Справа № 740/1964/25
Провадження № 2-о/740/99/25
УХВАЛА

17 липня 2025 року місто Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді Роздайбіди О.В.,

при секретарі Дьоміній Н.А.,

за участю (в режимі відеоконференції):

-заявника ОСОБА_1 ,

-представника заявника - адвоката Шолох О.В.,

-представника заінтересованої особи Ярусевича Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжин заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

встановив:

Шолох О.В. , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у період з січня 2009 року. Мотивувала заяву тим, що встановлення факту спільного проживання надасть можливість заявниці в подальшому звертатися до відповідних органів для встановлення місце перебування ОСОБА_4 . Окрім того, встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу надасть можливіcть для отримання виплат, пільг та компенсацій як дружині зниклого безвісти військовослужбовця.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 квітня 2025 року відкрито провадження за правилами окремого провадження, судове засідання у справі призначено на 14 годину 30 хвилин 12 травня 2025 року, яке в подальшому неодноразово відкладалося, востаннє - на 11 год 45 хв 15 липня 2025 року.

У справі міститься заява ОСОБА_2 , в якій вона зазначила, що заявниця ОСОБА_1 та адвокат Шолох О.В. використовують витяг із поліції, який їм не належить, порушують закон, без дозволу використовують чужі дані (а.с. 25).

Крім того, ОСОБА_2 20.06.2025 направила до суду заяву, в якій зазначила наступне «… ОСОБА_1 для пошуку ОСОБА_4 за чотири місяці не зробила нічого, нікуди не зверталася за допомогою, нею не було написано жодної заяви. Коли в березні їй було запропоновано піти написати заяву до поліції для того, щоб ОСОБА_4 було внесено в єдиний державний реєстр осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, вона відмовилася і категорично сказала, нічого писати не буде. Булах не цікавить пошук ОСОБА_4 її цікавлять гроші і рахунок ОСОБА_4 . Сама ОСОБА_1 має проблеми з зловживанням алкоголю… На даний момент ми об`єдналися з рідним братом ОСОБА_4 і ведемо пошукові дії. ОСОБА_6 (рідний брат ОСОБА_7 ) приймає участь в пошуку, здавав ДНК, постійно підтримує зв`язок зі слідчим, спілкувався з командиром, також отримав нове сповіщення від ТЦК на своє ім`я...».

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник - Шолох О. заперечували проти того, що у заяві ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу міститься спір про право.

Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України - Ярусевич Д.О. просив залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду, оскільки вона не може бути розглянута судом в окремому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника, представника заявника та заінтересовану особу, суд приходить до наступного.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлено спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Проаналізувавши зміст заяви можна зробити висновок, що заінтересована особа відмовила у цій виплаті у зв`язку з тим, що заявник не відноситься до кола осіб, які відповідно до норм законодавства мають право на отримання страхової виплати.

Таким чином, при розгляді справи в порядку окремого провадження встановлено наявність спору про право, який повинен вирішуватись в порядку позовного провадження, що зумовлює залишення заяви без розгляду.

Така позиція суду узгоджується з позицією Верховного суду України, викладеній в постанові від 21 червня 2022 року, справа № 199/6329/20, провадження № 61-13935св2. В зазначеній постанові Верховний суд України зазначає, що «В порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 26 травня 2021 року у справі № 523/19129/19 (провадження № 61-10712св20) та від 17 листопада 2021 року у справі № 214/1816/20 (провадження № 61-6397св21), в якій було заявлено аналогічні вимоги.

Відповідно до частини четвертої статті 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частиною четвертою статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.»

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Отже, суд може виявити наявність спору про право як на стадії відкриття провадження так і в процесі розгляду справи. У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі №755/2276/17.

Метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу у період із січня 2009 року по день його зникнення - 28.02.2025 зазначено можливість звертатися до відповідних органів для встановлення місце перебування ОСОБА_4 та в подальшому для отримання виплат, пільг та компенсацій як дружині зниклого безвісти військовослужбовця.

По суті доводи поданої до суду заяви ОСОБА_1 зводяться до необхідності встановлення обставин проживання з ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, тобто, встановлення того факту, що вона являється членом сім`ї померлого для подальшої реалізації нею права на отримання грошових виплат.

У якості заінтересованих осіб ОСОБА_1 зазначила, зокрема, ОСОБА_2 , котра під час судового розгляду письмово повідомила суду відомості про рідного брата ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , що, на переконання суду, свідчить про оспорювання/невизнання наявності у заявниці ОСОБА_1 законного права для призначення та виплати їй відповідної грошової допомоги внаслідок визнання факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу. Тобто, рішення у вказаній справі може вплинути на інших родичів ОСОБА_4 , які не залучені до участі у справі.

З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви (висновки, що викладені у Постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року (справа № 522/11740/14-ц, провадження № 61-19160св18), від 27 червня 2018 року (справа № 522/10696/17, провадження № 61-12109св18), від 31 жовтня 2018 року (справа № 477/284/16-ц, провадження № 61-24391св18), у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2021 року (справа № 643/14985/18-ц).

Таким чином, доведення та встановлення факту проживання заявниці із ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу може відбуватись лише в порядку позовного провадження із залученням відповідачів осіб, які оспорюють/не визнають та перешкоджають в реалізації права. Наявний між учасниками спір про право є окремим предметом доказування та має здійснюватися шляхом подання до суду відповідного позову.

З урахуванням викладеного, зважаючи на наявність у цій справі спору про право, заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу підлягає залишенню без розгляду на підставі положень частини четвертої статті 315 ЦПК України.

Водночас суд роз`яснює ОСОБА_1 , що вона не позбавлена права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 293, 315, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона має право подати до суду позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі через суд першої інстанції апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 17 липня 2025 року.

Суддя О.В. Роздайбіда