Справа № 308/9519/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Чепка В.В., ознайомившись з заявою адвоката Удовенко Світлани Борисівни, яка діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті,

встановив:

до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла заява адвоката Удовенко Світлани Борисівни, яка діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті.

Суддею під час ознайомлення з матеріалами заяви встановлено, що заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, зважаючи на таке.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно із ч. 1 ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якої встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Ч. 4 ст. 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно листа Верховного Суду №1300/0/208-24 від 07.06.2024 року, звернено увагу судів на необхідність участі у справах про встановлення юридичного факту смерті військовослужбовця Міністерства оборони України, з метою захисту інтересів держави, оскільки визнання в судовому порядку військовослужбовця безвісно відсутнім або оголошення його померлим є підставою для виключення його зі списків особового складу військової частини та припинення виплати членам його сім`ї грошового забезпечення.

Аналогічний висновок зробив Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10 липня 2024 року у справі № 686/11198/22 (провадження № 61-4913св24) зазначивши: «Під час встановлення юридичного факту смерті військовослужбовця у справах про оголошення його померлим або визнання його безвісно відсутнім Міністерство оборони України або відповідні військові частини підлягають залученню до участі у справі з метою захисту інтересів держави, оскільки визнання в судовому порядку військовослужбовця безвісно відсутнім або оголошення його померлим є підставою для виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини та припинення виплати членам його сім`ї грошового забезпечення».

Окрім того суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме (ч. 1 ст. 307 ЦПК України).

Керуючись рекомендаціями, наданими Верховним Судом, приймаючи до уваги те, що встановлення факту смерті особи заявнику необхідне для реалізації права пов`язаних із загибеллю військовослужбовця, яка відповідно до ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначається і виплачується Міністерством оборони України враховуючи, що рішення у даній справі може стосуватися обов`язку Міністерства оборони України виключити особу зі списків особового складу військової частини, суд вважає за необхідне зазначити, що заінтересованою особою в даній справі має також бути Міністерство оборони України та військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України (за аналогією із залученням третьої особи в порядку ст. 53 ЦПК України).

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України заявник зобов`язаний додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази заявник може додати до заяви копії відповідних доказів).

Окрім того, заявник не зазначає відомостей про наявність чи відсутність інших спадкоємців, що можуть претендувати на спадщину після смерті ОСОБА_2 , як і не зазначає жодних доказів, які б підтверджували або спростовували дані обставини.

Згідно із частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що заяву слід залишити без руху та встановити заявнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків з урахуванням положень частини другої статті 317 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 294, 318 ЦПК України, суддя

постановив:

Заяву ОСОБА_3 , яка діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті, залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки у строк, який не може перевищувати п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. Роз`яснити, що в разі не усунення ним вказаних недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Чепка