Справа № 669/392/25
Провадження № 2/669/215/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вишневського В.О.,

з участю: секретаря судового засідання Валігури А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Білогір`я в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі по тексту ТОВ «Факторинг Партнерс») в особі директора Сердійчук Я.Я. звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість за кредитним договором від 03 серпня 2023 року № 1125221 в сумі 38026,25 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 25108,88 грн та заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12394,56 грн та заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості 522,81 грн.

Також, просило стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 08 серпня 2023 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» (далі по тексту ТОВ «Слон Кредит») та відповідачем був укладений договір № 1125221 про надання споживчого кредиту, шляхом його підписання власноручним підписом.

Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту складає 33000 грн; строк кредиту 731 день з терміном повернення до 03 серпня 2025 року (включно); Відсоткова ставка 100 відсотків річних. Відсотки за перший день користування 10 відотків в день (3650 % річних).

ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_1 виконало та надало останньому кредит в сумі 30000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок споживача № НОМЕР_1 в АТ «Пумб», через транзитний рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Пумб», код банку 334851. Платіж в сумі 3000 грн ОСОБА_1 , згідно умов договору, доручив здійснити ТОВ «Слон Кредит», як виконання зобов`язань по оплаті процентів за перший день користування кредитними коштами.

31 січня 2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу № 31012025, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 1125221 від 03 серпня 2023 року.

Станом на сьогоднішній день, відповідач не виконав в повній мірі своїх зобов`язань, грошові кошти не повернув в повному обсязі, проценти за користування коштами не сплачує.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 38026,25 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 25108,88 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12394,56 грн та заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості 522,81 грн.

Також ТОВ «Факторинг Партнерс» просило стягнути на їх користь судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 грн.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 02 травня 2025 року справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи.

Представник ТОВ «Факторинг Партнерс» в судове засідання не з`явилась, проте в прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, проте 07 липня 2025 року подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03 серпня 2023 року відповідачем було заповнено заяву-анкету на отримання кредиту, та згодом між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір № 1125221 про надання споживчого кредиту, який було підписано відповідачем власноруч, разом з додатоком № 1 до договору та паспортом споживчого кредиту.

Згідно з умовами договору, відповідно до п. 1.3. Договору сума кредиту складає 33000 грн на строк, зазначений в п. 1.4 731 день, з кінцевим терміном повернення 03 серпня 2025 року (включно). Тип процентної ставки: фіксована.

Відповідно п. 2.1 кошти кредиту надаються ТОВ «Слон Кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання) у розмірі 30000 грн на поточний рахунок споживача № НОМЕР_1 в АТ «Пумб», через транзитний рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Пумб», код банку 334851; у розмірі 3000 грн на користь ТОВ «Слон Кредит» з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом відповідно до п. 3.5 Договору.

Підписанням договору позичальник підтверджує, що ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав у письмовій формі паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього Договору, з інформацією передбаченю ч. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування».

ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_1 виконало та надало останньому кредит в сумі 30000 грн шляхом зарахування кредитних коштів 03 серпня 2023 року на його поточний рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Пумб» через транзитний рахунок НОМЕР_2 в АТ «Пумб», що підтверджується інформацією з платіжної інструкції № 21905 АТ КБ «Приват Банк».

31 січня 2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу №31012025, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 1125221 від 03 серпня 2023 року.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 31012025 від 31 січня 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 37503,44 грн, з яких: 22827,80 грн - заборгованість за тілом кредиту, 2281,08 грн - заборгованість за процентами за перший день користування кредитом та 12394,56 грн - заборгованість за відсотками з другого дня користування кредитом.

Разом з тим, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого ТОВ «Слон Кредит» також вбачається, що станом на 05 березня 2025 року за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 37503,44 грн, з яких: 22827,80 грн - заборгованість за тілом кредиту, 2281,08 грн - заборгованість за процентами за перший день користування кредитом та 12394,56 грн - заборгованість за відсотками з другого дня користування кредитом.

Також, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого ТОВ «Факторинг партнерс» слідує, що станом на 17 квітня 2025 року за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 38026,25 грн, з яких: 25108,88 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12917,37 грн - заборгованість за процентами. Окрім того зазначено, що в період з 31 січня 2025 року по 16 квітня 2025 року було нараховано 522,81 грн відсотків за користування кредитом.

Згідно ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Таким чином, враховуючи, що відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне позов (в межах заявлених позовних вимог) задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 03 серпня 2023 року № 1125221 в сумі 38026,25 грн, з яких: 25108,88 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12917,37 грн - заборгованість за процентами.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, задовольняючи позовні вимоги, покладає судові витрати на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, позов заявлено з ціною 38026,25 грн, а задоволено на суму 38026,25 грн, тобто на 100%.

За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн сплаченого судового збору сплата яких належним чином підтверджується платіжною інструкцією від 28 квітня 2025 року № .

Крім цього, представник позивача просить суд стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником ТОВ «Факторинг Партнерс» надано суду Договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02 липня 2024, укладений між позивачем та АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс», прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», затверджений рішенням Загальних зборів № 01-11/2023 від 01 листопада 2023 року, заявка на надання юридичної допомоги № 563 від 01 березня 2025 року та витягом з акту № 7 про надання юридичної допомоги від 31 березня 2025 року.

Суд при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.

Верховний Суд також часто підкреслював необхідність детального аналізу та вивчення документів, поданих на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, з метою уникнення випадків її присудження за дублюючі одна одну послуги, які не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навиків (зокрема, постанова від 12 вересня 2018 року у справі № 810/4749/15).

Для включення всієї суми витрат на правову допомогу у відшкодування за рахунок відповідача, відповідно до положень статей 137, 141 ЦПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Як уже зазначено вище з посиланням на відповідні висновки суду касаційної інстанції, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.

Із урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22).

Аналізуючи надані докази, незначну складність справи, враховуючи ціну позову, значення справи для сторін, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, тривалість судового провадження, наявність численної усталеної практики, критерій розумності розміру судових витрат відносно конкретних обставин справи, до стягнення з відповідача на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягають витрати за надану професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Керуючись ст. ст. 525, 530, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 137, 141, 263-265, 274, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором від 03 серпня 2023 року № 1125221 в сумі 38026,25 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 25108,88 грн та заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12394,56 грн та заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості 522,81 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судові витрати в сумі 8422 гривні 40 копійок, з яких: витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (), юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 521;

відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Василь ВИШНЕВСЬКИЙ