Провадження № 2/127/4994/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 липня 2025 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Сєдінкіної Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Органу опіки та піклування Хмельницької міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради та Служби у справах дітей Хмельницької міської ради, про позбавлення батьківських прав, в якому просив позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно нього.

Позов мотивовано тим, що 08.08.2007 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі народився ОСОБА_1 . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.07.2014 у справі №686/25602/13-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано. Окрім того, даним рішенням стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.12.2013 і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 та перебуває на її утриманні. Відповідач не цікавиться шкільним життям та успішністю сина, не підтримував жодних зв`язків з класними керівниками, не відвідував школу. Окрім того, ОСОБА_2 не приймав участь у позашкільному житті сина, не цікавився його досягненнями та станом здоров`я.

З моменту розірвання шлюбу ОСОБА_3 самостійно виховує сина та виконує свої батьківські обов`язки як зі сторони матері, так і зі сторони батька. Позивач зазначає, що відповідач вже більше 10 років ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до позивача щодо його виховання та забезпечення здобуття ним освіти, не належно ставиться до виховання позивача, його життям та розвитком не цікавиться, достатньої матеріальної допомоги для нього не надає.

ОСОБА_2 жодним чином не виявив бажання змінювати таку свою поведінку, не виходить на зв`язок та не цікавиться ні духовним, ні фізичним, ні моральним, ні матеріальним станом позивача.

Позивач переконаний, що відповідач в повному обсязі ухилився від обов`язків по вихованню ОСОБА_1 , не піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, що у сукупності є підставою для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, що і стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом до відповідача.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та витребувано у Служби у справах дітей Хмельницької міської ради письмовий висновок щодо доцільності/недоцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач відзив на позов до суду не подав.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.03.2025 залучено Орган опіки та піклування Хмельницької міської ради до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Службу у справах дітей Хмельницької міської ради зі складу учасників цивільної справи № 127/33894/24 виключено. Витребувано від Органу опіки та піклування Хмельницької міської ради письмовий висновок щодо доцільності чи відсутності доцільності позбавлення ОСОБА_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16.05.2025 на адресу суду надійшов висновок Органу опіки та піклування Хмельницької міської ради від 25.04.2025 за № 1031/01-31, відповідно до якого Орган опіки та піклування Хмельницької міської ради вважає недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 164-166).

Не погоджуючись із вище вказаним висновком, 22.05.2025 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Трубай І.С. надала суду письмові пояснення. Зазначила, що висновок Органу опіки та піклування Хмельницької міської ради від 25.04.2025 за №1031/01-31 не містить переконливих обґрунтувань щодо недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Органом опіки та піклування Хмельницької міської ради не здобуто доказів того, що відповідач піклується про фізичний і духовний розвиток своєї малолітньої дитини, готує його до самостійного життя, забезпечує йому необхідне харчування, медичний догляд, лікування, спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення. Тому, представник позивача вважає, що висновок Органу опіки та піклування Хмельницької міської ради від 25.04.2025 за № 1031/01-31 не є достатньо мотивованим та обґрунтованим, суперечить інтересам дитини та не містить переконливих аргументів, які свідчать про можливість зміни поведінки відповідача в кращу сторону.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2025 клопотання представника позивача - адвоката Трубай І.С. про виклик та допит в судовому засіданні свідка та долучення до матеріалів справи доказів задоволено. Вирішено викликати у судове засідання в якості свідків: ОСОБА_3 , ( АДРЕСА_1 ); ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ). Долучено до матеріалів справи докази: листи органів національної поліції від 16.11.2024, 30.12.2024, 31.12.2025 та заяву про вчинення адміністративного правопорушення, які представником позивача ОСОБА_6 подано до суду 10.03.2025. Клопотання представника Служби у справах дітей Вінницької міської ради - Томчук О.В. задоволено. Виключено зі складу третіх осіб та як наслідок зі складу учасників цивільної справи № 127/33894/24 Службу у справах дітей Вінницької міської ради.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2025 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Трубай І.С. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові, а також врахувати суд письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи. Зазначила, що з часу розлучення батьків позивача, відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків щодо сина. Про сина відповідач не піклувався ні у школі, ні в інституті. ОСОБА_2 повністю припинив спілкування з сином, матеріально не підтримує. Остання сплата аліментів була у вересні 2024 року в сумі 80 000,00 грн. На питання суду повідомила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі з огляду на неодноразову неявку відповідача в судові засідання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свого представника. Зазначив, що зв`язку із батьком не має, останній раз бачив його в 2021 році, коли батько приїздив до позивача на день народження. Матері допомоги окрім аліментів не надає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання вкотре не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся судом завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомлено, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач та його представник не заперечували проти такого порядку розгляду справи.

Представник Органу опіки та піклування Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність із зазначенням, що висновок Органу опіки та піклування Хмельницької міської ради від 25.04.2025 за № 1031/01-31 підтримує в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що позивач є її сином, а відповідач є її колишнім чоловіком. Зазначила, що відповідач не спілкується з сином з літа 2014 року. Вся участь відповідача в матеріальному утриманні сина сплата аліментів, які він останній раз сплатив восени 2024 року в сумі 80 000,00 грн., як суму заборгованості за попередні періоди сплати. Зазначила, що їй невідомо, чи є у відповідача заборгованість по сплаті аліментів, оскільки вона спроможна самостійно утримувати сина матеріально. Однак, у сина виникають труднощі, зокрема, із виїздом за кордон, оскільки потрібен дозвіл від батька. Відповідач просто зник з життя сина та взагалі не приймає жодної участі його вихованні.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що мати позивача є його колегою, з якою він знайомий два роки та працює в одному кабінеті. Всі покази він може надати виключно зі слів ОСОБА_3 . Відповідача він ніколи не бачив. Мати позивача розповідала йому, що батько її сина взагалі не приймає участі у його житті.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст.ст.19, 150, 151-154, 164-166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Судом установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.09.2008 (а.с.6).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.07.2014 в справі № 686/25602/13-ц, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.12.2013 і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання судових витрат. Рішення суду набрало законної сили 24.09.2014 (а.с. 29-31).

Згідно витягів з демографічного реєстру Хмельницької територіальної громади № 2024/010434491 від 30.08.2024 та № 2024/001046078 від 31.01.2024, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 8, 22).

Вищевказана квартира належить на праві власності ОСОБА_3 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. (а.с. 23)

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був учнем Комунального закладу загальної середньої освіти «Ліцей № 16 імені Володимира Козубняка Хмельницької міської ради». ОСОБА_2 , батько ОСОБА_1 , не цікавився і не цікавиться шкільним життям та успішністю сина, не підтримував і не підтримує жодних зв`язків з класними керівниками, не відвідував і не відвідує школу. ОСОБА_3 , мати ОСОБА_1 цікавиться шкільним життям та успішністю сина, що слідує із листа № 01-41/344 від 06.09.2024. (а.с. 10)

Відповідно до довідки-характеристики від 18.09.2024 ОСОБА_1 відвідує заняття з вивчення польської мови в центрі іноземних мов «Наша Школа». За весь період його навчання успішністю та досягненнями сина цікавиться виключно мати ОСОБА_7 . ОСОБА_7 відвідує навчальний заклад, відповідає на телефонні дзвінки, цікавиться успіхами сина у вивченні польської мови. ОСОБА_8 ?ячеслав не з`являється до навчального закладу з вивчення мов, успішністю сина не цікавиться. ОСОБА_9 не згадує про батька на заняттях та не розповідає про їхні стосунки. ОСОБА_2 не відвідує ОСОБА_1 в освітньому закладі, на зв`язок не виходить. (а.с. 9)

Відповідно до листа № 1961/01-03 від 04.10.2024 за повідомленням лікаря - педіатра ОСОБА_10 батько дитини ОСОБА_2 для перевірки стану здоров?я дитини до неї не приходив. Для перевірки стану здоров`я дитини приходить до лікаря-педіатра мати ОСОБА_3 (а.с. 11)

01.11.2023 між ТОВ «Комп?ютерна академія ІТ Степ Вест» (Виконавець) та ОСОБА_3 (Замовник) укладено договір № 381013186. Відповідно до пункту 1.1. Договору Виконавець зобов`язується за завданням Замовника надавати послуги з навчання. Відповідно до Додатку № l до Договору від 01.11.2023 вартість навчання за рік становить 15 050,00 грн, а за три роки 45 150,00 грн. ОСОБА_3 несе витрати по оплаті навчання сина, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями. (а.с. 12-20)

Із службової характеристики від 19.09.2024 слідує, що ОСОБА_3 за час проходження військової служби зарекомендувала себе з позитивної сторони, спроможною виконувати поставлені завдання. До виконання обов`язків за посадою ставиться сумлінно, з відповідальністю. Керівні документи з діяльності військового представництва, настанови, Військові статути Збройних Сил України та функціональні обов`язки в обсязі, необхідному для виконання посадових обов`язків засвоїла, керується ними у повсякденному житті. Приймає активну участь в аналізі, обліку виконання договорів та інших договірних матеріалів щодо надання послуг. Постійно працює над підвищенням свого рівня військових професійних знань, вдосконалення своєї виучки і майстерності. За вдачею витримана, доброзичлива. При спілкуванні виявляє тактовність та ввічливість. Підтримує добрі стосунки з оточуючими, товариська. Стан здоров`я добрий. Дисциплінована, накази та розпорядження виконує вчасно. У стройовому відношенні підтягнута. Державну таємницю зберігати вміє. (а.с. 28)

Згідно з витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_3 станом на 24.09.2024 не притягувалась до кримінальної відповідальності, незнятої чи непогашеної судимості не має, у розшуку не перебуває. (а.с. 27)

Судом оглянуто та досліджено індивідуальні відомості з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України про застраховану особу ОСОБА_3 (а.с. 24-26)

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , зверталась до ВРУП ГУНП у Вінницькій області із заявою про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. (а.с. 40-41)

Відповідно до повідомлень ВРУП ГУНП у Вінницькій області, встановити місцезнаходження ОСОБА_2 не представилося за можливе. (а.с. 116-117)

Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно сина, не бере участі у його вихованні та утриманні, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, проживає окремо, дитина ОСОБА_1 тривалий час проживає разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя.

Ст.11,12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Судом встановлено факт невиконання відповідачем ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він проявляє байдужість та інертність до нього, не приймає будь - якої участі в його житті, він не піклується про його навчання, фізичний та духовний розвиток, матеріально його не підтримує. Він не вживає будь - яких заходів, які були б спрямовані на підготовку сина до самостійного життя та не спілкується з сином в обсязі достатньому для його нормального самоусвідомлення. Факт невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків додатково підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків.

Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як слідує з висновку Органу опіки та піклування Хмельницької міської ради від 25.04.2025 за № 1031/01-31, позбавлення ОСОБА_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається недоцільним.

Суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не виявляє бажання спілкуватися зі своїм сином, не допомагає йому матеріально, не бере участі у його вихованні, не цікавиться його інтересами та успіхами у навчанні, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, тому суд не бере до уваги висновок органу опіки та піклування. При цьому суд звертає увагу на те, що висновок Органу опіки та піклування Хмельницької міської ради від 25.04.2025 за № 1031/01-31 ґрунтується на тому, що Органу опіки і піклування не надано інформації, яка підтверджує винну поведінку батька, свідоме та систематичне нехтування батьківськими обов`язками, ухилення від виховання і утримання дитини, попередження його про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. Окрім того, немає підтвердження, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав змінить життя дитини на краще та ОСОБА_2 є тієї особою, поведінка чи дії якої можуть свідчити про негативний вплив на дитину.

Однак, Органом опіки і піклування не враховано, що відповідач на засідання Органу опіки і піклування, не з`явився, чим ще раз проявив свою байдужу позицію до вирішуваного питання. Так само не враховано думку самої дитини ОСОБА_1 , який під час засідання повідомив, що з батьком не має зв`язку, не вважає ОСОБА_2 своїм батьком, вони не спілкуються.

Таким чином суд приходить до висновку, що викладені у висновку органу опіки та піклування твердження, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.04.2021 року.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (Hunt v. Ukraine, №31111/04, § 58, ЄСПЛ , від 07 грудня 2006 року).

Жодних заперечень проти позову відповідач не висловив, відзиву на позов не подав, в судові засідання з розгляду справи по суті не з`являвся.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав, факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що має місце факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, він не бере участі у вихованні та утриманні сина, не піклується про його фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо від нього, виявляє байдужість до потреб дитини та щодо своїх батьківських прав, позбавлення відповідача батьківських прав є заходом впливу, який відповідає інтересам дітей, тому суд дійшов висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Також суд зазначає, що згідно вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 19, 150, 151-155, 164 - 166, 169 СК України, ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 13, 77-79, 81, 89, 223, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Органу опіки та піклування Хмельницької міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211, 20 гривень.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо позивачу повне рішення не було вручено у день його складення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Хмельницької міської ради, , місцезнаходження: м. Хмельницький, вул. Грушевського, 88.

Суддя: