Номер провадження:2-ві/824/62/2025
У Х В А Л А

02 липня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Журби С.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: головуючого судді: Борисової О.В., суддів: Ратнікової В.М., Рейнарт І.М. у справі за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року, ухвалене під головуванням судді Єросової І.Ю., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в м. Києві про стягнення компенсації вартості частки спільного майна,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 та за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в м. Києві про стягнення компенсації вартості частки спільного майна.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 травня 2025 року визначено колегію суддів для розгляду вказаної справи у складі: головуючий суддя: Гаращенко Д.Р., судді: Ратнікова В.М., Борисова О.В.

Рішенням зборів суддів Київського апеляційного суду від 19 травня 2025 року суддю судової палати з розгляду цивільних справ Гаращенка Д.Р. переведено до складу судової палати з розгляду кримінальних справ, тому відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 травня 2025 року визначено колегію суддів для розгляду вказаної справи складі: головуючий суддя: Борисова О.В. , судді: Ратнікова В.М., Рейнарт І.М.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 травня 2025 року відкрито апеляційне провадження у даній справі за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 травня 2025 року призначено справу до розгляду на 24 липня 2025 року о 11.20 год.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 травня 2025 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 лютого 2025 року було залишено без руху.

Оскільки ОСОБА_1 було усунуто недоліки апеляційної скарги у строк встановлений судом, ухвалою Київського апеляційного суду від 10 червня 202 року відкрито апеляційне провадження у даній справі за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року.

27 червня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява позивача Заглади О.М. про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: головуючого судді: Борисової О.В., суддів: Ратнікової В.М., Рейнарт I.М. від розгляду вказаної справи.

Заяву обґрунтовано тим, що 05 травня 2025 року представник відповідачаадвокат Сіваченко В.В. подав апеляційну скаргу на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року та 22 травня 2025 року Київський апеляційний суд ухвалою відкрив провадження у справі та постановив: «направити учасникам справи копію цієї ухвали та копію апеляційної скарги з доданими до неї матеріалами. Учасники справи мають право подати відзив і апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня одержання копії ухвали про відкриті провадження».

Вказував на те, що оскільки в матеріалах справи, які наявні в кабінеті «Електронного суду» відсутня апеляційна скарга та додані до неї матеріали, що були подані адвокатом Сіваченко В.В. в інтересах ОСОБА_2 , а на відділені «УкрПошти» повідомляють про відсутність будь-яких листів для ОСОБА_1 , то він був змушений 07 червня 2025 року засобами підсистеми «Електронний суд» подати заяву про дистанційне ознайомлення із матеріалами справи та надання електронної копії матеріалів на електронну адресу.

Зазначав, що у відповідь на дану заяву він отримав відповідь 13 червня 2025 року, що його представнику - адвокату Якименко М.М. був наданий доступ до матеріалів даної справи через електронний кабінет електронного суду.

Вважає, що такі дії та бездіяльність суду позбавляють його, як сторону судового процесу законних прав ознайомлюватися із матеріалами справи і порушуються основні засади цивільного судочинства, а саме рівність усі учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін, оскільки не маючи змоги ознайомитися із доводами апеляційної скарги адвоката Сіваченка В.В. та долученими матеріалами, він позбавлений можливості скористатися законним правом надати відзив на апеляційну скаргу та взагалі захищати свої законні права в суді.

Посилався на те, що після усунення ним недоліків його апеляційної скарги, ухвалами від 10 червня 2025 року Київський апеляційний суд відкрив апеляційне провадження та призначив справу до апеляційного розгляду.

Вказував, що згідно інформації в кабінеті електронного суду дата документу ухвали про відкриття апеляційного провадження - 11 червня 2025 року, який доставлений був 12.06.2025 о 03:34, дата документу ухвали про призначення справи до розгляду також 11 червня 2025 року і дата доставки до електронного суду - 12.06.2025 о 03:34. А відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Сіваченко В.В. надіслав сторонам 10.06.2025 о 17:05, тобто фактично до прийняття ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Вважає, що адвокату Сіваченку В.В. ще 10 червня 2025 року якимось чином було відомо, а то й можливо вважати в позапроцесуальний спосіб стало відомо, про майбутнє відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 червня 2025 року заявлений відвід визнано необґрунтованим, заява ОСОБА_1 за результатами автоматизованого розподілу в порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України, передана для вирішення судді Журбі С.О.

Після проведення автоматичного розподілу справи та відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України питання про відвід суду вирішується без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в заяві про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду Борисової О.В., Ратнікової В.М., Рейнарт І.М., суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення заяви про відвід.

У відповідності до положень ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу також за наявності обставин, встановлених для недопущення повторної участі судді в розгляді справи.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Хоча існування обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді, і є передбаченою законом підставою для відводу судді, в той же час реальність таких обставин та обґрунтованість таких сумнівів має бути належно підтверджена.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивнимкритеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, №33949/02, 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Свою заяву про відвід колегії суддів заявник насамперед обумовлює посиланнями на те, що вказана колегія позбавляє його конституційних прав на захист у суді, передбачених ст. 55 Конституції України, оскільки йому не було надіслано апеляційної скарги ОСОБА_3 , натомість, адвокат Сіваченко В.В., як випливає матеріалів справи, мабуть знав про прийняті процесуальні ухвали суду, так би мовити, і ще до їх опублікування.

Вказував про те, що з метою уникнення можливих сумнівів у сторін по справі, їх представників та сторонніх спостерігачів у неупередженості, об`єктивності та незалежності суддів Київського апеляційного суду - Борисової О.В., Рейнарт І.М., Ратнікової В.М. при розгляді даної справи, та з метою забезпечення особам, які беруть участь у справі довіри до суду, який розглядає справу, недопущення будь-яких сумнівів у постановленому за наслідками розгляду даної справи судового рішення суду, в тому числі як по суті так й з окремих процесуальних питань, на його думку, наявні підстави для відводу вказаній колегії суддів.

Суд не може погодитися з належністю та обґрунтованістю зазначених доводів заявника.

Також суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України» наголошував на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року була подана 21 травня 2025 року через систему «Електронний суд». До апеляційної скарги була також додана квитанція від 21 травня 2025 року про доставку документів (апеляційної скарги з додатками) до електронного кабінету користувача ОСОБА_2 .

Також слід зазначити, що позивач ОСОБА_1 є учасником справи, а відтак має доступ до матеріалів даної справи через електронний кабінет електронного суду.

Всі процесуальні документи, які подані через систему «Електронний суд» в конкретній справі відразу після їх подання доступні для перегляду іншими учасниками справи в розділі «Документи сторін» або «Мої справи» в електронному кабінеті користувача.

Таким чином, з моменту подання 21 травня 2025 року ОСОБА_1 апеляційної скарги па рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року, інший учасник справи ОСОБА_2 мала можливість ознайомитися з нею в системі «Електронний суд».

Подача представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Сівачепко В.В. відзиву на апеляційну скаргу позивача ще до надіслання сторонам копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі не свідчить про упередженість та необ`єктивність колегії суддів.

Крім того, апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року була подана безпосередньо до Київського апеляційного суду. 30 червня 2025 року судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представнику ОСОБА_6 було направлено копію апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року через систему «Електронний суд».

Зважаючи на викладене, з точки зору суду, посилання на упередженість колегії до заявника, не знаходить свого підтвердження.

З урахуванням наведеного, у задоволенні заяви про відвід колегії суддів слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: головуючого судді: Борисової О.В., суддів: Ратнікової В.М., Рейнарт І.М., відмовити.

Продовжити розгляд справи за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року, ухвалене під головуванням судді Єросової І.Ю., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в м. Києві про стягнення компенсації вартості частки спільного майна, в тому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду С.О. Журба