Справа № 461/8416/24 Головуючий у 1 інстанції: Мироненко Л. Д.
Провадження № 22-ц/811/3796/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Cуддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Cекретар Іванова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу № 461/8416/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 02 грудня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 ,- про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в :

24 вересня 2024 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 20 грудня 2021 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту та страхування № Е09.00611.009183300, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 44999 грн. зі сплатою 60 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів, у терміни, передбачені встановленим кредитним договором згідно з графіком щомісячних платежів.

Позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується видатковим касовим/меморіальним ордером. Відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором, внаслідок чого станом на 30.08.2024 року утворилась заборгованість в розмірі 103193,95 грн, яку АТ«Ідея Банк» просить стягнути з ОСОБА_1 в їхню користь разом з судовим збором в розмірі 3028 грн, що був сплачений при поданні позовної заяви.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 02 грудня 2024 року позов АТ«Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ«Ідея Банк» заборгованість за договором кредиту та страхування № Е09.00611.009183300 від 20.12.2021 року в розмірі 103193,95 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ«Ідея Банк» сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 ..

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним та необгрунтованим. Надані банком докази в підтвердження виникнення між ними договірних відносин є неналежними, оскільки «Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» не містить його підпису. Матеріали справи не містять документів, за наявності яких можна було б встановити, з якими саме умовами він погодився. Позивачем не доведено, що саме долучена ним редакція договору була погоджена з відповідачем при зверненні до банку.

Позивач при укладенні кредитного договору не дотримався вимог, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження з споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженим банк.

АТ «Ідея Банк» в підтвердження розміру заборгованості надав роздруківку заборгованості за кредитним договором, яка не є достатнім доказом в підтвердження наявності боргу.

Відсутність виписки з особового рахунку позичальника позбавляє можливості перевірити розмір боргу та порядок сплати заборгованості.

Просить скасувати рішення Галицького районного суду міста Львова від 02 грудня 2024 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову АТ «Ідея Банк». Понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 4542 грн просить стягнути на його користь.

14 березня 2025 року від АТ «Ідея Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що позичальник власноручно підписав кредитний договір та був ознайомлений з його умовами. Позичальник не був позбавлений права на підставі ч.1 ст.15 Закону України «Про споживче кредитування» відмовитися протягом 14 днів з дня укладення договору про споживчий кредит він нього. Після отримання кредиту ОСОБА_1 здійснював погашення заборгованості. Матеріали справи містять належні докази щодо отримання ОСОБА_1 кредиту та розрахунки заборгованості, розмір яких позичальником не спростовано.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про місце, час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За змістом ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 20 грудня 2021 року між АТ "Ідея Банк", ТзОВ "Нью Файненс Сервіс" та ОСОБА_1 було укладено трьохсторонній договір кредиту та страхування №E09.00611.009183300, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 44999 грн. зі сплатою 60% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені кредитним договором, графіком щомісячних платежів.

Укладений 20 грудня 2021 року договір кредиту та страхування є змішаним договором, а саме: договором, в якому містяться елементи різних договорів (в даному випадку 1) кредиту (глава 71 ЦК України) та 2) страхування (глава 67 ЦК України), що відповідає положенням, які закріпленні у ч.2 ст.628 ЦК України.

Відповідно до п.1.6 договору, строк дії договору та дата повернення кредиту до 20 червня 2024 року. Повернення заборгованості за договором здійснюється через рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у банку відповідно до порядку повернення кредиту, згідно додатку №1 до договору.

Згідно п.1.7 договору кредиту та страхування №E09.00611.009183300 від 20 грудня 2021 року на період прострочення платежу за договором діє процентна ставка 60%, яка нараховується на прострочену суму кредиту.

Пунктом 1.10 договору встановлено, що банк надає кредит позичальнику для власних потреб, шляхом переказу коштів в розмірі 41283,49 грн. на рахунок № НОМЕР_1 позичальника, який відкритий в АТ "Ідея Банк", МФО 336310, та клієнт доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 3715,51 грн. згідно з умовами договору добровільного страхування житла, укладеного відповідно до п.2 цього договору.

Згідно п.1.11 кредитного договору, змінювана процентна ставка, згідно п.1.3 договору, визначається як змінна частина ставки збільшена на маржу банку в розмірі 50,5%. Станом на день укладення договору встановлена кредитодавцем змінна частина ставки становить 9,5%, що разом з маржею банку (50,5%) складає змінювану процентну ставку вказану в п.1.3 договору. Максимальний розмір процентної ставки може бути змінений, але не може становити більше 99% річних.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується меморіальними ордерами №7369963 від 20 грудня 2021 року, №7369961 від 20 грудня 2021 року, №7369967 від 20 грудня 2021 року та випискою по особовому рахунку № НОМЕР_2 , (IBAN НОМЕР_1 ).

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 30 серпня 2024 року загальна заборгованість становить 103193,95 грн, з яких: основний борг 42535,23 грн, прострочені проценти 60658,72 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив з тих підстав, що позичальник у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору допустив заборгованість в розмірі 103193,95 грн. і такий розмір Банком було підтверджено належними доказами, а боржником такий розмір не спростовано.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання- це правовідносини, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За змістом ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За положеннями ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норма якої застосовується й до кредитних правовідносин, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін, може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до ч. 1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У зв`язку з неналежним виконанням умов договору, а саме, не повернення кредиту в строки передбачені договором кредиту та страхування, Банк звернувся до боржника з вимогою від 09 липня 2024 року про усунення порушення кредитних зобов"язань, яка останнім не виконана.

З долученої банком виписки по особовому рахунку боржника вбачається, що він 30 грудня 2021 року та 20 січня 2022 року здійснював погашення кредитної заборгованості в загальному розмірі 5704 грн і такі кошти були зараховані на: погашення строкових процентів по кредиту 3236,23 та погашення строкового основного боргу по кредиту -2463,77 грн.

Враховуючи розмір отриманого кредиту, строк користування кредитом та нараховані проценти, здійснене ОСОБА_1 погашення за кредитним договором було недостатнім для погашення усієї заборгованості за кредитним договором.

За період неналежного виконання умов кредитного договору, станом на 09 липня 2024 року у позичальника ОСОБА_1 перед Банком утворилася заборгованість в загальному розмірі 103193,95 грн.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 , заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, враховуючи надані Банком докази щодо розміру заборгованості позичальника, не спростував наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, не надав ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції іншого розрахунку.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надав ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо відсутності заборгованості за кредитним договором, на підтвердження виконання ним зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Кредитний договір був підписаний відповідачем без будь-яких застережень, тому суд приходить до висновку, що останній погодився з його умовами, визнав умови договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб невід`ємною складовою кредитного договору № Е09.00611.009183300 від 20.12.2021 року та зобов`язався виконувати їх.

З приводу покликання ОСОБА_1 на те, що він не підписував договір кредиту та страхування № Е09.00611.009183300 від 20.12.2021 року, суд першої інстанції доречно звернув увагу на відсутність будь яких доказів в підтвердження наведеного апелянтом.

Позичальник ОСОБА_1 протягом тривалого періоду часу користувався наданими банком коштами, жодних претензій до банку щодо непідписання вищевказаного договору не висловлював. Публічна пропозиція АТ «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в редакції чинній на момент укладення сторонами кредитного договору, міститься на офіційному веб-сайті позивача.

Підписаний відповідачем особисто договір кредиту та страхування № Е09.00611.009183300 від 20.12.2021 року містить усі істотні умови кредитного договору, розмір виданого кредиту, розмір відсотків за користування кредитом, тип кредиту, строк дії договору та інші. У підписаному відповідачем додатку до договору викладено графік внесення та розмір щомісячних платежів, які зобов`язаний здійснити позичальник на погашення кредиту.

Надана банком виписка за рахунком позичальника, у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, у повному обсязі підтверджує обставини видачі кредиту та його розмір, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у довідці-розрахунку.

Відповідачем не надано жодного альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором чи доказів відсутності такої, а тільки безпідставно ставиться під сумнів розрахунок заборгованості, наданий банком.

Чинним законодавством не визначено обов`язкову форму розрахунку, і тому, позивачем надано до суду разом з позовною заявою розрахунок заборгованості, який позивач вважав надати за потрібне, і який зроблений відповідно до умов кредитного договору та з врахуванням усіх коштів, які надійшли на погашення заборгованості по цьому договору, зворотного відповідачем не доведено.

Відтак, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично було укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти у кредит. Відповідач скористався кредитними коштами, але свої зобов`язання за договором виконав не у повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 103193,95 грн, яку суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк»

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди скаржника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Враховуючи те, що доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, підстав для скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( ч.5 ст.268 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п. 1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 02 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 09 липня 2025 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк