Справа № 302/1127/21
У Х В А Л А

Іменем України

08 липня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рішко Сергій Іванович, про перегляд постанови Закарпатського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року за нововиявленими обставинами, у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 02 листопада 2021 року за позовом ОСОБА_1 до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

встановив:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_4 який проживав у АДРЕСА_1 та за життя склав заповіт, відповідно до якого він заповів їй на випадок своєї смерті все майно, яке буде йому належати. Цей заповіт не змінений і не скасований, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру.

Зазначала, що вона фактично прийняла спадщину за заповітом батька, оскільки здійснювала організацію його поховання, взяла на себе всі витрати, пов`язані з похованням батька, та після його смерті зареєструвалась у спадковому житловому будинку АДРЕСА_1 , що стверджується відміткою в її паспорті громадянки України.

Із метою оформлення спадкових прав на майно померлого батька вона у січні 2021 року звернулася до приватного нотаріуса Корбутяка І. В., однак останній їй рекомендував звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки вона на час смерті батька не була зареєстрована за однією адресою із ним та заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця не подавала, а тому вважається такою, що не прийняла спадщину за заповітом.

Стверджувала, що спадкова справа відносно майна її померлого батька не відкривалася, а згідно із довідкою виконавчого комітету Ізківської сільської ради від 01 червня 2016 року № 509 ОСОБА_4 був постійним мешканцем будинку АДРЕСА_1 та разом із ним на день його смерті у цьому будинку ніхто не проживав і не був зареєстрованим (не менше шести місяців), а тому, на її переконання, й інших осіб, які б могли прийняти за ним спадщину немає.

З огляду на відсутність інших спадкоємців, які б могли надати згоду на продовження їй строку для прийняття спадщини, незвернення територіальної громади до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, а також ураховуючи свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права та неможливість вирішити цей спір у позасудовому порядку, вважала за необхідне визнати причини пропуску нею строку для прийняття спадщини поважними та надати їй додатковий строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Посилаючись на наведені обставини позивач просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком в один місяць із дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 02 листопада 2021 року, позовні вимоги задоволено.

Суд визначив ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк один місяць з дня набрання рішення законної сили для прийняття спадщини по заповіту, за ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 10.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, цей факт ніхто не оспорює, а відповідач Пилипецька сільська рада повністю визнала позовні вимоги.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що на час смерті ОСОБА_4 його онука ОСОБА_2 постійно проживала з ним за однією адресою в будинку АДРЕСА_2 та фактично вступила в управління і володіння спадковим майном. Заяву про відмову від спадщини не подавала, а тому вважається такою, що прийняла спадщину за законом за своїм померлим дідом ОСОБА_4 , що узгоджується, насамперед, з відомостями погосподарської книги, яка була підставою для реєстрації за ОСОБА_2 права власності на цей будинок.

Апеляційний суд вказав, що оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача, то це є самостійною підставою у відмові щодо задоволення позовних вимог.

Постановою Верховного Суду у складі колегії Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 жовтня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, Постанову Закарпатського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року залишено без змін.

Касаційний суд погодився з висновками апеляційного суду та вказав, що у разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і тих відповідачів, які зазначені в ньому.

З урахуванням наявності спадкоємиці померлого ОСОБА_4 ОСОБА_2 , позовні вимоги не можуть бути звернені до Пилипецької сільської ради як до територіальної громади, що діє через орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позивач ОСОБА_1 помилково визначила в якості відповідача Пилипецьку сільську раду, оскільки є інший спадкоємець, який оформив право власності на спадкове майно.

У грудні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рішко С.І., звернулася із заявою про перегляд постанови Закарпатського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року за нововиявленими обставинами.

Вказує, що рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 20 липня 2023 року у справі №302/681/22 позов ОСОБА_1 було задоволено частково: визнано неправомірними і скасовано рішення державного реєстратора Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області Кураха М.М. від 21.02.2022 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120, а також запис права власності за № 46812731 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У задоволенні решти позовних вимог - про визнання права власності в порядку спадкування - відмовлено.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 25 липня 2024 року у справі №302/681/22 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 20 липня 2023 року в частині задоволення позовної вимоги про скасування запису про право власності за № 46812731 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цієї позовної вимоги ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду в частині визнання неправомірними і скасування рішення державного реєстратора Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області Курах М.М. за індексним номером 63571099 від 21.02.2022 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120 залишено без змін.

Таким чином, підставою для перегляду Постанови Закарпатського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року є скасування права власності ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Повідайчик В.І. вказує, що підстав для перегляду Постанови Закарпатського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року за нововиявленими обставинами немає.

Подаючи дану заяву позивачка намагається ревізувати таке рішення. Обставини, на які вона посилається, зокрема, що житловий будинок АДРЕСА_3 обліковувався за ОСОБА_4 і входив до спадщини за ним, розміщений на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_1 , а також те, що на підставі рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 20.07.2023 у справі №302/681/22 та постанови Закарпатського апеляційного суду від 25.07.2024 скасовано право власності ОСОБА_2 на житловий будинок. Однак, такі обставини не можна назвати нововиявленими, оскільки вони є новими.

У дане судове засідання з`явився адвокат Повідайчик В.І., який діє в інтересах ОСОБА_2 , та просив відмовити у задоволенні поданої заяви. Про розгляд справи у відсутності своєї довірительки не заперечував, оскільки така знає про судове засідання.

ОСОБА_1 повідомлялася шляхом надсилання їй судової повістки поштовими засобами зв`язку, однак така повістка повернулася з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою» від 23.06.2025.

Згідно довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber» від 06.06.2025, ОСОБА_1 повідомлена про дату та час судового засідання (Т2 а.с.41).

Адвокат Рішко С.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , повідомлений шляхом надсилання повістки в підсистемі «Електронний суд», про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного документу від 06.06.2025 (Т2 а.с.38).

ОСОБА_2 повідомлена належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення з відміткою про вручення від 26.06.2025.

Пилипецька сільська рада Хустського району Закарпатської області повідомлена на її офіційну електронну адресу, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа від 06.06.2025 (Т2 а.с.39).

Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави заяви, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.04.1952 ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (Т1 а.с.10).

Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 01.01.1972 підтверджується, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 уклала шлюб з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 та взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_8 » (Т1 а.с.11).

ОСОБА_4 заповів все належне йому на час смерті майно своїй дочці ОСОБА_1 1952 р.н., що проживає в АДРЕСА_4 . Такий заповіт посвідчено та складено 18.11.1993 секретарем виконкому Ізківської сільської ради Пасулька М.М. (Т1 а.с.9).

Згідно свідоцтва про смерть виданого повторно серії НОМЕР_3 від 05.04.2016 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (Т1 а.с.8).

Довідкою виданою Виконавчим комітетом Ізківської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 22.02.2016 підтверджено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована в АДРЕСА_3 , але проживає в смт. Міжгір`я. Довідка підписана сільським головою Дубанич М.І. та секретарем ради Сичкун Г.І. (Т1 а.с.15).

Довідкою виданою Виконавчим комітетом Ізківської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 01.06.2016 за №509 підтверджено, що на момент смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований (Т1 а.с.12).

Згідно із довідкою Пилипецької сільської ради від 01 жовтня 2021 року № 319, житловий будинок АДРЕСА_5 обліковувався за ОСОБА_4 , який помер 1993 року, та він дійсно був власником цього житлового будинку, який розташований на земельній ділянці площею 0,0565 га в с. Ізки, кадастровий номер :01:008:0005. Цей житловий будинок побудований у 1933 році, свідоцтво на право власності на нього сільською радою не видавалось (Т1 а. с. 5).

22.06.2022 приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєв Ю.М. відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 (Т1 а.с.40-41).

Згідно із відомостями із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22 червня 2022 року, ОСОБА_2 з 16 лютого 2022 року є одноосібною власницею житлового будинку АДРЕСА_5 , на підставі виписки з погосподарської книги від 23 грудня 2021 року № 427, виданої Пилипецькою сільською радою (Т1 а. с. 53).

Відповідно до довідки Пилипецької сільської ради від 01 липня 2022 року № 169, виданої для пред`явлення до Міжгірського районного суду Закарпатської області, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 був постійним мешканцем буд. АДРЕСА_1 та разом із ним на день його смерті в цьому будинку постійно, тобто не менше шести місяців до дня смерті, проживали його онука ОСОБА_2 , чоловік онуки ОСОБА_2 ОСОБА_9 та правнуки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_11 (Т1 а. с. 52).

Перевіряючи підстави для перегляду постанови Закарпатського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Згідно із п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до частини 4 та 5 вищезгаданої статті не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Згідно із п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно із п. 4 вищезгаданої постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Таким чином, не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, оскільки до нововиявлених обставин можуть бути віднесені матеріально-правові факти, що були наявні на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомими заявнику, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін або які мають значення для правильного вирішення спору.

ОСОБА_1 подаючи заяву про перегляд постанови Закарпатського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року вказувала, що підставою для перегляду постанови апеляційного суду є обставина скасування права власності ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 згідно рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 20 липня 2023 року у справі №302/681/22 та постанови Закарпатського апеляційного суду від 24 липня 2024 року в цій справі.

Однак, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для перегляду постанови Закарпатського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року у справі №302/1127/21 за нововиявленими обставинами у зв`язку з наступним обґрунтуванням.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Таким чином, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок (що є прерогативою судів апеляційної та касаційної інстанції), а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Вищезгадані висновки викладені у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.04.2024 у справі №137/1578/20.

Так, Постановою Закарпатського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року у справі №302/1127/21 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позовних вимог про надання додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 відмовлено.

В основу висновків даної постанови та доводів апеляційного суду не було покладено рішення Міжгірського районного суду від 20 липня 2023 року у справі №302/681/22 і постанова Закарпатського апеляційного суду від 25 липня 2024 року, оскільки такі ще не були ухвалені на момент розгляду справи №302/1127/21 у 2022 році. Тобто, об`єктивно ні сторони справи ні суд не могли знати про майбутнє ухвалене рішення.

Тому, та обставина, що у справі №302/681/22 було визнано неправомірним і скасовано рішення Державного реєстратора про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , не може слугувати підставою для скасування постанови Закарпатського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року у справі №302/1127/21, оскільки дана обставина на яку посилається заявниця не є істотною для справи так як виникла значно пізніше і на час ухвалення постанови не існувала, а тому є новою обставиною.

Крім цього, станом на 16.11.2022 ОСОБА_1 було відомо, що ОСОБА_2 оформила за собою право власності на спадковий будинок, що встановлено судом в рамках розгляду справи №302/1127/21.

Пунктом 2 частини 4 статті 423 ЦПК України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Пунктом 1 частини 1 статті 424 ЦПК України встановлено, що з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд постанови Закарпатського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року у справі №302/1127/21 за нововиявленими обставинами у 02.12.2024, а рішення Міжгірського районного суду у справі №302/681/22 датується 20.07.2023 та постанова Закарпатського апеляційного суду 25.07.2024, тобто заявниця пропустила строк встановлений п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України та не просила такий поновити.

Отже, обставина на яку посилається заявниця ОСОБА_1 не є нововиявленою обставиною, оскільки така виникла значно пізніше і на час ухвалення постанови не існувала, а тому є новою обставиною, яка не є підставою для перегляду постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами.

Враховуючи наведене та керуючись нормами статей 12, 81, 374, 375, 382-384, 423-429 ЦПК України апеляційний суд

постановив:

відмовити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рішко Сергій Іванович у задоволенні заяви про перегляд постанови Закарпатського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року за нововиявленими обставинами, залишивши зазначене судове рішення в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 11 липня 2025 року.

Головуючий:

Судді: