ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 669/95/25

Провадження № 22-ц/820/1136/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білогірського районного суду Хмельницької області в складі судді Вишневського В.О. від 12 березня 2025 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», звертаючись в суд з цим позовом до відповідачки, вказувало, що 07.02.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою укладено договір № 4367552 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір укладено відповідно до правил надання коштів в позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, що розміщені на сайті https://credit7.ua.

Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту складає 2500 грн.; строк кредиту 360 днів, який може бути продовжено споживачем; стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3. договору.

ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало останній кредит в сумі 2500 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на її кредитну картку № НОМЕР_1 .

Пізніше, 16.02.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до договору від 07.02.2024 року № 4367552, сума кредиту, яка надана згідно додаткового договору, склала 3500 грн.

ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою виконало та надало останній кредит за умовами додаткового договору в сумі 3500 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на її кредитну картку № НОМЕР_1 .

Згодом, враховуючи невиконання відповідачкою своїх боргових зобов`язань перед кредитором, відповідно до договору факторингу від 25.10.2024 року № 25/10/2024, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» (клієнт) та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (фактор), клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором № 4367552, боржником за яким є відповідачка, яку належним чином повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором шляхом направлення на її номер телефону НОМЕР_2 відповідного повідомлення.

Відповідно до договору факторингу перехід права вимоги від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників.

Заборгованість відповідачки за кредитним договором перед позивачем станом на день подання позовної заяви становить 54747,68 грн., з яких 5999,99 грн. тіло кредиту та 34647,69 грн. проценти за користування кредитом, а також нараховані позивачем проценти за 94 календарні дні в розмірі 14100 грн.

За наведеного, позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість в розмірі 54747,68 грн., 2422,40 грн. судового збору та 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 12.03.2025 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором від 07.02.2024 року № 4367552 в сумі 54747, грн., з яких 5999,99 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту (тіло кредиту), 34647,69 грн. - проценти за користування кредитом та нараховані позивачем проценти за 94 календарні дні в розмірі 14100 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судові витрати в розмірі 12422,40 грн., з яких: 2422,40 грн. - витрати по сплаті судового збору та 10000 грн. - витрати на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне та відмовити в позові в повному обсязі. На думку апелянтки, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт переходу права вимоги від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», оскільки надана копія витягу з реєстру боржників не містить підпису та печатки клієнта ТОВ «Лінеура Україна» і не є доказом на підтвердженням переходу права вимоги за кредитним договором. Окрім цього, обсяг вимог позивача до ОСОБА_1 , відповідно до договору факторингу складав 43647,68 грн. Відсутні правові підстави для стягнення нарахованих позивачем процентів за договором в сумі 14100 грн.

На підтвердження факту надання відповідачці кредиту ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» надало довідку про успішність операцій. Вказана довідка не є первинним бухгалтерським документом, вона не містить даних щодо власника банківської картки, на яку були перераховані кошти, повного номеру картки, що позбавляє можливості вважати доведеним факт переказу коштів в сумі 2500 грн. на картковий рахунок, який належить саме відповідачці.

З інформації, витребуваної ухвалою суду першої інстанції АТ «Укрсиббанк» направило виписку за картковим рахунком клієнта за період з 07.02.2024 року по 19.02.2024 року У наданій банком виписці відсутня інформація щодо призначення та рахунків відправників, тому належність отриманих відповідачкою коштів саме від ТОВ «Лінеура Україна» вказана виписка не підтверджує. Первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували переказ коштів у розмірі 2500 грн. та коштів у розмірі 3500 грн. відповідачці за договором № 4367552 від 07.02.2024 року позивач не надав.

Також, на думку апелянта зазначені позивачем витрати на правову допомогу не співмірні складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціні позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У відзиві ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вказує, що надані суду докази є допустимими та достатніми для підтвердження факту перерахування коштів на рахунок відповідачки та розміру заборгованості відповідачки.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим рішення суду слід в частині стягнутої заборгованості та в частині розподілу судових витрат змінити.

Так, судом встановлено, що 07.02.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір № 4367552 про надання споживчого кредиту.

Згідно п. 1.1. кредитного договору №4367552 від 07.02.2024 року укладення цього договору здійснюється за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту складає 2500 грн.; строк кредиту 360 днів, який може бути продовжено споживачем; стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується: в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3. договору.

У відповідності до п. 2.1. вказаного договору кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_3 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.

Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 4367552 від 07.02.2024 року, зазначено, що якщо споживачем не будуть виконанні умови договору, розміри платежів, зазначені в графіку платежів будуть мати наступні значення сума платежу за розрахунковий період складе 25000 грн., проценти за користування кредитом складуть 22500 грн., реальна річна процентна ставка складе 99923,40 % річних, загальна вартість кредиту складе 25000 грн.

Відповідно до паспорта споживчого кредиту споживач підтвердила, що отримала інформацію про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту, виходячи з обраних ним умов кредитування.

Договір про надання споживчого кредиту від 07.02.2024 року № 4367552, додаток № 1 до договору та паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачкою ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 15059, 07.02.2024 року о 17.45 год.

ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою ОСОБА_1 виконало та надало останній кредит в сумі 2500 грн. шляхом зарахування кредитних коштів 07.02.2024 року на її кредитну картку № НОМЕР_4 , що підтверджується інформацією з довідки ТОВ «Пейтек Україна» від 01.11.2024 року вих. № 41 на суму 2500 грн.

Відповідно до п. 1.2.1. кредитного договору сторони передбачили, що, за взаємною згодою сторін, сума кредиту може бути збільшена, про що сторонами укладається додатковий договір.

Згодом, 16.02.2024 року, між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено додатковий договір до договору від 07.022024 року № 4367552.

Згідно п. 1.1. додаткового договору укладення цього договору здійснюється за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з умовами додаткового договору до договору від 07.02.2024 року № 4367552 сума наданих коштів складає 3500 грн., сума кредиту на дату укладення цього додаткового договору, з урахуванням платежів, здійснених клієнтом за договором, складає 6000 грн.

Додатком № 1 до додаткового договору в редакції додаткової угоди від 16.02.2024 року № 4367552-Т1 до договору про надання споживчого кредиту № 4367552 від 07.02.2024 року, зазначено, що якщо споживачем не будуть виконанні умови договору, розміри платежів, зазначені в графіку платежів будуть мати наступні значення: сума платежу за розрахунковий період складе 59125 грн., проценти за користування кредитом складуть 53125 грн., реальна річна процентна ставка складе 104287,90 % річних, загальна вартість кредиту складе 59125 грн.

Відповідно до паспорта споживчого кредиту споживачка підтвердила, що отримала інформацію про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту, виходячи з обраних ним умов кредитування.

Додатковий договір № 4367552-Т1 до договору про надання споживчого кредиту від 07.02.2024 року № 4367552, додаток № 1 до додаткового договору та паспорт споживчого кредиту до додаткового договору підписаний відповідачкою ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 96968, 16.02.2024 року о 09.20 год.

ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою ОСОБА_1 виконало та надало останній кошти за додатковим договором від 16.02.2024 року № 4367552-Т1 в сумі 2500 грн. шляхом зарахування кредитних коштів 16.02.2024 року на її кредитну картку № НОМЕР_4 , що підтверджується інформацією з довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 01.11.2024 року вих. № 779-0111 на суму 3500 грн.

Факт зарахування коштів на суму 2500 грн. 07.02.2024 року на банківську картку № НОМЕР_5 , емітовану на ім`я ОСОБА_1 , також підтверджується інформацією з виписки за картковим рахунком клієнта за період з 07.02.2024 року по 19.02.2024 року, наданою на вимогу суду АТ «Укрсиббанк» від 25.02.2025 року № 31-4-01/07-654-БТ.

Також, факт зарахування коштів на суму 3500 грн. 16.02.2024 року на банківську картку № НОМЕР_5 , емітовану на ім`я ОСОБА_1 , також підтверджується інформацією з виписки за картковим рахунком клієнта за період з 07.02.2024 року по 19.02.2024 року, наданою на вимогу суду АТ «Укрсиббанк» від 25.02.2025 року № 31-4-01/07-654-БТ.

Зазначений кредитний договір був укладений відповідно до правил надання коштів в позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, що розміщені на сайті https://credit7.ua.

Відповідно до договору факторингу від 25.10.2024 року № 25/10/2024, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» (клієнт) та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал » (в минулому - «ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», про що свідчить зміна найменування, що підтверджується рішенням від № 251124/1 від 25.11.2024 року та виписки з ЄДР № 010062201 від 10.12.2024 року) (фактор), клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором № 4367552, боржником за яким є відповідача ОСОБА_1 .

При цьому, 28.10.2024 року ТОВ «Лінеура Україна» повідомило відповідачку про відступлення права вимоги за кредитним договором шляхом направлення на її номер телефону НОМЕР_2 відповідного повідомлення.

Згідно п. 1.2. договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 року перехід права вимоги від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 25.10.2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 07.02.2024 року № 4367552 в сумі 43647,68 грн., з яких 5999,99 грн. заборгованість за основною сумою кредиту (тіло кредиту), 34647,69 грн. проценти за користування кредитом та 3000 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка не виконала зобов`язання за кредитними договорами, доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачкою не надано тому заборгованість, нарахована відповідно до умов договорів, підлягає стягненню з неї на користь позивача.

Проте з цим висновком не можна погодитися в повному обсязі, зважаючи на таке.

Так, згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За статтею 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

За змістом ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав доведеним факт укладення кредитного договору №4367552 від 07.02.2024 року та додаткового договору від 16.02.2024 року відповідачкою, підписання його сторонами, в тому числі відповідачкою з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» та отримання відповідачкою кредиту на умовах, визначених вказаними договорами.

Факт перерахунку коштів відповідачці на картковий рахунок НОМЕР_3 за кредитним договором в розмірі 2500 грн. 07.02.2024 року та 3500 грн. 16.02.2024 року підтверджено інформацією з виписок АТ «Укрсиббанк» за картковим рахунком клієнта за період з 07.02.2024 року по 19.02.2024 року та за період з 07.02.2024 року по 19.02.2024 року № 31-4-01/07-654-БТ від 25.02.2025 року та № 31-4-01/07-654-БТ.від 25.02.2025 року.

Відповідачка не скористалася правом подати виписки по своєму рахунку для спростування факту отримання кредитних коштів, а отже, не спростувала достатніми та допустимими доказами факт отримання цих коштів на свій картковий рахунок.

Перехід права вимоги до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підтверджено належно завіреними копіями договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 року, актом-прийому-передачі боржників до цього договору від 25.10.2024 року, витягом з Реєстру боржників до договору факторингу №25/10/2024 року від 25.10.2024 року, що оформлений відповідно до норм ДСТУ 4163:2020.

Тому твердження апелянтки щодо недоведеності переходу права вимоги за кредитним договором до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» є безпідставним.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги щодо обсягу набутого права вимоги позивачем, апеляційний суд бере до уваги таке.

Відповідно до п. 1.1. Договору Факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з п. 1.2 вказаного договору Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимог. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

За змістом розділу «Визначення термінів» договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року Заборгованість грошові зобов`язання Боржників перед Клієнтом, що містяться у Реєстрі Боржників, які належать до сплати Клієнту Боржниками у зв`язку з наданими кредитами. До заборгованості включається сума основного зобов`язання (повернення кредиту), плата за кредитом (плата за процентною ставкою), відповідальність за порушення грошових зобов`язань та інші платежі згідно кредитних договорів.

Право вимоги права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) Заборгованостей з Боржників, які виникли на підставі кредитних договорів.

Отже, аналізуючи зміст наведених умов договору факторингу в їх сукупності, апеляційний суд констатує, що до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідачки в обсязі, визначеному в Реєстрі Боржників - в сумі 43647,68 грн., з яких 5999,99 грн. - тіло кредиту, 34647,69 грн. - заборгованість за процентами та 3000 грн. комісії.

Відтак відсутні правові підстави для стягнення з відповідачки нарахованих позивачем процентів за договором в сумі 14100 грн.

Доводи апеляційної скарги про неспівмірність витрат на правничу допомогу складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) апеляційний суд до уваги не бере, оскільки ОСОБА_1 в суді першої інстанції відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України не заявляла про зменшення розміру витрат на правничу допомогу у зв`язку з їх неспівмірністю.

За наведеного рішення суду слід змінити та стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 43647,68 грн., з яких 5999,99 грн. - тіло кредиту, 34647,69 грн. - заборгованість за процентами та 3000 грн. комісії. В решті позову відмовити.

У зв`язку з задоволенням апеляційної скарги підлягають розподілу понесені апелянтом судові витрати.

Матеріалами справи підтверджується, що правнича допомога у справі згідно з договором про надання правничої допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» надавалася адвокатом Городніщевою Є.О., актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 27.01.2025 року на суму 10000 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позову (79,73 %) підлягає стягненню з відповідачки на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 1931,38 грн. понесених судових витрат за подачу позову та 7973 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, всього 9904,38 грн.

Пропорційно до задоволеної частини апеляційної скарги (20,27%) підлягає стягненню з позивача на користь відповідачки 736,53 грн. понесених судових витрат за подачу апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Відтак слід стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» різницю у понесених судових витратах, що підлягають відшкодуванню на користь обох сторін, в сумі 9167,85 грн. (9904,38 грн. -736,53 грн.).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» задовольнити частково.

Рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 12 березня 2025 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (місцезнаходження: вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, м. Київ, 03150, ) 43647,68 грн. заборгованості за кредитним договором, а також 9167,85 грн. понесених судових витрат.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 10 липня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк