Справа № 138/1749/25
Провадження №:2/138/931/25
У Х В А Л А

Іменем України

10 липня 2025 року м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Холодова Т.Ю., ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом.

Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 01.07.2025 позовну заяву залишено без руху, позивачу наданий строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків, шляхом подання суду документу, що підтверджує сплату позивачем судового збору у сумі 2422,40 грн. або доказів, що підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.

Копію зазначеної ухвали доставлено 02.07.2025 до електронних кабінетів позивача та його представника в підсистемі «Електронний суд», що підтверджується довідками про доставку електронних документів.

На виконання вказаної ухвали 07.07.2025 до Могилів-Подільського міськрайонного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків. В даній заяві представник позивача на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху виклав письмові пояснення. Зокрема, представник позивача зазначив, що на підтвердження сплати судового збору у даній справі до позовної заяви додано платіжну інструкцію №1396 від 29.05.2025 про сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Разом з тим представник позивача вказує, що вказана квитанція №1396 від 29.05.2025 проходила в матеріалах справи №138/1514/25 (провадження 2/138/841/25) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В межах вказаної справи ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23 червня 2025 року визнано неподаною та повернуто позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з доданими документами позивачу, виключно з підстави не надання доказів представником позивача направлення листом з описом вкладення відповідачу копій документів доданих до заяви про усунення недоліків. Таким чином підтвердження зарахування коштів про оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. до спеціального фонду державного бюджету України наявне у справі № 138/1514/25.

Також, представник позивача, посилаючись на норми ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» із змінами та доповненнями, зазначив, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах. У разі якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору. Крім того, представник позивача послався на правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 170/129/21 від 18 січня 2023 року, відповідно до якого, судовий збір є сплаченим з моменту зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України, і суд, який отримав справу у випадку повторного подання позовної заяви, не має права вимагати повторної сплати судового збору за місцем розгляду справи.

До вказаної заяви представник позивача додав, зокрема, платіжну інструкцію № 1396від 29.05.2025 про сплату позивачем судового збору в розмірі 2422,40 грн.

За викладених обставин, представник позивача просив суд виконати покладений на нього ст.187 ЦПК України обов`язок та винести ухвалу, котрою відкрити провадження у справі №138/1749/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі, дослідивши пояснення представника позивача з доданими документами, суд приходить до такого висновку.

Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 Закону № 3674-VI судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи, надходження до спеціального фонду Державного бюджету України якого перевіряються судом перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг). Тобто, суд зобов`язаний перевірити надходження судового збору до спеціального фонду у межах кожної конкретної справи.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.08.2021 у справі №160/5879/20.

У постанові від 13.02.2019 Верховний Суд у справі №1540/3297/18 встановивши, що на підтвердження доказів сплати судового збору позивачем при поданні позовної заяви у цій справі було подано платіжне доручення від 16.05.2018 № 707, яке раніше позивач додавав до первісної позовної заяви у справі №815/2416/18, та суд повернув позовну заяву у останній справі, дійшов висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій правильно вказали, що повторно поданий той же платіжний документ про сплату збору не є належним доказом сплати цього платежу за подання повторної позовної заяви.

Так, ухвалою від 01.07.2025 позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» залишено без руху, зокрема, з тих підстав, що позивачем не надано доказів на підтвердження сплати судового збору в сумі 2422,40 грн., оскільки суд встановив, що інформація щодо зарахування судового збору на підставі платіжної інструкції № 1396 від 29.05.2025 на вказану суму до спеціального фонду державного бюджету відсутня.

Разом з тим, позивачем до заяви про усунення недоліків на підтвердження сплати судового збору долучено ту ж саму платіжну інструкцію № 1396 від 29.05.2025 про сплату позивачем судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Водночас, як зазначив представник позивача, а також встановлено судом, що зазначена платіжна інструкція також долучалася позивачем на підтвердження сплати судового збору у справі № 138/1514/25 (провадження 2/138/841/25) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

Таким чином, позивачем згідно платіжної інструкції № 1396 від 29.05.2025 на суму 2422,40 грн. сплачений та зарахований судовий збір у межах розгляду іншої справи № 138/1514/25.

При цьому ухвалою суду від 23.06.2025 у справі № 138/1514/25 позовну заяву повернуто особі, яка її подала.

Водночас суд зауважує, що згідно з положеннями пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 3674-VI, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка сплатила судовий збір, у разі повернення заяви або скарги.

Таким чином, у даному випадку позивач має право повернути сплачений ним судовий збір згідно платіжної інструкції №1396 від 29.05.2025 на суму 2422,40 грн., однак вказана платіжна інструкція не може бути врахована як належний доказ сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі у даній справі, так як судовий збір за нею сплачений та зарахований при поданні іншого позову.

Зважаючи на викладене, суд зауважує, що неможливість використання документа про сплату судового збору, який подавався до первинної позовної заяви, яку суд повернув позивачу, не обмежує та не порушує прав позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки згідно з положеннями пункту 2 частини першої статті 7 Закону №3674-VI такий позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви, яка була йому повернута.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.11.2021 у справі №9901/447/21.

Враховуючи викладене вище, суд вважає помилковим посилання представника позивача на застосування норм Закону України «Про судовий збір» в редакції станом на 1 вересня 2015 року (як вбачається з роздруківки доданої представником позивача до заяви про усунення недоліків), які визначали підстави сплати судового збору за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, оскільки в даному випадку позовну заяву у справі № 138/1514/25 ухвалою суду було визнано неподаною та повернуто позивачу. При цьому, норми Закону України «Про судовий збір», в редакції яка діяла станом на день звернення з позовом до суду, передбачають, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах (ч. 5 ст. 6 Закону № 3674-VI зі змінами та доповненнями станом на 21.01.2025).

Також помилковим є посилання представника позивача на застосування до спірних правовідносин правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 170/129/21 від 18 січня 2023 року, оскільки вказаний висновок стосується сплати судового збору за позовами, які були направлені за підсудністю до іншого суду.

Отже, представник позивача не надав суду доказів на підтвердження сплати судового збору за подання даної позовної заяви.

Вказане дає підстави вважати, що вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху від 01.07.2025 позивачем у строк, встановлений даною ухвалою суду, не виконані, що відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України є підставою вважати неподаною та повернути позовну заяву з доданими до неї документами позивачу.

При цьому суд роз`яснює, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Керуючись ст. 9 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 185 ч. 3, 5-7, 258-261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Вважати неподаною та повернути позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з доданими документами позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.Ю. Холодова