Березівський районний суд Одеської області
10.07.2025
Справа № 494/1420/25
Провадження № 2-н/494/119/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Рябчун А. В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України», боржник: ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» подало до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з боржника ОСОБА_1 .

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03 липня 2025 року для розгляду даної справи визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Рябчун А.В.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя дійшла висновку про відмову у видачі судового наказу з таких підстав.

Заявником вказано дані місця реєстрації боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), які ідентифікують боржника для можливого виконання судового наказу.

Згідно відповіді Березівської міської ради Одеської області від 09 липня 2025 року, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ).

Відповідно до частин 1, 2 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Статтею 163 ЦПК України передбачені вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу, зокрема відповідно до пункту 5 частини 2 статті 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Також відповідно до пункту 3 та пункту 4 частини 3 статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як зазначено у пункті 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у поряду наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Як вбачається з поданої заяви та доданих до неї документів ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» просить видати судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 42 735,80 грн. та судовий збір в сумі 302,80 грн.

Заявником долучено до заяви розрахунок заборгованості по клієнту ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ); інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна; копію типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, який не містить підпису боржника, дати укладення; копію статуту ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України»; копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України»; копію договору про надання послуг №163-Госп-2024 від 03.06.2024 року; копію додаткової угоди №1 до Договору про надання послуг №163-Госп-2024 від 03.06.2024 року; копію довіреності на Павленка С.В. від 27 грудня 2024 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000531 від 30 листопада 2018 року та копію посвідчення № 000531 від 30 листопада 2018 року.

Встановлено, що заявником не надано типову заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, яка також має містити підпис сторін та інші реквізити заяви. Тобто в даному випадку вважати вимоги заявника безспірними підстави відсутні.

Отже, жодного доказу, окрім розрахунку заборгованості, на обґрунтування вимог у заяві заявником не надано. Більш того, вказаний розрахунок заборгованості не підтверджує доказ того, що боржником здійснено споживання саме такого об`єму газу, оскільки жодним чином не підтверджується.

До матеріалів заяви заявником також не долучено докази надання ОСОБА_1 показів лічильника, що також не підтверджує наявність заборгованості у розмірі, зазначеному ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України».

Посилання ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» у заяві на те, що ОСОБА_1 протягом строку надання послуг ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» не зверталася із письмовими заявами про відмову від отримання послуг з доставлення природного газу не свідчить про безспірність вимог заявника.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відтак, вищезазначена заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог частини 3 статті 163 ЦПК України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу на підставі пункту 1 частини 1 статті 165 ЦПК України.

Згідно із частиною 1 статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 163, 165, 166 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природний газ та судового збору.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до положень частини 1 статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Копію ухвали надіслати заявнику.

У відповідності до положень пункту 1 частини 1 статті 353 ЦПК України ухвала про відмову у видачі судового наказу може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А. В. Рябчун