Справа № 159/2975/25
Провадження № 2/159/1198/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Смалюха Р.Я., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А), від імені якого діє представник Пилипчук Аліна Сергіївна (м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А), до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр» або позивач або кредитор або товариство) звернулося з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 або відповідач або позичальник або боржник) про стягнення заборгованості за кредитним договором №02.02.2024-100003193 від 02.02.2024 (далі кредитний договір) у розмірі 10275,67 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.02.2024 року між ним та відповідачем у електронній формі було укладено кредитний договір №02.02.2024-100003193, згідно з умовами якого відповідачу на умовах строковості, зворотності та платності було надано фінансовий кредит у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки НОМЕР_1 . Відповідно до умов кредитного Договору позичальнику надано кредит у розмірі 10000 гривень. Строк кредитування 56 днів до 28.03.2024, Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 0.99% = (5534.53 / 10000)/56 ? 100%. Також позичальник зобов`язується сплатити комісію пов`язану з наданням кредиту в розмірі 1500,00 грн, комісія нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Також відповідач зобов`язався сплачувати неустойку у розмірі 100,00 грн за кожен день не виконаного/неналежно виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

Станом на дату подання позову у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 10275,67 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту становить 6488,80 грн, за відсотками 3786,87 грн.

Оскільки на даний час відповідач заборгованість не погасив, керуючись статями 11, 16, 526, 525, 530, 625, 610, 626, 628, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), позивач просить стягнути борг у судовому порядку.

Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати, проти прийняття заочного рішення не заперечував.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою суду від 13.05.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Про розгляд справи судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивач та відповідач повідомлені у спосіб передбачений Цивільним процесуальним кодексом України (далі -ЦПК України).

Позивач та відповідач не подали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася.

Суд ухвали здійснювати подальший розгляд (формування та зберігання) справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

02.02.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем укладено кредитний договір № 02.02.2024-100003193.

Кредитний договір № 02.02.2024-010003193 (далі кредитний договір) складається з:

- пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти);

- заявки кредитного договору договір № 02.02.2024-010003193;

- підтвердження укладення кредитного договору № 02.02.2024-010003193 від 02.02.2024.

Зазначений кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору «Е647» та електронним підписом кредитора.

У кредитному договорі (заявці, відповіді позичальник про прийняття пропозиції) зазначені: зазначено реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів Позичальнику за даним та наступними договорами: дата видачі кредиту - 02.02.2024 (п. 1); сума кредиту 10000.00 грн (п. 2), строк на який надається кредит 56 днів з дати його надання (п.3); дата повернення (виплати) кредиту 28.03.2023 (п.4). Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. (п.6), Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія") 15% від суми Кредиту та дорівнює 1500 грн. 00 коп. Розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. (п. 9).

Комісія сплачується 1 платежем, не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: 1 платіж у розмірі 1500 грн (п. 10).

Період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (п. 5).

У п. 14 зазначено, що неустойка: 100 грн. 00 коп. за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання

Розмір процентів відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України становить 465 % річних. (п. 15)

У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором у повному обсязі черговість погашення вимог за договором встановлюється законом п. 9.2 Пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти).

У кредитному договорі зазначені прізвище, ім`я та по батькові позивача як позичальника, його ідентифікаційний код, серія і номер паспорта, адреса проживання, номер його мобільного телефону, підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора «E647».

Копією квитанції LIQPAY підтверджується перерахування коштів в розмірі 10000,00 грн 02.02.2024 о 20.05 год на картку 516874*57, з призначенням платежу - видача за договором №02.02.2024-100003193.

Відповідно до розрахунку за кредитним договором №02.02.2024-100003193, який наданий позивачем, відповідач 14.02.2024 сплатив 1400,00 грн, 983,63 грн, 1500,00 грн; також відповідач сплатив 20.06.2024 1500,00 грн, а 09.07.2024 1027,57 грн.

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері договірних правовідносин, а саме щодо виконання грошових зобов`язань за кредитним договором.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно положень ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

У справі № 561/77/19 від 16.12.2020 р. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив: «Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України.) Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі».

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 р. у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 р. у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 р. у справі №127/33824/19.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції на момент укладення кредитного договору, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг"та"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Кредитний договір №02.02.2024-010003193 від 02.02.2024 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Е647», який був власноручно введений відповідачем для електронного підпису. Зазначений підпис підтверджує, що відповідач ознайомився та погодився з усіма умовами договору. Отже, сторони погодили усі істотні умови та уклали в належній формі кредитний договір.

Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 р. дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами».

Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Отже, відповідач за допомогою електронних засобів, доступ до яких був отриманий ним особисто і за власною ініціативою, ознайомився з усіма умовами кредитного договору, мав достатньо часу і можливостей для такого ознайомлення, погодив ці умови, а отже, взяв на себе передбачені договором зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Копією квитанції про перерахування коштів підтверджується факт отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 10000,00 грн 02.02.2024, оскільки в ньому зазначені номер його банківської карти. Зазначений номер банківської карти вказаний у кредитному договорі, як такі, що належать відповідачу.

Доказів того, що банківська карта із зазначеним номером не належить відповідачу, що кошти не надходили на цю банківську карту, відповідач суду не надав, а тому суд дійшов висновку, що відповідач 02.02.2024 отримав кредитні кошти в розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до п. 4 кредитного договору (заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції кредитного договору) дата повернення (виплати) кредиту 28.03.2024.

Згідно з до ч.1, 2 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до зазначених вище умов кредитного договору відповідач мав сплачувати проценти згідно процентної ставки - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а аза відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 цього Закону, загальні витрати за споживчим кредитом охоплюють усі витрати споживача, включаючи відсотки, комісії та інші обов`язкові платежі, які сплачуються за додаткові або супутні послуги кредитора та кредитного посередника (за наявності) у процесі отримання, обслуговування та погашення кредиту.

Частина друга статті 8 зазначеного Закону уточнює, що до загальних витрат включаються також комісії кредитора, пов`язані з обслуговуванням кредитної заборгованості, розрахунково-касовим обслуговуванням, юридичним оформленням тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» прямо передбачає можливість встановлення у кредитному договорі комісії за обслуговування кредиту.

Кредитним договором передбачено сплату відповідачем комісії у розмірі 1500,00 грн до закінчення першого періоду, то така комісія мала бути сплачена відповідачем до закінчення перших 14 днів користування кредитним коштами.

З розрахунку наданого позивачем видно, що відповідач частково сплачував за кредитним договором: 14.02.2024 - 3883,63 грн (1400,00+983,63+1500,00), 20.06.2024 -1500,00 грн а 09.07.2024 -1027,57 грн.

Відповідно до умов кредитного договору станом на 14.02.2024 відповідачу було нараховано 1200,00 грн (10000*1%*12 днів).

Відповідно до вимог ст. 19 ЗУ «Про споживче кредитування» у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості:

1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом;

2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом;

3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.

Отже, сплачені 14.02.2024 відповідачем кошти пішли в погашення нарахованих процентів та основної суми кредиту. Відповідно до умов кредитного договору комісія в розмірі 1500,00 грн мала бути сплачена не пізніше 14 дня користування кредитом, тобто до 15.02.2024, отже на день здійснення платежу відповідачем комісія простроченою ще не була.

10000,00 грн тіла кредиту + 1200,00 грн нарахованих процентів 3883,63 грн = 7316,37 грн.

Тому, з 14.02.2024 відповідачу проценти нараховувались виходячи із тіла кредиту, яке дорівнювало 7316,37 грн.

За період з 14.02.2024 по 28.03.2024 відповідачу було нараховано 3219,20 грн (7316,37 грн * 1% * 44 дні).

20.06.2024 та 09.07.2024 позивач всього сплатив 2527,57 грн.

Тому, сплачені відповідачем 20.06.2024 та 09.07.2024 кошти, враховуючи положення ст. 19 ЗУ «Про споживче кредитування» в першу чергу пішли в погашення простроченої тіла кредиту: 7316,37 грн тіла кредиту - 2527,57 грн сплачених коштів = 4788,8 грн залишку заборгованості за тілом кредиту.

Отже, станом на дату звернення позивача з позовом у відповідача існує заборгованість в розмірі 4788,8 грн тіла кредиту та 3219,20 грн заборгованості за процентами.

Отже, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту є підставною в розмірі 4788,8 грн, а заборгованості по процентам є підставною в розмірі 3219,20 грн.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку про те, що відповідач порушив умови кредитного договору щодо погашення процентів та тіла кредиту, а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором належить задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача 8008,00 грн з яких: 4788,8 грн суми виданого кредиту та 3219,20 грн суми заборгованості по нарахованих процентах, у стягненні тіла кредиту в розмірі 1700,00 грн та процентів в розмірі 567,67 грн необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 247, 262-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №02.02.2024-010003193 від 02.02.2024 у розмірі 8008,00 грн з яких:

- 4788,80 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту;

- 3219,20 грн простроченої заборгованості за процентами з 14.02.2024 по 28.03.2024;

Відмовити у стягненні з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» процентів в розмірі 567,67 грн та 1700,00 грн тіла кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»(01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А; );

Представник позивача Пилипчук Аліна Сергіївна (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А; РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повне судове рішення складене 09.07.2025.

Головуючий:Р. Я. СМАЛЮХ