Провадження № 4-с/344/15/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

при секретарі судового засідання Ласки І.О.

за участю учасників справи:

представника заявника адвоката Челій-Пушкар О.І.

заінтересованої особи 2 ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ скаргу ОСОБА_2 , заінтересовані особи Головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мицак Михайло Зеновійович, ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій щодо здійснення розрахунку зі сплати аліментів та зобов`язання усунути порушення шляхом повторного проведення розрахунку зі сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

19 травня 2025 року заявник ОСОБА_2 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою про визнання неправомірними дій щодо здійснення розрахунку зі сплати аліментів та зобов`язання усунути порушення шляхом повторного проведення розрахунку зі сплати аліментів.

Обґрунтовуючи вимоги скарги, заявник вказує, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 травня 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано та вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердому грошовому розмірі по 450 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття.

Протягом 2013-2016 років заявник не сплачував аліменти, внаслідок чого виникла заборгованість. У 2016 році між ним та ОСОБА_1 було укладено усний договір про порядок сплати аліментів та заборгованості по ним. Заявником передавались грошові кошти в рахунок оплати аліментів на утримання дитини сина ОСОБА_3 безпосередньо ОСОБА_1 , що остання підтверджувала своїми розписками.

Так протягом червня-грудня 2016 року ним сплачено 6000 (шість тисяч) грн, лютого-грудня 2017 року - 9000 (дев`ять тисяч) грн, січня-березня 2018 року - 3000 (три тисячі) грн.

01 травня 2025 року ОСОБА_2 звернувся до Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Мицака М.З. щодо проведення розрахунку зі сплати аліментів, до заяви ним було додано розписки про оплату аліментів безпосередньо стягувачу ОСОБА_1 на утримання сина.

На його звернення головним державним виконавцем Мицаком М.З. у виконавчому провадженні № 38550332 зроблено розрахунок зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 0907/13682/2012 від 16.05.2013, виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментних платежів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

У вказаному розрахунку відсутні будь-які дані про сплату ним аліментів.

Вважає, що розрахунок зі сплати аліментів не відповідає дійсності, оскільки Відділом державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблено розрахунок зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 0907/13682/2012 від 16.05.2013 без врахування здійснених ним виплат в рахунок сплати аліментів на утримання дитини безпосередньо стягувачу ОСОБА_1 , що підтверджується наданими розписками, тому заявник вважає дії Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції незаконними.

За наведених обставин заявник просить визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мицака Михайла Зеновійовича щодо здійснення розрахунку зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 0907/13682/2012 від 16 травня 2013 року та зобов`язати Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мицака Михайла Зеновійовича провести повторний розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_2 зі сплати аліментів за виконавчим листом з урахуванням розписок за 2016-2018 роки (а.с. 1-6).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 травня 2025 року дану справу розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с. 36-37).

Ухвалою суду від 20 травня 2025 року скаргу прийнято до розгляду (а.с. 38).

27 червня 2025 року заінтересованою особою 2 ОСОБА_1 надано до суду відзив на скаргу, в якому просить зобов`язати Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мицака М.З. зробити остаточний розрахунок зі сплати аліментів (а.с. 48-50).

У судовому засіданні представник заявника адвокат Челій-Пушкар О.І. підтримала вимоги скарги на підставах, викладених у скарзі, просила скаргу задовольнити.

Заінтересована особа 1 Головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мицак Михайло Зеновійович до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Заінтересована особа 2 ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що вона дійсно протягом 2016-2018 років отримувала кошти від заявника в якості аліментів, про що надавала розписки, вирішення скарги поставила на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні правовідносини.

16 травня 2023 року рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати з матір`ю. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердому грошовому розмірі по 450 грн щомісячно до досягнення ним повноліття (а.с.7-9).

01 травня 2025 року ОСОБА_2 звертався до Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мицака Михайла Зеновійовича про надання розрахунку розрахунок зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №0907/13682/2012 від 16.05.2013, виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментних платежів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10-11).

Згідно розрахунків зі сплати аліментів, згідно виконавчого листа №0907/13682/2012 від 16.05.2013, заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.01.2015 становить 12 195,00 грн, станом на 01.01.2018 - 28 395,00 грн, станом на 24.05.2018 - 30 543,38 грн (а.с.12,13,14).

ОСОБА_2 передавались грошові кошти в рахунок оплати аліментів на утримання дитини сина ОСОБА_3 безпосередньо ОСОБА_1 , про що ОСОБА_1 підтвердила розписками (а.с.15-29).

Відповідно до копії Витягу з реєстру територіальної громади, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.31).

01 липня 2016 року між ним та ОСОБА_1 , Стягувачем, та ОСОБА_2 , Боржником, укладено договір про реструктуризацію заборгованості по сплаті аліментів (а.с. 51).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Стаття 447 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно частини першої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Частина четверта статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Згідно зі статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі, зокрема, надходження виконавчого документа на виконання від стягувача. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

У частині третій статті 195 Сімейного кодексу України зазначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

З матеріалів справи вбачається, що 01 травня 2025 року ОСОБА_2 звертався до Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мицака Михайла Зеновійовича про надання розрахунку зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №0907/13682/2012 від 16.05.2013 з урахуванням розписок.

Однак, як вбачається з розрахунків заборгованості не було враховано платежі, здійснені божником на користь стягувача, згідно розписок за 2016-2018 роки.

Суд з таким висновком державного виконавця не погоджується, оскільки з наданих розписок вбачається, що сплата боржником на користь стягувача грошових коштів у період з 2016 року по 2018 рік здійснювалась саме на утримання дитини.

Такого висновку суд дійшов, виходячи з того, що матеріали справи не мають доказів існування інших боргових зобов`язань заявника ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 .

Крім того, реалізовуючи стандарт переважаючої переконливості в оцінці обставин справи, що переглядається, та доказів, поданих учасниками справи, суд звертає увагу, що у розписках зазначено саме про сплату аліментів, тому мали бути враховані державним виконавцем при обрахунку заборгованості за аліментами, оскільки доказів на підтвердження наявності інших зобов`язань боржника перед стягувачем у матеріалах справи немає, як і не надано доказів відмови стягувача від отримання грошових переказів від боржника, що також у сукупності з іншими доказами доводить, що грошові кошти, сплачені ОСОБА_2 на користь сина ОСОБА_3 є саме аліментами на дитину.

Суд зазначає, що заявник надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

У частині першій статті 81 Цивільного процесуального кодексу України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 451 Цивільного процесуального кодексу України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, перевіривши, чи діяв державний виконавець відповідно до вимог чинного законодавства, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія, своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги скарги у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 1, 2, 5, 10, 18, 26, 27, 37, 39, 56, 59, 71, 74 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись статтями 4, 10-13, 76-81, 89, 259-261, 354, 355, 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 , заінтересовані особи Головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мицак Михайло Зеновійович, ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій щодо здійснення розрахунку зі сплати аліментів та зобов`язання усунути порушення шляхом повторного проведення розрахунку зі сплати аліментів - задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мицака Михайла Зеновійовича щодо здійснення розрахунку зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 0907/13682/2012 від 16 травня 2013 року, виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментних платежів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мицака Михайла Зеновійовича провести повторний розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_2 зі сплати аліментів за виконавчим листом №0907/13682/2012 від 16 травня 2013 року, виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням розписок за 2016-2018 роки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Заявник - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа 1 - Головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мицак Михайло Зеновійович, місцезнаходження: вул. Галицька, буд.45. м. Івано-Франківськ, 76018.

Заінтересована особа 2 -ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст ухвали складено та підписано 04 липня 2025 року.

Суддя Мелещенко Л.В.