Справа № 2018/2-356/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м.Харкова у складі

головуючого судді Колесник С.А.,

за участю секретаря судового засідання Смаль Ю.О.,

представника заявника адвоката Горлач О.С.,

представника заінтересованої особи ТОВ «ФК «Гефест» - Шкільняк Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Горлач Олена Сергіївна, на бездіяльність державного виконавця Основ`янсько-слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові, заінтересовані особи: Основ`янсько-слобідський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Гефест», стягувач Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит»,-

ВСТАНОВИВ:

30.04.2025 представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Горлач О.С. звернулася до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Основ`янсько-слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові, заінтересовані особи: Основ`янсько-слобідський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Гефест», стягувач Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», в якій просить: визнати бездіяльність Основ`янсько-слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові незаконною та зобов`язати вчинити дії щодо зняття арештів з майна та рахунків ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №34628823; зобов`язати Основ`янсько-слобідський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові вчинити дії щодо зняття (скасування) арештів з майна та рахунків ОСОБА_1 , що були накладені у виконавчому провадженні №34628823.

На обгрунтування скарги заявник зазначила, що рішенням Київського районного суду м.Харкова від 29.07.2011 по цивільній справі №2018/2-356/11/13 від 17.01.2020p., про арешт коштів від 06.11.2019р., від 23.03.2020р. та від 26.07.2021р.. та постановою від 27.07.2021р. виконавчий документ був повернутий стягувачу у зв`язку з відсутністю майна на яке можливо звернути стягнення. Але після повернення виконавчого документу рахунки, що наявні у нього у різних банках та майно є арештованими. Наразі ОСОБА_1 не має можливості користуватися своїми рахунками, що наявні у AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» та Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» та розпорядитися майном, оскільки на них накладений арешт у межах даного виконавчого провадження №34628823.

Станом на березень 2025 та згідно відповіді Основянсько-слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові виконавчий лист №2018/2-356/11/13 від 08.06.2012 повторно поданий не був та на виконанні не перебуває. З моменту ухвалення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.07.2021 у ВП №34628823 минуло понад 3 роки. Виконавчий документ стягувачу пред`явлено не було. Проте майно та рахунки ОСОБА_1 з огляду на наявні постанови державного виконавця перебувають в арешті. ОСОБА_1 , будучи батьком 6-х дітей не має змоги належним чином забезпечувати інтереси дітей, сплачувати комунальні послуги безпосередньо через рахунки банків і т.і. та реалізовувати свої права належним чином.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2024 справу передано для розгляду судді Колесник С.А.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 02.05.2025 скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків заяви.

12.05.2025 від представника заявника ОСОБА_1 адвоката Горлач О.С. подано до суду заяву на виконання ухвали Київського районного суду м.Харкова від 02.05.2025.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 14.05.2025 скаргу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Горлач Олена Сергіївна, на бездіяльність державного виконавця Основ`янсько-слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові, заінтересовані особи: Основ`янсько-слобідський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Гефест», стягувач Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит».

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримала, просила про її задоволення.

Представник ТОВ «ФК «Гефест» - Шкільняк Я.С. проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що до суду не надано доказів виконання рішення, а також постанову про закінчення виконавчого провадження, а тому вважав, що відсутні правові підстави для задоволення скарги.

Представник Основ`янсько-слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові та представник стягувача: Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в судове засідання не з`явилися, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду до суду не надійшло.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вислухавши доводи представників сторін, перевіривши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин другої, третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду й ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6, 13 Конвенції.

Саме такий принцип застосовує ЄСПЛ у своїй сталій практиці, зазначаючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною судового процесу, оскільки без цієї стадії судового процесу сам факт прийняття будь-якого рішення суду втрачає сенс. Саме на цій стадії судового процесу завершується відновлення порушених прав особи.

Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Харкова від 29.07.2021 позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит`в особі Філії «Слобожанське РУ`АТ «Банк «Фінанси та кредит`до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору задоволено повністю. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит`в особі Філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість по кредитному договору № М-294-07-ФО від 16.11.2007 р. у розмірі 189 507,85 грн., сплачені судові витрати у розмірі 1 700,00 грн. та витрати по сплаті суми на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн., а всього стягнуто 191 327,85 грн. (а.с.40).

На підставі вказаного рішення 08.06.2021 судом було видано виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_1 суми боргу у загальному розмірі 191 327,85 грн., на підставі якого у Основянсько-слобідському відділі державної виконавчої служби у м.Харкові на виконанні перебувало виконавче провадження №34628823 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

У межах даного виконавчого провадження державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) було ухвалено ряд постанов, а саме: 06.11.2019, 23.03.2020, 26.07.2021 про арешт коштів боржника; 17.01.2020 про звернення стягнення на майно, заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Умови і порядок виконання судових рішень, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх в добровільному порядку, на час видачі виконавчого листа від 08.06.2012 року № 2018/2-356/11/13, пред`явлення його до виконання та накладення арешту на майно боржника були врегульовані Законом № 606-XIV, який втратив чинність 05 жовтня 2016 року.

Відповідно до частини першої статті 52 Закону № 606-XIV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Аналогічна за змістом норма закріплена у частині першій статті 48 Закону № 1404-VIII, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року.

Отже, арешт є початковою стадією виконавчого провадження щодо звернення стягнення на майно боржника.

Згідно із частиною другою статті 57 Закону № 606-XIV (у редакції, чинній на момент накладення арешту на майно боржника) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Схожі за змістом приписи містяться у статті 56 Закону № 1404-VIII.

Виконавче провадження як сукупність дій, спрямованих на примусове виконання рішень, передбачає застосування арешту майна боржника як засобу, що обмежує можливість відчуження майна боржником із метою його подальшої реалізації у спосіб, передбачений законом.

Отже, правовою метою накладення державним (приватним) виконавцем арешту на майно боржника є забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону №1404-V111, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 26.07.2021 виконавчий лист №2018/2-356/11/13 виданий 08.06.2012, виданий Київським районниим судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по кредитному договору №М-294-07-ФО від 16.11.2007 року у розмірі 189 507,85 грн., сплачені судові витрати у розмірі 1700,00 грн. та витрати по сплаті суми на ІТЗ розгляду справи у розмірі 120,00 грн., а всього 191 327,85 грн. повернуто стягувачу на підставі п.2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.11).

Згідно листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Банк «Фінанси та Кредит» з ринку від 31.01.2025, право вимоги за договором поруки від 16.11.2007 №М-294/1-07-П за кредитним договором № М-294-07-ФО від 16.11.2007 відступлене ТОВ «ФК «Гефест» згідно договору про відступлення прав вимоги від 23.08.2019. Станом на дату відступлення загальна сума заборгованості складала 136 592,40 грн. (а.с.20).

11.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до Основ`янсько-слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові з заявою про скасування арешту майна та коштів боржника (а.с.26).

Проте, як зазначає представник заявника, арешт з майна боржника державним виконавцем Основ`янсько-слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові не знято.

Відповідно до ч. 2 ст.59 Закону № 1404-VIII (у редакції, чинній на момент повернення виконавчого документу стягувачу) , виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до ч.4, ч.5 ст.59 Закону № 1404-VIII, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отже, повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для зняття арешту з майна боржника (за винятком випадків, передбачених у частині третій статті 37 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч.3 ст.37 Закону № 1404-VIII, у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Даних про виконання рішення суду та виконання вимог стягувача, суду не надано.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що у державного виконавця були відсутні правові підстави для зняття арештів з майна та рахунків ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №34628823, на підставі чого суд відмовляє у задоволенні скарги в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 353, 447, 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Основ`янсько-слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові, заінтересовані особи: Основ`янсько-слобідський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Гефест», стягувач Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Колесник С.А.