КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/4248/2025
справа №381/4454/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СМАРТ ПЕЙ», поданою адвокатом Рудзеєм Юрієм Володимировичем, на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2024 року, ухвалене під головуванням судді Осаулової Н.А., повне судове рішення складено 01 листопада 2024 року,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СМАРТ ПЕЙ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

1. Короткий виклад обставин у справі.

У вересні 2024 року ТОВ "ФК "СМАРТ ПЕЙ" звернулось до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги позову мотивує тим, що між АТ "Перший український міжнародний банк" та ОСОБА_1 шляхом підписання позичальницею заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб укладено кредитний договір №801 від 27 травня 2019 року.

На підставі укладеного договору позичальниці надано грошові кошти в якості кредиту у сумі 30 000,00 гривень на умовах строковості, поворотності та оплатності.

Внаслідок неналежного виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань перед банком заборгованість відповідачки перед Банком станом на 07 травня 2024 року складала 46 628,24 гривень, з яких 28 620,76 гривень - заборгованість за кредитом; 12,52 гривень - заборгованість по процентам; 17 994,90 гривень - заборгованість за комісією.

08 травня 2024 року між АТ «ПУМБ» та ТОВ «ФК «ФІНАКО» укладено договір відступлення права вимоги (цесії) № 1, за яким ТОВ «ФК «ФІНАКО» (свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серія ФК № 1337, видане 15 березня 2018 року Нацкомфінпослуг), отримало (набуло) право грошової вимоги до боржників банку, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі і до відповідачки.

16 липня 2024 року між ТОВ «ФК «ФІНАКО» та ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ» укладено договір факторингу № 2, за яким ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ» (ліцензія на діяльність фінансової компанії з правом надання послуг - факторинг, надання коштів та банківських металів у кредит; переоформлена Національним банком України 27 березня 2024 року, витяг із Державного реєстру фінансових установ № 27-0026/24179 від 28.03.2024р.), отримало (набуло) право грошової вимоги до боржників банку (Позикодавця), вказаних у реєстрі боржників, у тому числі і до відповідачки.

Згідно даних реєстру боржників загальна сума заборгованості відповідачки станом на дату укладення договору факторингу за кредитним договором склала 46 628,24 гривень, з яких 28 620,76 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 12,58 гривень сума заборгованості за відсотками, 17 994,90 гривень - заборгованість за комісією.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "СМАРТ ПЕЙ" заборгованість за кредитним договором у сумі 46 628,24 гривень. Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "СМАРТ ПЕЙ" судові витрати.

2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2024 року у задоволенні позову ТОВ "ФК "СМАРТ ПЕЙ" відмовлено.

Відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що позивачем не доведено факту переходу прав вимоги до відповідача за укладеним договором.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Рудзей Ю.В., який діє в інтересах ТОВ "ФК "СМАРТ ПЕЙ", подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що договори відступлення прав вимоги (цесії) № 1 від 08 травня 2024 року та Договору факторингу №2 від 16 липня 2024 року підписані кваліфікованими електронними підписами сторін. Протоколи створення та перевірки кваліфікованих електронних підписів сторін наявні в матеріалах справи.

Зазначає, що при подачі позову позивачем подано копію Кредитного договору, підписаного відповідачкою, а також розрахунок заборгованості за кредитним договором і докази надання кредитних коштів в користування позичальниці. Вказані документи засвідчені електронним цифровим підписом представника АТ «ПУМБ».

Звертає увагу, що перехід права вимоги за спірним кредитним договором від АТ "ПУМБ" до ТОВ "ФК "ФІНАКО" підтверджується такими доказами: договором відступлення прав вимоги (цесії) № 1 від 08 травня 2024 року (оригінал електронного документу); - повідомленням АТ "ПУМБ" про відступлення прав вимоги (оригінал електронного документу). Перехід права вимоги за спірним кредитним договором від ТОВ "ФК "ФІНАКО" до ТОВ "ФК "СМАРТ ПЕЙ" підтверджується договором факторингу № 2 від 16 липня 2024 року (оригінал електронного документу) та витягом з реєстру боржників до Договору факторингу № 2 від 16.07.2024 року (копія паперового документу, засвідчена електронним підписом позивача, який було накладено під час подачі позовної заяви через підсистему «Електронний суд»).

Вказує, що акт приймання передачі документів та реєстр боржників, що які містяться у файлі Договору відступлення прав вимоги (цесії) № 1 від 08 травня 2024 року, є лише зразками додатків, тому вони позначені словом «ФОРМА».

До апеляційної скарги додає копію платіжної інструкції №250 від 08 травня 2024 року, що підтверджує здійснення оплати ТОВ "ФК "ФІНАКО" до договору відступлення прав вимоги (цесії) №1 від 08 травня 2024 року, що отримано від АТ "ПУМБ" після відкриття провадження у цивільній справі.

Мотивуючи наведеним, просить рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.

Відзиву на апеляційну скаргу на адресу суду не надходило.

5. Позиція учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

17 грудня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання про поновлення процесуального строку та долучення доказів.

В обґрунтування клопотання вказує, що 04 вересня 2024 року ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ» звернулось з ТОВ «ФК «ФІНАКО» з метою отримання витягів з реєстру боржників за договором відступлення права вимоги (цесїї) № 1 від 08.05.2024 року. Проте відповідь заявником було отримано лише 12.12.2024 року. Згідно відповіді ТОВ «ФК «ФІНАКО», настільки тривалий розгляд звернення було обумовлено затримкою у підписанні витягів зі сторони АТ «ПУМБ»

Оскільки вищезазначені докази, хоча і існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і заявник знав про них, однак з об`єктивних причин (не залежних від нього) не міг надати їх до суду.

Просить поновити ТОВ "ФК СМАРТ ПЕЙ" строк на подачу доказів. Долучити копію витягу з договору відступлення права вимоги (цесії) №1 від 08 травня 2024 року та докази її направлення відповідачу.

6. Позиція суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

7. Фактичні обставини справи, установлені судом.

27 травня 2019 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 підписано заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 801 за умовами якої, Позикодавець передав Позичальнику у користування кошти в розмірі 30 000,00 грн на погоджений умовами строк 24 місяці зі сплатою процентної ставки у розмірі 0,01 % річних та комісії 3,99 % (а.с. 24).

До зазначеної заяви додано публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 27-71).

Отримання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується даними виписки із банківського рахунку, згідно даних якої 27 травня 2019 року ОСОБА_2 надано грошові кошти у розмірі 30 000,00 гривень (а.с. 11-13).

Згідно даних розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №801 від 27 травня 2019 року убачається, що станом на 07 травня 2024 року заборгованість складає 46 628,24 гривень, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 28 620,76 грн; заборгованість по процентам - 12,58 грн; заборгованість по комісії - 17 994,90 грн (а.с. 110-112).

08 травня 2024 року між ТОВ «ПУМБ» та ТОВ «ФК «ФІНАКО» укладено договір відступлення прав вимоги (цесі) № 1, на умовах якого Цедент зобов`язується передати (відступити) Цесіонарію в повному обсязі Права вимоги за Кредитними угодами, зазначеними у підписаному Сторонами Реєстрі Боржників, а Цесіонарій зобов`язується прийняти та оплатити Права вимоги за вказаними Кредитними угодами в порядку та розмірі, передбаченому Договором (а.с. 126-130).

16 липня 2024 року між ТОВ «ФК «ФІНАКО» та ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ» укладений договір факторингу № 2, на умовах якого Клієнт зобов`язується передати (відступити) Фактору в повному обсязі Права вимоги за Кредитними угодами, зазначеними у підписаному Сторонами Реєстрі Боржників, а Фактор зобов`язується прийняти та оплатити Права вимоги за вказаними Кредитними угодами в порядку та розмірі, передбаченому Договором. Права вимоги, що відступаються є ідентичними за обсягом тим правам вимоги, які були набуті Первісним кредитором на підставі договору відступлення прав вимого (цесії) № 1 від 08 травня 2024 року, укладеним з АТ «ПУМБ» (а.с. 14-17).

Згідно даних витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 2 від 16 липня 2024 року ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ» набуло право грошової вимоги за Кредитним договором №801 на суму 46 628,24 грн, з яких: 28 620,76 грн - сума простроченої заборгованості за кредитом; 12,58 грн - сума заборгованості за процентами; 17 994,90 грн - сума заборгованості за комісіями (а.с. 23).

З платіжної інструкції від 17 липня 2024 року № 1 убачається, що на виконання умов Договору факторингу № 2 від 16 липня 2024 року позивачем на користь ТОВ «ФК «ФІНАКО» здійснено оплату у сумі 1 585 266,65 грн (а.с. 26).

Відповідно до даних листа АТ «ПУМБ», адресованого ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ», Банком повідомлено про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «ФІНАКО» до ОСОБА_1 за Кредитним договором на підставі договору відступлення прав вимоги (цесії) №1 від 08 травня 2024 року (а.с. 109).

22 липня 2024 року ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ» направлено відповідачці письмову вимогу (повідомлення) № 3645 про набуття права вимоги за Кредитним договором та необхідність погашення заборгованості (а.с. 25, 97-108).

8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

Звертаючись до суду з позовними вимогами та обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, позивач посилався на те, що набув право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частина 1 статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина 3 статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Відповідно до частини 1 статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина 1 статті 519 ЦК України).

Аналіз вказаних норм свідчить, що частина 1 статті 514 ЦК України регулює відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У разі, зокрема, коли право вимоги не виникло (наприклад у разі нікчемності чи недійсності договору) або яке припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то така вимога не переходить від первісного до нового кредитора. Тобто, відступлення права вимоги (цесія) в такому випадку не має розпорядчого ефекту. Проте це не зумовлює недійсність договору між первісним кредитором та новим кредитором, тому що правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 (провадження № 12-1гс21) зроблено правовий висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина 3 статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина 2 статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України) (постанова Верховного Суду від 07 листопада 2018 року в справі № 243/11704/15-ц).

При цьому, відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012, від 15 квітня 2024 року в справі № 2221/2373/12).

Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Аналогічні висновки викладені і у постановах Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі №5026/886/2012, від 15 квітня 2024 року в справі № 2221/2373/12 тощо.

Судом установлено, що 08 травня 2024 року між АТ «ПУМБ» та ТОВ «ФК «ФІНАКО» укладений договір відступлення прав вимоги (цесії) №1, відповідно до якого АТ «ПУМБ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ФІНАКО» в повному обсязі права вимог за кредитними угодами, зазначеними у підписаному сторонами реєстрі боржників.

Пунктом 4.1 цього договору визначено, що права вимоги за реєстром боржників вважаються відступленими у день надходження оплати прав вимоги в повному обсязі на рахунок цедента, вказаний у пункті 3.2 договору, за ціною, визначеною пункті 3.1 договору. Цедент після надходження на його рахунок коштів в сумі, зазначеній в пункті 3.1 договору, передає цесіонарію реєстр боржників.

16 липня 2024 року між ТОВ «ФК «ФІНАКО» та ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ» укладено договір факторингу №2, згідно даних якого клієнт зобов`язується передати фактору в повному обсязі права вимоги за кредитними угодами, зазначеними у підписаному сторонами реєстрі боржників, а фактор зобов`язується прийняти та оплатити права вимоги за вказаними кредитними угодами в порядку та розмірі, передбаченому договором. Права вимоги, що відступаються є ідентичними за обсягом (боржники, підстави виникнення, розмір, тощо) тим правам вимоги, які були набуті первісним кредитором на підставі договору відступлення права вимоги (цесії) №1 від 08 травня 2024 року, укладеним з АТ «ПУМБ».

Відповідно до пункту 4.1 Договору факторингу №2, права вимоги за реєстром боржників вважаються відступленими у день здійснення оплати ціни прав вимоги в повному обсязі на рахунок клієнта, вказаний у пункту 3.2 договору, за ціною, визначеною пунктом 3.1 договору.

Позивачем на підтвердження набуття прав вимоги надано витяг з реєстру боржників до договору факторингу №2 від 16 липня 2024 року за підписом представників ТОВ «ФК «ФІНАКО» та ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ»; платіжну інструкцію №1 від 17 липня 2024 року на суму 1 585 266,65 грн; реєстр боржників до договору факторингу № 2 від 16 липня 2024 року, укладеного між ТОВ «ФК «ФІНАКО» та ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ», до якого включено відповідачку як боржника за Кредитним договором із зазначенням суми її заборгованості; лист АТ «ПУМБ» позивачу ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ», яким повідомлено про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «ФІНАКО» до відповідачки за Кредитним договором; письмову вимогу (повідомлення) позивача до відповідачки про необхідність сплати заборгованості за Кредитним договором новому кредитору, яким є ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ».

Також, 17 грудня 2024 року до суду апеляційної інстанції представником ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ» подано клопотання про поновлення строку для подання доказів та долучення доказів, а саме: копії витягу з Реєстру боржників № 1 до договору відступлення права вимоги (цесії) №1 від 08 травня 2024 року, укладеного між АТ «ПУМБ» та ТОВ «ФК «ФІНАКО», на підтвердження того, що до ТОВ «ФК «ФІНАКО» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №801 (а.с. 190-196).

На обґрунтування клопотання скаржник зазначив, що 04 вересня 2024 року ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ» звернулося до ТОВ «ФК «ФІНАКО» з метою отримання витягів з реєстру боржників за договором відступлення прав вимоги № 1 від 08 травня 2024 року, однак відповідь було отримано лише 12 грудня 2024 року у зв`язку із затримкою підписання витягів зі сторони АТ «ПУМБ».

Так, згідно частини 8 статті 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина 2 статті 367 ЦПК України).

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина 3 статті 367 ЦПК України).

Дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

Аналогічні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі №145/474/17.

У постанові Верховного Суду від 27 березня 2023 року у справі № 686/9366/20 (провадження № 61-8136св22) зазначено, що тлумачення пункту 6 частини 2 статті 356, частини 1-3 статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції. Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини 1 статті 44 ЦПК щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову у їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.

Обмеження у можливості надання доказів до суду апеляційної інстанції переслідує не мету створення перешкод у поповненні доказової бази у справі, а, навпаки, має на меті забезпечення максимально повного подання доказів шляхом підвищення активності осіб, які беруть участь у справі, при її розгляді у суді першої інстанції та відповідальність за свої дії в процесі захисту права.

Проте, зазначене слід відрізняти від випадків, коли в особи, яка надає нові докази до апеляційного суду, відсутня недобросовісність дій.

Згідно частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, передбаченому статтею 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У постанові від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21 Верховний Суд зауважив, що ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що докази, які позивач просив долучити до матеріалів справи в суді апеляційної інстанції, зокрема, витяг з реєстру боржників №1 до договору про відступлення прав вимоги (цесії) №1 від 08 травня 2024 року, існував на час розгляду справи судом першої інстанції. При цьому, позивач з метою отримання вказаного доказу звернувся до сторони такого правочину ще до пред`явлення даного позову, про що свідчить наданий позивачем лист ТОВ «ФК «ФІНАКО» від 04 вересня 2024 року вих. №11-37 (а.с. 195).

Проте, ТОВ «ФК «ФІНАКО» надіслало витяги з реєстру боржників №1 до договору про відступлення прав вимоги (цесії) №1 від 08 травня 2024 року позивачу після ухвалення судом першої інстанції судового рішення, що підтверджується листом ТОВ «ФК «ФІНАКО» від 12 грудня 2024 року вих.№12_12 (а.с. 196).

Із змісту листа ТОВ «ФК «ФІНАКО» убачається, що тривалий розгляд звернення ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ» було обумовлено затримкою у підписанні витягів АТ «ПУМБ».

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що такий доказ не було подано позивачем до суду першої інстанції з об`єктивних та незалежних від нього причин. Враховуючи наведене, апеляційний суд уважає за необхідне задовольнити клопотання позивача та долучити вказаний доказ на стадії апеляційного провадження.

Апеляційним судом враховано, що копією витягу з договору відступлення права вимоги (цесії) №1 від 08 травня 2024 року, укладеного між АТ «ПУМБ» та ТОВ «ФК «ФІНАКО», підтверджується, що до ТОВ «ФК «ФІНАКО» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором.

Наведене свідчить про те, що на підставі договору факторингу що ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ» набуло право вимоги до відповідачки за Кредитним договором.

Колегією суддів взято до уваги те, що у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Враховуючи, що належними у справі доказами підтверджено набуття позивачем права вимоги до відповідачки за Кредитним договором, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення вимог позову, а також поданої у даній справі апеляційної скарги у повному обсязі.

Відповідно до підпункту в пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Установлено, що за подачу позовної заяви позивачем сплачено 2 423,00 гривень, що підтверджується даними платіжної інструкції №332 від 29 серпня 2024 року (а.с. 113), за подачу апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 3 634,50 гривень, що підтверджується даними платіжної інструкції №661 (а.с. 158).

Ураховуючи те, що вимоги позову задоволено, судові витрати у відповідності до положень частини 1 статті 141 ЦПК України покладаються на відповідачку.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СМАРТ ПЕЙ», подану адвокатом Рудзеєм Юрієм Володимировичем, задовольнити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення такого змісту.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СМАРТ ПЕЙ" заборгованість за кредитним договором № 801 від 27 травня 2019 року у розмірі 46 628,24 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СМАРТ ПЕЙ" на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді першої інстанції, 2 423,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СМАРТ ПЕЙ" на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді апеляційної інстанції, 3 634,50 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова