Справа № 487/4621/24
Провадження № 2/487/274/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді - Притуляк І.О., за участю секретаря судових засідань Богатої А.І., представника позивача адвоката Єнової Л.М., розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

24.05.2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в якій позивач просив: виділити в натурі належні йому на праві власності 56/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , у самостійний об`єкт (одиницю) нерухомого майна; визнати за ним право власності на самостійний об`єкт нерухомого майна житловий будинок АДРЕСА_1 ; припинити право спільної часткової власності на 56/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що йому на праві приватної власності належить 56/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Другим співвласником є ОСОБА_2 , якому належить 11/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Належні їм частки житлового будинку фактично є окремими об`єктами нерухомого майна, ізольованими від приміщення іншого співвласника та обладнаними самостійними входами,

Рішення Виконкому Миколаївської міської ради №334 від 23.03.2012 року належним ОСОБА_3 11/25 часткам житлового будинку було присвоєно окрему адресу АДРЕСА_1 , а рішенням Миколаївської міської ради №47/87 від 16.11.2018 року, відповідачу передану у власність земельну ділянку, за вказаною адресою.

Таким чином, житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 фактично складається із належних йому 56/100 часток.

З метою належної реалізації своїх прав власника, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою су від 30.05.2024 року справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження.

19.03.2025 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просив:

- поділити житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , що перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , надавши у власність ОСОБА_2 11/25=44/100 площі житлового будинку літ. А-1 з відповідними господарськими будівлями та спорудами та ОСОБА_1 56/100 площі житлового будинку літ. А-1 з відповідними господарськими будівлями та спорудами,

- виділити ОСОБА_1 належні йому 56/100 часток житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 у самостійний об`єкт (одиницю) нерухомого майна,

- визнати за ОСОБА_1 право власності на цей самостійний об`єкт (одиницю) нерухомого майна, припинивши на нього право спільної часткової власності зі співвласником ОСОБА_2 .

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.03.2025 року, заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову прийнято до розгляду.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.06.2025 року закрито підготовче провадження у справі.

До судового засідання, позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Єнова Л.М. заявлені позовні вимоги підтримала. Фактичні обставини викладені у заяві підтвердила.

Вважала за можливе провести судове засідання за відсутності її довірителя.

До судового засідання відповідач не з`явився, надав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_4 про поділ в натурі житлового будинку визнає у повному обсязі. Розгляд справи просив провести за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі Договору дарування посвідченого приватним нотаріусом ММНО Поліщук Л.В 23.04.2003 року за реєстровим номером №897 належить 56/100 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарських та побутових будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

Відповідно до Договору купівлі-продажу №2-4 від 16.03.2002 року укладеному на Універсальній Товарній Біржі «Ріелтор-сервіс», який було визнано дійсним за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.06.2017 року у справі №487/2577/17, ОСОБА_2 є власником 11/25 часток вказаного житлового будинку.

Рішенням Миколаївської міської ради №334 від 23.03.2012 року 11/25 часток домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами розташованого по АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_2 , надано нову адресу: АДРЕСА_1 .

Рішенням Миколаївської міської ради №47/87 від 16.11.2018 року ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку площею 203 кв.м., для будівництва і обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Висновку експерта СЕ-19/115-25/3100-БТ від 17.03.2025 року, розподіл житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до ідеальних часток співвласників є технічно можливим.

Так, відповідно до Технічного паспорту на житловий будинок садибного типу. Адреса об?єкта: АДРЕСА_2 (реєстраційний №ТІ01:3046-9756-1966-3720, інв. справа №12215, Паспорт виготовлено, станом на 27.03.2024:

Житловий будинок садибного типу складається з наступних будинків.

Житловий будинок літ А-1 :

1. Коридор 3,5 кв.м.

2. Коридор 4,6 кв.м.

3. Житлова кімната 27,0 кв.м.

4. Житлова кімната 8,9 кв.м.

5. Житлова кімната 7,9 кв.м

6. Кухня 18,4 кв.м.

7. Ванна 3,6 кв.м.

8. Вбиральня 1,5 кв.м.

Загальна площа 74,5 ев.м.

Господарські будівлі і споруди: Літня кухня Ж, гараж О, вбиральня С, душ У, огорожа № 2, ворота № 4, огорожа № 5, вигрібна яма №7, Колонка водопровідна № 8, колодязь оглядовий №9, замощення №1.

Відповідно до Технічного паспорту КП Миколаївське МБТІ на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_3 (інв. справа N 32065*).

Житловий будинок садибного типу складається з наступних будинків господарських будівель та споруд:

Житловий будинок літ А-1 .

2-1 площею 13,5 кв.м.

2-2 площею 8,1 кв.м.

2-3 площею 8,3 кв.м.

2-4 площею 15,3 кв.м.

2-5 площею 3,2 кв.м.

2-6 площею 14,1 кв.м.

2-7 площею 6,6 кв.м.

Загальна площа 69,1 кв.м.

Господарські будівлі і споруди: погріб Дпд, навіс Ф, огорожа № 5,6,7.

Визначено можливість розподілу житлового будинку до виділу 11/25 в житловому будинку одному із співвласників ( ОСОБА_2 )

Загальна площа кімнат житлового будинку літ А-1 відповідно до технічної документації до виділу частки становила: 74,5+(8,3+15,3+3,2)=101,3 кв.м.

Ідеально співвласникам належить:

ОСОБА_2 11/25=44/100 площі житлового будинку Літ.А-1, а саме 44,57 кв.м.

ОСОБА_1 56/100 площі житлового будинку літ.А-1, а саме 56,73 кв.м.

Таким чином, ідеальні частки співвласників за площею більші за мінімально необхідну площу однокімнатної квартири.

Розташування житлового будинку в межах земельної ділянки, господарських будівель і споруд, інженерних мереж дозволяє їх розподіл між співвласниками, відповідно до їх ідеальних часток.

Експертом запропоновано провести поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , між співвласниками наступним чином: ОСОБА_2 надати у власність 11/25 - 44/100 площі житлового будинку літ А-1 з господарськими будівлями та спорудами, ОСОБА_5 надати у власність 56/100 площі житлового будинку літ А-1 з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Статею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном.

Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості.

Згідно із ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності - це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Зі змісту вказаної статті випливає, що право кожного із співвласників пов`язується з часткою у праві спільної власності, і кожен із співвласників є власником не певної частини майна, а всього спільного майна у цілому.

Відповідно до частин першої, другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Частиною третьою статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Питання щодо поділу майна, що є у спільній частковій власності, врегульовано ст.367 ЦК України, у відповідності до якої майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються.

При цьому слід ураховувати, що після поділу майна, що є у спільній частковій власності, кожному із співвласників має бути визначена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Таким чином, суд повинен зазначити в рішенні, яка частка із спірного майна надається відповідачу, тим самим визначивши конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у власності відповідача.

Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19), від 28 липня 2021 року у справі № 310/7011/17 (провадження № 61-7153св20).

Виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 2-413/11 (провадження № 61-17672св18).

Згідо п 7. Постанови пленуму Верховного суду України від 4 жовтня 1991 року N 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

Із висновкуЕксперта СЕ-19/115-25/3100-БТ від 17.03.2025 року судової будівельно-технічної експертизи вбачається, що поділ домоволодіння є технічно можливий та експертом запропоновано єдиний варіант поділу вказаного домоволодіння відповідно до ідеальних часток співвласників.

Так, суд враховуючи інтереси обох сторін та розмір часток співвласників в нерухомому майні, а також технічну можливість поділу, вважає за можливе здійснити поділ житлового будинку з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , припинивши право спільної часткової власності сторін на вказаний житловий будинок.

Щодо заявленої позивачем вимоги про визнання за ним права власності на самостійний об`єкт (одиницю) нерухомого майна, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право власності на 56/100 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 було набуто на законних підставах. А саме шляхом отримання у дар, відповідно до Договору дарування № 897 від 23.04.2003 року, та зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 778090. Та на даний час ніким не оспорюється.

Рішення суду про поділ житлового будинку, яким фактично змінюється частка власника, є підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно (п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»

Таким чином, безпосередньо реєстрація права власності ОСОБА_1 на самостійний об`єкт одиницю нерухомого майна, а саме житлового будинку за адресою АДРЕСА_3 , має бути проведена державним реєстратором з урахуванням рішення суду, щодо поділу житлового будинку, який перебував у спільній частковій власності.

З огляду на викладене позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Вимог про розподіл понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів їх несення до суду не надходили, а тому відсутні підстави для такого розподілу.

Керуючись ст.ст. 10,18,23,76,279,258,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Здійснити поділ житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В порядку поділу виділити в натурі у власність ОСОБА_1 56/100 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , які складаються з

Житлового будинку літ А-1:

1. Коридор 3,5 кв.м.

2. Коридор 4,6 кв.м.

3. Житлова кімната 27,0 кв.м.

4. Житлова кімната 8,9 кв.м.

5. Житлова кімната 7,9 кв.м.

6. Кухня 18,4 кв.м.

7. Ванна 3,6 м2

8. Вбиральня 1,5 кв.м.

Загальною площею 74,5 кв.м.

Господарських будівель і споруд: Літня кухня Ж, гараж О, вбиральня С, душ У, огорожа № 2, ворота № 4, огорожа № 5, вигрібна яма №7, Колонка водопровідна № 8, колодязь оглядовий №9, замощення №І.

В порядку поділу виділити в натурі у власність ОСОБА_2 11/25-44/100 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , які складаються з

Житловий будинок літ А-1 .

2-1 площею 13,5 кв.м.

2-2 площею 8,1 кв.м.

2-3 площею 8,3 кв.м.

2-4 площею 15,3 кв.м.

2-5 площею 3,2 кв.м.

2-6 площею 14,1 кв.м.

2-7 площею 6,6 кв.м.

Загальною площею 69,1 кв.м.

Господарських будівель і споруди: погріб Дпд, навіс Ф, огорожа № 5,6,7.

Виділити ОСОБА_1 належні йому 56/100 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 у самостійний об`єкт нерухомого майна.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на житловий будинок з прилеглими господарськими будовами і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 .

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на житловий будинок з прилеглими господарськими будовами і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 .

У задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Головуючий суддя: І.О.Притуляк