Справа №613/1282/25 Провадження № 2-н/613/169/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м.Богодухів

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Харченко С.М., розглянув заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу).

Суд, дослідивши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Така ж можливість передбачена ч.5 ст. 184 СК України, а саме: той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина,має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Зі змісту наведених норм вбачається, що із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину може звернутися той із батьків, разом з яким проживає дитина. Тобто заявник має надати відповідний доказ проживання дитини саме з ним.

Відповідно до п.4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

На виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, суд зробив запит щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Згідно відповіді Управління «Центр надання адміністративних послуг» Богодухівської міської ради, яка надійшла до суду 07.07.2025 вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Жодних доказів на підтвердження того, що дитина проживає з батьком (заявником) наявні матеріали не містять.

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, в обґрунтування своїх вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, заявник посилається на те, що дитина «знаходиться на його утриманні». При цьому, суду не надана довідка про склад сім`ї, видана компетентним органом або довідка про реєстрацію місця проживання, яка підтверджує, що дитина, на утримання якої стягувач просить стягнути аліменти, проживає разом зі стягувачем чи будь-який інший документ на підтвердження даного факту.

Тобто, заявником до заяви про видачу судового наказу не надано належних доказів, що дитина проживає з ним, що є передумовою для звернення до суду з відповідною заявою.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2023 у справі № 562/304/22 зазначив, що підтвердження проживання дитини зі стягувачем є ключовим для встановлення безспірності вимоги в наказному провадженні.

Враховуючи, що наказне провадження є самостійним і спрощеним (усіченим) видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суд в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, наявність документу, що підтверджує місце проживання дитини саме із заявником у справах про стягнення аліментів на дитину є обов`язковою.

При цьому, суд також враховує, що особливістю наказного провадження є безспірність вимоги і відповідні обставини мають підтверджуватись належними доказами (п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Отже, за відсутності належних доказів на підтвердження наведених у заяві обставин (проживання дитини разом із заявником) у суду відсутні правові підстави для задоволення відповідної заяви і у її задоволенні слід відмовити на підставі ч.1 ст.165 ЦПК України з урахуванням положень п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, ч. 5 ст. 184 СК України.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 2, 163, 165, 166, 258 - 261, 353 - 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а також для звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя