Справа № 522/9485/25-Е
Провадження 2-о/522/352/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

25 червня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Зелінська К.Ю.,

розглянувши в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить суд визнати трудові відносини між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) і ТОВ «Українська земельна агенція» () припиненими з 24.11.2014 року та виключити відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як керівника ТОВ «Українська земельна агенція» ().

ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що попри фактичне припинення її трудових відносин з ТОВ «Українська земельна агенція» ще 24 листопада 2014 року, відомості про неї як керівника досі зберігаються в Єдиному державному реєстрі. Це підтверджується записами в трудовій книжці про звільнення за згодою сторін, відсутністю будь-яких виплат від компанії з цієї дати та її подальшою зайнятістю на інших роботах. Заявниця наголошує, що з кінця 2014 року вона не виконує жодних управлінських функцій, не приймає рішень і не підписує документів Товариства, а також не має доступу до його матеріальних цінностей та документів, адже все це залишилося на тимчасово окупованій території в Донецьку, де зареєстроване підприємство.

Неможливість вилучити ці дані з ЄДР пояснюється кількома чинниками: по-перше, діє заборона на реєстраційні дії щодо компаній, які знаходяться в зоні проведення антитерористичної операції, згідно з Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». По-друге, зв`язок із Товариством та його засновником повністю втрачено через їхнє перебування на окупованій території. По-третє, попередні звернення до Господарського суду Донецької області та Приморського районного суду міста Одеси не привели до відкриття провадження через питання юрисдикції та порядку розгляду справи.

Наявність неактуальної інформації в ЄДР створює серйозні проблеми для заявниці, негативно впливає на її ділову репутацію. Крім того, через ці дані вона не може отримати статус безробітної та відповідну допомогу, що вже було підтверджено відмовою Одеського обласного центру зайнятості.

Таким чином, звернення до суду є єдиним можливим способом для заявниці захистити свої права, визнати трудові відносини припиненими з 24 листопада 2014 року та виключити неактуальні відомості про себе з Єдиного державного реєстру.

Ухвалою суду від 09.05.2025 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання призначене на 25.06.2025 року з`явилась заявник. Наполягала на задоволенні заяви, надала пояснення по справі та надала суду для огляду оригінал трудової книжки.

Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно працювала на посаді директора ТОВ «Українська земельна агенція» у період з 14.01.2014 по 24.11.2014 року. Цей факт підтверджується записом у трудовій книжці заявниці (сторінки 14-15), де зазначено як період роботи, так і її звільнення за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Крім того, судом було встановлено, що трудові відносини між заявницею та Товариством фактично припинилися 24.11.2014 року. На підтвердження цього факту суд врахувує відповідні записи у трудовій книжці (оригінал оглянуто під час судового засідання), а також довідки за формами ОК-5 та ОК-7, видані Пенсійним фондом України, які свідчать про відсутність будь-яких виплат від ТОВ «Українська земельна агенція» на користь ОСОБА_1 починаючи з 24 листопада 2014 року.

Після звільнення заявниця перебувала на обліку у Вугледарському міському центрі зайнятості з 15.12.2014 по 06.07.2015 року та отримувала допомогу по безробіттю, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці (сторінки 14-15 та 16-17).

Суд також встановив, що після 24.11.2014 року ОСОБА_1 неодноразово працевлаштовувалась на інші роботи. Зокрема, з 14.07.2015 року вона працювала на ПАТ «Веско» та була звільнена 21.10.2020 року з посади заступника начальника відділу, але продовжувала працювати там до 13.06.2022 року за трудовим договором, про що свідчать записи у трудовій книжці (сторінки 34-35) та наказ № 155 від 13.06.2022 року. Також судом встановлено її роботу з 22.10.2020 по 15.08.2022 року на посаді начальника відділу землеустрою в ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат», а паралельно з 01.04.2020 по 23.11.2022 року за трудовим договором в ПАТ «Новотроїцьке рудоуправління» на посаді інженера-землевпорядника. Ці обставини підтверджують, що з 24 листопада 2014 року заявниця не здійснює управління діяльністю ТОВ «Українська земельна агенція», не виконує повноважень керівника, не приймає управлінських рішень та не підписує фінансово-господарських документів.

Встановлено, що місцезнаходження ТОВ «Українська земельна агенція» зареєстроване за адресою: 83050, Донецька обл., місто Донецьк, бульвар Шевченка, будинок 4, приміщення 19, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Засновник Товариства, ОСОБА_2 , зареєстрований у м. Маріуполь. Судом було прийнято до уваги, що м. Донецьк та м. Маріуполь наразі є тимчасово окупованими територіями, що унеможливлює поштове звернення до Товариства або засновника, а спроби зв`язатися із засновником телефоном виявилися безуспішними (телефон вимкнений, відсутність у месенджерах, відсутність відповіді на SMS).

Окрім того, суд встановив, що ТОВ «Українська земельна агенція» не вчинило жодних дій щодо виключення відомостей про ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру після припинення трудових відносин. Це створює недостовірне уявлення у третіх осіб щодо її керівництва Товариством та негативно впливає на її ділову репутацію. Зокрема, цей факт був причиною відмови Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості у наданні їй статусу безробітної та відповідної допомоги, як зазначено у листі № 1754/01-20/01-23/х-3 від 30.05.2023 року.

У статті 232 КЗпП України визначено, які трудові спори безпосередньо розглядаються в судових і , як правило, це спори про звільнення, і спори про відмови у прийнятті на роботі.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Аналогічні положення містяться в Європейській соціальній хартії (переглянута) від 03.05.1996 (ратифікована Україною 14.09.2006).

Так, ст. 1 Хартії визначає що з метою забезпечення ефективного здійснення права на працю сторони зобов`язуються: визнати однією зі своїх найголовніших цілей і одним зі своїх найголовніших обов`язків досягнення та підтримання якомога високого і стабільного рівня зайнятості, маючи на меті досягнення повної зайнятості; ефективно захищати право працівника заробляти собі на життя професією, яку він вільно обирає; створювати безкоштовні служби працевлаштування для всіх працівників або забезпечувати їхнє функціонування; забезпечувати належну професійну орієнтацію, підготовку та перекваліфікацію або сприяти їм.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. 5 ч. 2 ст.293ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Всі встановлені судом факти свідчать про те, що ОСОБА_1 більше не є керівником ТОВ «Українська земельна агенція», але формально все ще значиться такою в офіційних реєстрах, що порушує її права та законні інтереси.

З огляду на викладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається заявник, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами дослідженими в судовому засіданні, враховуючи, що заявник з об`єктивних причин не може підтвердити у позасудовому порядку факт припинення нею трудових відносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог про встановлення факту припинення трудових відносин.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, -

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Визнати трудові відносини між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) і ТОВ «Українська земельна агенція» () припиненими з 24.11.2014 року та виключити відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як керівника ТОВ «Українська земельна агенція» ().

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст рішення виготовлений 07.07.2025 року.

Суддя А.В. Науменко

25.06.25