Справа №705/1443/25
Провадження 2/705/1782/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

14 липня 2025 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого-судді Душина О.В.,

при секретарі Луценко А.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідач - не з`явився,

представник третьої особи - не з`явилась;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), поданої в інтересах малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа Служба у справах дітей Ладижинської сільської ради Уманського району (вул. Шкільна, 2, с. Ладижинка, Уманський район, Черкаська область), третя особа Служба у справах дітей Дмитрушківської сільської ради (Черкаська область, Уманський район, с. Дмитрушки, вул. Петропавлівська, буд. 19) про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним братом малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які відповідно до наказу служби у справах дітей Дмитрушківської сільської ради від 11.02.2025 №06/01-07 «Про тимчасове влаштування малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в сім?ю ОСОБА_1 » проживають разом з ним та його громадянською дружиною, ОСОБА_5 , по АДРЕСА_1 .

Батько дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, за місцем реєстрації практично не проживає, що підтверджується довідкою Ятранівського старостинського округу Ладижинської сільської ради. Веде бродячий спосіб життя, не працює, зловживає алкогольними напоями.

Житловий будинок по АДРЕСА_2 , де зареєстровані ОСОБА_6 та малолітні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 знаходиться у напіврозваленому стані.

Санітарно-гігієнічні умови незадовільні, відсутні елементарні умови для проживання дітей: постільна білизна брудна, засоби гігієни, продукти харчування. Присутній стійкий неприємний запах.

Відразу після смерті матері, ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , діти залишилися проживати з батьком. Так як ОСОБА_3 немає постійного місця проживання, веде бродячий спосіб життя, малолітні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 переїздили з ним з місця на місце. Декілька місяців вони проживали у м. Умані, де винаймали житло. Так як ОСОБА_3 зловживав алкогольними напоями, не доглядав за будинком, їх виселили. Згодом, він знайшов нову співмешканку, з якою проживав біля двох місяців, у с. Куна, Гайсинського району. ОСОБА_3 не працював, зловживав алкогольними напоями, часто залишав малолітніх на сторонніх людей, а то й без догляду дорослих. Крім того, діти не навчалися, не відвідували дошкільну установу. Дані факти підтверджуються довідкою Кунського старостинського округу Гайсинського району Вінницької області.

Тому, з квітня 2023 року малолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають з позивачем, він з дружиною піклується про них. Діти відвідують навчальний заклад. Позивач та його дружина забезпечують їх всім необхідним для навчання, виховання та розвитку.

На підставі викладеного просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно його дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття.

2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 17.03.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Відповідачу надіслано копію ухвали судді та копію позовної заяви з додатками рекомендованим листом, який він отримав 25.03.2025, про що свідчить особистий підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №156.

Ухвалою суду від 04.06.2025 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області в судове засідання не з`явилась, попередньо до суду подала заяву в якій просила розгляд справи проводити без участі представника.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області в судове засідання не з`явилась, попередньо до суду подала заяву в якій просила розгляд справи проводити без участі представника, вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити.

3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ч.1 та ч.5 ст.56 ЦПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах.

У відповідності до ч.1 ст.59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.3 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 10.03.2018 року, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 (актовий запис №101 від 10.03.2018). ЇЇ батьком записаний ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_7 . (а.с. 13)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 01.03.2016 року, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 (актовий запис №145 від 01.03.2016). ЇЇ батьком записаний ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_7 . (а.с. 18)

Матір дітей ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 01.10.2022 року.(а.с. 29)

Позивач ОСОБА_1 є братом малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_6 , виданого 15.07.1999 р., відповідно до якого батьком вказаний ОСОБА_8 , матір`ю - ОСОБА_7 . (а.с. 12).

Неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою : АДРЕСА_2 .(а.с. 14,20)

За вказаною адресою зареєстрований також батько дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , що підтверджується довідкою №25/13-18/13-19 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 23.01.2025 р. (а.с. 31).

ОСОБА_4 , згідно характеристики наданої старостою с. Ятранівка, за час проживання в селі зарекомендував себе посередньо. Згідно довідки-характеристики, наданою старостою Кунянського старостинського округу №22 від 10.05.2025, ОСОБА_3 , проживаючи в період з грудня 2023 по листопад 2024, зарекомендував себе з негативної сторони, вів аморальний спосіб життя, постійно вживав алкогольні напої, не займався належним чином вихованням дітей. На нього неодноразово надходили скарги стосовно його неадекватної поведінки. (а.с.32,36)

Згідно довідки №239 від 26.11.2024, виданої Доброводівським старостинським округом Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області малолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають з серпня 2024 р. за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїм братом ОСОБА_1 та його співмешканкою ОСОБА_5 та її сином ОСОБА_10 .(а.с.25)

Згідно акту обстеження умов проживання від 11.02.2025 за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що для малолітніх в будинку створені належні умови, вони мають відокремлене місце для відпочинку та підготовки до уроків, забезпечені належним харчуванням, одягом, взуттям, шкільним приладдям та підручниками. (а.с. 34).

Як вбачається з листів Доброводівського ліцею імені Миколи Руденка Дмитрушківської сільської ради №23/01-26 від 27.01.2025 та №24/01-26 від 27.01.2025 діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 охайні, доглянуті, школу без поважних причин не пропускають. Брат ОСОБА_1 завжди приводить і забирає дітей з уроків, тримає зворотний зв`язок з класним керівником, цікавиться успішністю та шкільним життям сестри, відвідує батьківські збори. Батько ОСОБА_4 із дітьми не спілкується, у вихованні участі не бере, з класним керівником на зв`язок не виходив. (а.с. 27,28).

Наказом начальника служби у справах дітей Дмитрушківської сільської ради №06/01-07 від 11.02.2025 малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тимчасово влаштовано в сім`ю рідного брата по матері ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с.7)

Згідно висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Ладижинської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно його малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, затвердженого рішенням Ладижинської сільської ради №97 від 22.04.2025, зважаючи на те, що батько дітей не виконує своїх батьківських обов`язків, зловживає спиртними напоями, не приділяє належну увагу вихованню дітей, не цікавиться їх самопочуттям, здоров`ям, фізичним, духовним і моральним розвитком, з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Крім цього, відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

У силу статті 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів).

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно з частинами 1-4 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами Сімейного кодексу України (статті 164-167).

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно зі ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батьків, так і для дитини.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Окрім цього, системний аналіз норм сімейного права дає підстави вважати, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьків / одного з батьків батьківських прав. Такий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 26 січня 2022 року у справі № 203/3505/19 (провадження № 61-14351св21).

Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

На підставі наведеного вище, суд дійшов переконання, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання встановлених законом батьківських обов`язків по вихованню своїх дітей, не проявляє жодного інтересу до них та не опікується ними, тому є підстави для задоволення позову та позбавлення його батьківських прав.

При цьому суд звертає увагу, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, але при цьому, водночас вважає, що у даному випадку він є виправданим, адже зібрані та досліджені докази підтверджують ухилення відповідача від виконання визначених чинним законодавством батьківських обов`язків та небажання їх виконувати.

На підставі викладеного суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З приводу позовної вимоги про стягнення аліментів з ОСОБА_3 то суд зазначає таке.

За змістом вимог ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону .

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України встановлено ,що частка заробітку(доходу) матері, батька ,яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову та на підставі п. 1 ч. 1 ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_4 аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття.

У відповідності до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. (за позовну вимогу про стягнення аліментів)

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, позивач в судовому засіданні не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 263-265, 273, 351, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно його дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_4 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подачі позову, тобто з 11.03.2025 року, і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Стягнути з ОСОБА_4 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складене 14 липня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_4 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 );

Третя особа: Служба у справах дітей Ладижинської сільської ради Уманського району (вул. Шкільна, 2, с. Ладижинка, Уманський район, Черкаська область);

Третя особа: Служба у справах дітей Дмитрушківської сільської ради (Черкаська область, Уманський район, с. Дмитрушки, вул. Петропавлівська, буд. 19).

Суддя О.В. Душин