділом реєстрації актів цивільного стану Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області 12 вересня 2006 року.

Згідно вказаного свідоцтва ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали шлюб 22 листопада 1970 року, який був зареєстрований Виконкомом Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, актовий запис №38.

ОСОБА_6 після реєстрації шлюбу набула прізвище чоловіка « ОСОБА_4 ».

У шлюбі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_8 народився син ОСОБА_1 .

Це підтверджується свідоцтвом про народження заявника НОМЕР_2 , яке видане Арбузинською селищною радою 06 березня 1975 року.

Зокрема, що матір`ю заявника у ньому зазначена ОСОБА_3 , а батьком ОСОБА_5 .

Отже, в результаті аналізу збігів у датах народження заявника та його матері суд робить однозначний висновок про те, що ОСОБА_1 походить від ОСОБА_3 , яка являється його матір`ю.

Факт того, що заявник є сином ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердили двоє свідків ОСОБА_7 - племінниця заявника, та ОСОБА_8 - тітка заявника.

У суду відсутні підстави не довіряти показанням цих свідків, так як вони повністю узгоджуються із наявними у справі письмовими доказами у частині ступеня спорідненості заявника та ОСОБА_3 , а саме: того, що остання є його матір`ю.

Паралельно суд відмічає, що свідки були допитані за правилами ст. 230 ЦПК України, як то, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та приведеними до присяги.

Звісно, що самі учасники справи, заявник та заінтересована особа ОСОБА_3 , підтвердили факт, про установлення якого просить заявник.

Звідси суд, заслухавши пояснення учасників справи і дослідивши усі докази як кожен окремо, так і проаналізувавши їх у сукупності, безсумнівно установив, що матір`ю заявника є ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Агрономія Арбузинського району Миколаївської області.

Водночас, суд установив і наявність розбіжностей при написанні прізвища заявника та його матері, у тому числі й у їхніх паспортах.

Так, у паспорті заявника НОМЕР_3 , що виданий Арбузинським РВ УМВС України в Миколаївській області 16 лютого 1998 року, його прізвище записане як « ОСОБА_4 єв».

А от прізвище його матері у паспорті НОМЕР_4 , що виданий Арбузинським РВ УМВС України в Миколаївській області 11 липня 2001 року, записане як « ОСОБА_9 ».

Таке стало на заваді заявнику уточнити дані військового обліку та оформити документи по догляду за матір`ю.

ОСОБА_3 згідно висновку лікарсько консультативної комісії Арбузинського центру первинної медико санітарної допомоги Арбузинської селищної ради №168 від 23 травня 2025 року потребує постійного стороннього догляду.

Водночас, із Акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 29 травня 2025 року, складеному за підписами шістьох членів комісії Виконавчого комітету Арбузинської селищної ради, слідує, що заявник дійсно здійснює догляд за своєю матір`ю ОСОБА_3 .

Суд вказує, що висновок про доведеність факту родинних відносин між заявником та ОСОБА_3 він зробив з урахуванням «балансу вірогідностей», який застосовується при оцінці доказів у цивільних справах.

Так, у постанові від 21.06.2023 року у справі № 916/3027/21 Велика Палата Верховного Суду, вкотре повертаючись до стандартів доказування, передбачених процесуальним законом, зазначила, що покладений на суд обов`язок оцінювати докази і обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Такий підхід узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини втіленою, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN»),у якому ЄСПЛ наголосив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту. Скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». За якого суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Баланс вірогідностей в практиці ЄСПЛ також означає, що заявник має довести обставини справи з більшою ймовірністю, ніж їх заперечує відповідач. Це означає, що якщо суд визнає, що існування певного факту є більш імовірним, ніж його відсутність, цей факт вважається доведеним.

Суд, вирішуючи цю справу, вказує, що заявником подолано «баланс вірогідностей» при доказуванні обставин, на які він посилається, бо існування факту, встановлення якого від зажадає від суду, є більш імовірним, ніж його відсутність.

Мотиви відхилення судом позиції представника заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_2

Водночас суд відхиляє позицію представника заінтересованої особи про залишення заяви без розгляду, так як не вбачав у цьому провадженні спору про право, ураховуючи й той факт, що представник направив до суду докази відносно особи, яка не є учасником цієї справи, - ОСОБА_10 .

Стосовно питання наявності/відсутності спору про право суд вказує, що згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У даному випадку, у заявника виникла необхідність у підтвердженні факту родинних відносин із його матір`ю через розбіжність у написанні їхніх прізвищ у паспортах.

Цей факт необхідний заявнику для його підтвердження перед державною в особі її органів та установ з метою реалізації визначених для нього законом особистих немайнових прав, які у цьому провадженні ніким не оспорюються.

Спір же про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права, який є суттю суперечності, конфлікту, протиборства сторін.

Іншими словами, спір про право - це ситуація, коли між двома або більше сторонами виникає розбіжність у розумінні та реалізації їхніх суб`єктивних прав та обов`язків, що перешкоджає їхньому здійсненню. Іншими словами, це юридичний конфлікт, де кожна сторона намагається захистити свої права, які інша сторона вважає, що їм не належать або не правильно трактуються.

Спір про право виникає через порушення, оспорювання або невизнання суб`єктивних прав однією стороною іншою.

У свою чергу, юридичні факти - це певні життєві обставини, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Встановлення факту родинних відносин це процес, який здійснюється судом для підтвердження родинного зв`язку між особами, коли цей зв`язок не може бути підтверджений стандартними документами, такими як свідоцтва про народження чи шлюб, паспорт.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право (постанова Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20)).

Звідси, із поданої заявником заяви не вбачається спору про право, так само, які і суд не установив його наявність в ході судового розгляду.

Правове регулювання питання і застосовані судом норми права

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов. Зокрема, 1) якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

У Постанові Великої Палати Верховного суду від 11.09.2024 № 201/5972/22 зроблено висновок, відповідно до якого, вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

З урахуванням наведеного можна констатувати, що існує два порядки (способи) встановлення фактів, що мають юридичне значення, - позасудовий і судовий, які за своїм змістом є взаємовиключними.

Для встановлення факту родинних відносин, що у даному випадку очікується заявником, відсутня визначена законом процедура позасудового встановлення такого факту.

Тому його належить установити судом у порядку окремого провадження.

Встановлення факту родинних відносин заявнику потрібно для підтвердження факту здійснення ним постійного догляду за матір`ю в державних органах, а саме для подачі відповідної заяви в органи ТЦК. Однак, у зв`язку з тим, що його прізвище і прізвище матері є різними, він не може подати таку заяву та підтвердити своє право на відстрочку від мобілізації. Від встановлення факту родинних відносин з мамою, залежить виникнення у заявника прав та обов`язків, визначених Законом України «Про соціальні послуги», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Спору про будь яке майнове право (спадщину, нерухоме майно) не існує.

Висновки

Тому, піддавши заяву ОСОБА_1 , яка розглядалась цим місцевим судом, визначеному Великою Палатою ВС тесту, слід констатувати, що вона однозначно підлягає розгляду судом у порядку окремого провадження і її належить задовольнити у частині встановлення факту родинних відносин заявника із матір`ю, оскільки обставини, викладені в ній, доведені згідно із стандартом, що застосовується при розгляді цивільних справ. Тобто, перед судом доведено походження заявника від його матері ОСОБА_3 і що цей факт підлягає установленню судом, так як тягне за собою виникнення, зміну або припинення суб`єктивних прав.

Разом із цим, заява підлягає частковому задоволенню, так як її прохальна частина містить вимогу про встановлення факту, що заявник є сином свого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Суд не вбачає підстав для задоволення цієї вимоги, оскільки не встановлено, що заявник повинен підтверджувати цей факт перед іншими особами або що цей факт породжує для нього виникнення, зміну чи припинення суб`єктивних прав.

З урахуванням ще й того, що прізвище заявника, що зазначене у його паспорті, збігається із прізвищем його батька, яке зазначене у свідоцтві про смерть НОМЕР_5 , яке видане Арбузинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Тому у цілому, заява підлягає частковому задоволенню.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 1-10,13,14, 17,18, 258,263-265, 293,294,315,316,319,352 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту родинних відносин задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець смт. Арбузинка Арбузинського району Миколаївської області, є рідним сином ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Агрономія Арбузинського району Миколаївської області.

У задоволенні вимоги про встановлення факту родинних відноси ОСОБА_1 з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги на нього безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя Ірина Явіца