УХВАЛА

08 липня 2025 року

м. Київ

справа № 344/385/23

провадження № 61-7267ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 12 травня 2025 року та додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 22 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство правових технологій», ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ «Агенство правових технологій», ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, у якому просив визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує його ділову репутацію інформацію, опубліковану в електронній інформаційно-пізнавальній газеті ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4) статтю від 04 січня 2023 року наступного змісту: «Нардеп із Прикарпаття не підписав звернення про позбавлення нардепів ОПЗЖ повноважень, - Чесно», автором, якої зазначено ОСОБА_3 ; зобов`язати ТОВ «Агенство правових технологій» протягом десяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати недостовірну інформацію шляхом опублікування в електронній інформаційно-пізнавальній газеті ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4) спростування недостовірної інформації наступного змісту: «Спростування публікації «Нардеп з Прикарпаття не підписав звернення про позбавлення нардепів ОПЗЖ повноважень, Чесно»! ТОВ «Агенство правових технологій», як засновником видання ІНФОРМАЦІЯ_2, було поширено недостовірну інформацію про те, що нардеп з Прикарпаття ОСОБА_1 не підписав звернення про позбавлення нардепів ОПЗЖ повноважень».

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 16 листопада 2023 року задоволено частково позов ОСОБА_1 . Зобов`язано ТОВ «Агенство правових технологій» в 10-денний строк з дня набрання законної сили рішенням суду опублікувати в мережі Інтернет на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлення: «Спростування: «Народний депутат із Прикарпаття ОСОБА_1 не належить до числа тих депутатів, які не підписали звернення до ОСОБА_5 про позбавлення повноважень депутатів, які були обрані від заборонених проросійських партій»; недостовірною є інформація від ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_3 в статті під назвою «Нардеп із Прикарпаття не підписав звернення про позбавлення нардепів ОПЗЖ повноважень,- Чесно» про те, що: «…Майже сімдесят нардепів відмовились ставити свої підписи під зверненням до ОСОБА_5 про позбавлення повноважень депутатів, які були обрані від заборонених проросійських партій. Серед них нардеп з Прикарпаття ОСОБА_1 ». Вирішено питання про розподіл судових витрат.,

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 12 травня 2025 року задоволено апеляційну скаргу представника ТОВ «Агенство правових технологій». Рішення Івано-Франківського міського суду від 16 листопада 2023 року скасовано. Ухвалено нове рішення. Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Агенство правових технологій», ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації.

Додатковою постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 22 травня 2025 року заяву задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Агенство правових технологій» 5 000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.

У червні 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2, на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 12 травня 2025 року та додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 22 травня 2025 року. ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та додаткову постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Справа № 344/385/23 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції.

Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 12 травня 2025 року та додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 22 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство правових технологій», ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат