КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/1502/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів: Невідомої Т. О., Саліхова В. В.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

на рішення Шевченківського районного суду міста Києва

від 21 травня 2024 року

у складі судді Саадулаєва А. І.

у цивільній справі № 761/8179/24 Шевченківського районного суду міста Києва

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксани Анатоліївни,

про повернення безпідставно отриманих грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Шевченківського районного суду м. Києва про повернення безпідставно отриманих грошових коштів.

В позовних вимогах позивач просить стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на свою користь безпідставно стягнуті грошові кошти в сумі 44 957 грн 95 коп., стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О. А. на свою користь 4 495 грн 78 коп. основної винагороди приватного виконавця, 400 грн 00 коп. додаткових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку із скасуванням виконавчого напису № 4122 від 07.09.2019, на підставі якого здійснювалося виконавче провадження № НОМЕР_1, в межах якого із ОСОБА_1 на користь TOB «Вердикт Капітал» стягнуто 44 957 грн 95 коп. заборгованості, та на користь приватного виконавця Клітченко O. A. 4495 грн 78 коп. виконавчого збору, 400 грн 00 коп. додаткових витрат виконавця, такі кошти збереженні відповідачами без достатньої правової підстави, а тому підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 21 травня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Вердикт Капітал» грошові кошти у розмірі 44 957 грн 95 коп. та судовий збір в сумі 1 092 грн 26 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, ТОВ «Вердикт Капітал», звернулось з апеляційною скаргою, у якій посилалося на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування обставин справи при вирішенні спору, а також на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, у зв`язку із чим просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що правовою підставою для звернення до суду позивачем зазначено ч. 1 ст. 1212 ЦК України, проте вказана норма матеріального права до спірних правовідносин не підлягає застосуванню, адже правовідносини між сторонами є договірними, так як виникли з кредитного договору. Договірний характер правовідносин, виключає можливість застосування до них положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України. Кредитний договір є достатньою правовою підставою для отримання кредитором ТОВ «Вердикт Капітал» з позичальника коштів в рахунок сплати заборгованості за ним.

Апелянт зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України лише у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, відповідно до ч. 4 ст. 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ним за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вказує, що станом на дату розгляду справи, кредитний договір не визнаний недійсним, не змінений та не розірваний, а отже відсутні підстави для повернення стягнутої з позичальника заборгованості за вказаним кредитним договором в процесі виконання виконавчого напису нотаріуса оскільки на момент здійснення такого стягнення, всі дії по виконанню такого виконавчого напису здійснювалися правомірно.

На думку апелянта визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в силу норм чинного законодавства не є підставою для повернення боржнику стягнутих на його підставі коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Позивач своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За правилами ч.1 ст. 369 ЦПК України (у редакції на дату подання апеляційної скарги) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження без виклику учасників справи, що підтверджується звітом про доставку копії ухвали про відкриття апеляційного провадження до електронного суду ТОВ «Вердикт Капітал» та направленням на поштову адресу позивача ОСОБА_1 .

Дослідивши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» грошових коштів у розмірі 44 957,95 грн, суд виходив із того, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 12 серпня 2022 року виконавчий напис № 4122 від 07.09.2019, на підставі якого здійснювалося стягнення коштів, був визнаний таким, що не підлягає виконанню. Оскільки скасування виконавчого напису означає відсутність достатньої правової підстави для набуття та збереження цих коштів, суд, керуючись частиною 1 статті 1212 ЦК України, дійшов висновку про безпідставність їх отримання ТОВ «Вердикт Капітал» та необхідність їх стягнення на користь ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується із висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи(потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦК України).

Як зазначає Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 08.09.2021 в справі № 201/6498/20, результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, містить такі елементи: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав).

Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акта правова підстава вважається такою, що відпала.

Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Факт визнання виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з боржника) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів відповідно до статті 1212 ЦК України.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 12 серпня 2022 року по справі № 761/45632/21 визнаний таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 07.09.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А. А. та зареєстрований у реєстрі за № 4122.

25.09.2019 на підставі виконавчого напису № 4122, вчиненого 07.09.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А. А., приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О. А. було відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь TOB «Вердикт Капітал» 44 957 грн 95 коп. заборгованості.

Відповідно до постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 25.09.2019 постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 основну винагороду в сумі 4 495 грн 80 коп., а також 400 грн 00 коп. мінімальних витрат виконавчого провадження на підставі постанови приватного виконавця від 22.10.2021.

На виконання постанови приватного виконавця ВП № НОМЕР_1 від 08.10.2019 про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, TOB «НОВУС Україна» здійснено утримання з заробітної плати ОСОБА_1 коштів за виконавчим написом № 4122 від 07.09.2019. Станом на 31.07.2021, сума боргу була стягнута у повному обсязі, що підтверджено звітом про здійснення відрахувань та виплати TOB «НОВУС України».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко O.A. від 22.10.2021 виконавче провадження № НОМЕР_1 було закінчено, у зв`язку з повним фактичним виконанням згідно заяви стягувача про сплату боргу, а також сплати основної винагороди та витрат виконавчого провадження, які були стягнуті в повному обсязі.

Встановивши такі обставини, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що визнання виконавчого напису № 4122 таким, що не підлягає виконанню, призвело до відсутності достатньої правової підстави для набуття та збереження Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» стягнутих коштів. Колегія суддів погоджується з цим висновком, адже відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, і за яким відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, набутого без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акта правова підстава вважається такою, що відпала.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу. Посилання скаржника на те, що кредитний договір не визнаний недійсним, не змінений та не розірваний, а отже відсутні підстави для повернення стягнутої заборгованості, є неспроможними, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» із вимогами про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 до суду не зверталося. Сама по собі наявність між сторонами договірних правовідносин не свідчить про отримання відповідачем коштів на достатніх правових підставах, оскільки вони були сплачені саме на виконання виконавчого напису нотаріуса, який визнано таким, що не підлягає виконанню, а не в порядку виконання умов кредитного договору.

Отже, суд у своєму рішенні правильно визначив наявність підстав для стягнення безпідставно набутих коштів. Справу було розглянуто судом першої інстанції на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних доказів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Отже оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам, підстави для зміни чи скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги не встановлені.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції залишає без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Питання щодо розподілу судових витрат пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Судові витрати відповідача не підлягають відшкодуванню, оскільки суд залишає його апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Є. П. Євграфова

Т. О. Невідома

В. В. Саліхов