ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м.Суми

Справа №589/18/22

Номер провадження 22-ц/816/951/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «СИЛАМЕТ»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Коломійця Дмитра Миколайовича

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 вересня 2023 року у складі судді Лєвші С.Л., ухвалене у м.Шостка,

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ «СИЛАМЕТ» про захист прав споживача, визнання договору недійсним, стягнення коштів отриманих на виконання договору та моральної шкоди.

Свої вимоги мотивувала тим, що плануючи забудову власної земельної ділянки, в мережі Інтернет вона знайшла інформацію, що ТОВ «СИЛАМЕТ», директором якого є відповідач ОСОБА_2 , пропонує для продажу модульну конструкцію будинку. 18 березня 2021 року між нею та ФОП ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу блоку модуль БМ, МК, зовнішні розміри 5х9х2,5 мм в кількості 1 штука, загальною вартістю 220300 грн без ПДВ. Вона сплатила окремими платежами 187300 грн 00 коп. авансу, проте в передбачений договором термін (50 робочих днів з моменту оплати авансу) відповідач товар не поставив, у зв`язку із чим, вона заявила усну вимогу до нього про повернення коштів. 08 вересня 2021 року відповідач частково повернув кошти у сумі 16000 грн 00 коп.

18 жовтня 2021 року вона направила на адресу відповідача вимогу про повернення залишку коштів у сумі 171300 грн 00 коп. В подальшому було з`ясовано, що на дату укладання договору, ОСОБА_2 не був зареєстрований як фізична особа-підприємець. Крім цього, діяльність ФОП ОСОБА_2 припинена 06 липня 2009 року, та лише 27 липня 2021 року було внесено запис за номером 000061793 про державну реєстрацію ОСОБА_2 фізичною особою-підприємцем.

Вказує, що в результаті неправомірних дій відповідача їй спричинено моральну шкоду, яка виразилась у нервовому зриві та емоційному потрясінні, оскільки сума договору є значною та становить більше 7000 доларів США, які були набуті нею у борг. Обставини негативно вплинули на звичайний життєвий ритм, що позначилося на загальному психологічному стані та призвело до її душевних страждань. Позивач змушена нераціонально витрачати свій життєвий час у пошуках способів відновлення свого порушеного права, що вимагає витрачання значних фізичних, душевних та моральних ресурсів. Враховуючи ступінь та обсяг душевних страждань, розмір моральної шкоди вона визначає у розмірі 18000 грн 00 коп.

Посилаючись на зазначені обставини, просила визнати недійсним Договір №18/03-21 купівлі-продажу від 18.03.2021, який був укладений між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (далі - Договір-1) та стягнути з відповідача кошти сплачені на виконання умов Договору-1, в розмірі 171300 грн 00 коп., моральну шкоду у розмірі 18000 грн 00 коп.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 вересня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково

Визнано недійсним договір №18/03-21 купівлі-продажу від 18 березня 2021 року, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти, сплачені на виконання умов Договору № №18/03-21 купівлі-продажу від 18 березня 2021 року в розмірі 87300 гривень 00 копійок.

Стягнуто із фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 4000 гривень 00 копійок.

Стягнуто із фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1305 грн 01 коп.

Відмовлено ОСОБА_1 у стягненні витрат на професійну правову допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «СИЛАМЕТ», про захист прав споживача, визнання договору недійсним та стягнення коштів отриманих на виконання договору.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині відмови у задоволенні вимог, представник ОСОБА_1 - адвокат Коломієць Д.М. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, просить змінити рішення суду в частині стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 коштів, сплачених на виконання умов договору №18/03-21 купівлі- продажу від 18.03.2021 року в розмірі 87300 грн та ухвалити нове рішення, яким стягнути з фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 187300,00 грн; змінити рішення в частині стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 4000,00 грн та ухвалити нове рішення, яким стягнути моральну шкоди у розмірі 18000,00 грн; стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 18000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на необхідність переоцінки цих доказів і обставин в тому контексті, який на думку представника позивача свідчить про доведеність позовних вимог.

Учасники справи правом на подання відзиву не скористались.

Рішення суду в частині задоволення позову не оскаржується, а тому, відповідно до положень ч.1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Коломійця Д.М., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що чоловіку позивачки ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-10).

ОСОБА_2 , як фізична особа - підприємець зареєстрований 27 липня 2021 року. (а.с.14).

Із фотокопії Договором №18/03-21 купівлі-продажу від 18 березня 2021 року, встановлено, що його укладено між ФОП ОСОБА_2 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець). Предметом цього договору вказано наступний товар: Блок модуль БМ, МК зовнішні розмірі 5х9х2,5 м в кількості 1 штука; загальна сума договору 220300 грн 00 коп. без ПДВ, який Продавець зобов`язується передати у власність (повне господарське відання), а Покупець належним чином прийняти і оплатити. Термін поставки 50 робочих днів з моменту оплати авансу. (а.с.15, 17)

Із фотокопії квитанції №1803/18.03.2021, вбачається, що її виписано ТОВ «СИЛАМЕТ» на замовника ОСОБА_1 на суму 220300 грн. за товар - Блок модуль 9х5х2.5м, 1 штука. (а.с.18)

Із фотокопії документів на переказ готівки в гривні:

- № від 02 квітня 2021 року, вбачається, що платником ОСОБА_1 проведено переказ коштів отримувачу ОСОБА_2 у розмірі 48000 грн 00 коп.;

- № від 14 липня 2021 року платником ОСОБА_1 проведено переказ коштів отримувачу ОСОБА_2 у розмірі 39300 грн 00 коп. (а.с.19, 20)

Відповідно до фотокопії документу на переказ готівки в гривні: № від 08 вересня 2021 року, платником ОСОБА_2 проведено переказ коштів отримувачу ОСОБА_1 у розмірі 16000 грн. (а.с.21)

На адресу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 18 жовтня 2021 року та 09 листопада 2021 року надсилалися вимоги про повернення коштів у розмірі 171300 грн (а.с.22-27).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Договір-1, вчинений відповідачем шляхом введення в оману позивача, оскільки на час його підписання, була відсутня відповідна реєстрація відповідача, як фізичної особи - підприємця, а тому договір підлягає визнанню судом недійсним на підставі ст. 227 ЦК України, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню одержані за недійсним договором грошові кошти в розмірі 87300, перерахунок яких підтверджений належними доказами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, на підставі наданих сторонами доказів, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1,2 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Відповідно до ст. 227 ЦПК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Якщо юридична особа ввела другу сторону в оману щодо свого права на вчинення такого правочину, вона зобов`язана відшкодувати їй моральну шкоду, завдану таким правочином.

Згідно з ч.2 ст.50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_2 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) 18 березня 2021 року було укладено договір купівлі-продажу №18/03-21, проте відповідач як фізична особа - підприємець зареєстрований лише 27 липня 2021 року та своїх зобов`язань за договором не виконав.

Суд відмовив у стягненні з відповідача на користь позивача 100000 грн 00 коп., оскільки ця сума не підтверджена будь-якими належними та допустимими доказами. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, адже квитанція №1803/18.03.2021 не підтверджує здійснення платежу, не є бланком суворої звітності.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

У стягненні витрат на професійну правничу допомоги позивачу ОСОБА_1 суд відмовив, оскільки позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу ніяких доказів окрім Ордеру та Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, не надано.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції своєчасно не направив стороні позивача ухвали про відкриття провадження у справі, через що позивач був позбавлений можливості вчасно подати до суду розрахунок судових витрат, що були ним понесені та мали б бути понесеними при належному порядку розгляду справи, є безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала про відкриття провадження була направлена в електронному вигляді представнику позивача 16.08.2022 року на його електронну адресу (а.с.41). Рішення у справі ухвалено більше як через рік 25 вересня 2023 року, тому доводи апеляційної скарги про неможливість подати докази понесення судових витрат на правничу допомогу не можуть бути підставою для скасування правильного по суті та законного судового рішення.

Визначаючи розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд виходив з принципів розумності та справедливості, з конкретних обставин справи та вважав достатнім стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування завданої моральної шкоди 4000 гривень.

Доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують, тому колегія суддів не вбачає підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди в більшому розмірі.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального права при додержанні норм процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ч. 13 ст.7, ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 389 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Коломійця Дмитра Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складене 09 липня 2025 року.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов