КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№22-з/824/880/2025
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2025 року місто Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.
суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.
за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційними скаргами представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 10 жовтня 2024 року та на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року, ухвалені під головуванням судді Колесника О.М., повний текст рішення складено 16 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на майно та стягнення грошової компенсації,-
В червні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на майно та стягнення грошової компенсації.
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 10 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

В задоволенні частини позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу в період з листопада 1998 року по 4 листопада 1999 року відмовлено.

В задоволенні частини позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання спільною сумісною власністю подружжя квартири АДРЕСА_1 , гаражного боксу № НОМЕР_1 в обслуговуючому кооперативі «Гаражно-будівельний кооператив «Керамблоки плюс», розташованого в АДРЕСА_2 відмовлено.

Визнано спільною сумісної власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_5 наступне майно:

- квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 101,9 кв.м;

- квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 103,5 кв.м;

- машиномісце № НОМЕР_2 , розташоване в підземній автостоянці в будинку АДРЕСА_5 , загальною площею 19,6 кв.м;

- житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_6 , загальною площею 293,8 кв.м;

- земельну ділянку, площею 0,1114 га, кадастровий номер :02:002:1891, розташовану у АДРЕСА_6 ;

- земельну ділянку, площею 0,15 га, кадастровий номер :02:002:1890, розташовану у АДРЕСА_6 ;

- паркувальне місце позиція 12, загальною площею 21,50 кв.м, розташоване у АДРЕСА_7 ;

- квартиру АДРЕСА_8 , загальною площею 170,5 кв.м;

- автомобільний бокс № НОМЕР_3 у гаражному кооперативі «Підземна автостоянка Позняки-17», розташованому в АДРЕСА_9 , загальною площею 18,0 кв.м;

- автомобільний бокс № НОМЕР_4 у гаражному кооперативі «Підземна автостоянка Позняки-17», розташованому в АДРЕСА_9 , загальною площею 18,0 кв.м;

- 1/4 частина гараж-боксу № НОМЕР_5 у гаражно-будівельному кооперативі « Сонячна долина », розташованому в АДРЕСА_10 . загальною площею 35,10 кв.м.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 101,9 кв.м, житловою площею 66,90 кв.м; квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 103,5 кв.м, житловою площею 68,00 кв.м; машиномісце № НОМЕР_2 , розташоване в підземній автостоянці в будинку АДРЕСА_5 , загальною площею 19,6 кв.м в порядку поділу майна подружжя.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_6 , загальною площею 293,8 кв.м, житловою площею 98,70 кв.м; земельну ділянку, площею 0,1114 га, кадастровий номер :02:002:1891, розташовану у АДРЕСА_6 ; земельну ділянку, площею 0,15 га, кадастровий номер :02:002:1890, розташовану у АДРЕСА_6 ; паркувальне місце позиція 12, загальною площею 21,50 кв.м, розташоване у АДРЕСА_7 ; квартиру АДРЕСА_8 , загальною площею 170,5 кв.м, житловою площею 165,70 кв.м; автомобільний бокс № НОМЕР_3 у гаражному кооперативі «Підземна автостоянка Позняки-17», розташованому в АДРЕСА_9 , загальною площею 18,0 кв.м; автомобільний бокс № НОМЕР_4 у гаражному кооперативі «Підземна автостоянка Позняки-17», розташованому в АДРЕСА_9 , загальною площею 18,0 кв.м; 1/4 частину гараж-боксу № НОМЕР_5 у гаражно-будівельному кооперативі « Сонячна долина », розташованому в АДРЕСА_10 , загальною площею 35,10 кв.м в порядку поділу майна подружжя, в задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 4974428,22 грн. в рахунок компенсації вартості розподілу майна подружжя, в задоволенні стягнення решти суми відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 7300 грн. судового збору, в задоволенні стягнення решти суми відмовлено.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 185332,50 грн. в рахунок вартості відчужених автомобілів «Toyota Camry» 2003 року випуску та «Toyota Camry» 2008 року випуску.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 1873,80 грн. судового збору, 40000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, в задоволенні решти суми витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

УхвалоюДарницького районного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року виправлено у вступній та резолютивній частині рішення Дарницького районного суду міста Києва від 10 жовтня 2024 року по цивільній справі №753/10302/20 описку: з «машиномісце, розташоване в підземній автостоянці в будинку АДРЕСА_5 , загальною площею 19,6 кв.м» на «машиномісце № НОМЕР_2 , розташоване в підземній автостоянці в будинку АДРЕСА_5 , загальною площею 19,6 кв.м» в тексті «Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наступне майно: …» та в тексті «Визнати за ОСОБА_1 право власності на…».

Виправлено в резолютивній частині повного тексту рішення Дарницького районного суду міста Києва від 10 жовтня 2024 року по цивільній справі №753/10302/20, провадження №2/753/406/24 описку: з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_3 ».

Частково не погоджуючись з рішенням суду Дарницького районного суду міста Києва від 10 жовтня 2024 року, представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 . В частині позовних вимог щодо яких було відмовлено у задоволенні позову, оскаржуване рішення залишити без змін.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 травня 2025 року апеляційні скарги представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 10 жовтня 2024 року та на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року задоволено частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 10 жовтня 2024 року в частині задоволених позовних вимог про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , його поділ, стягнення грошової компенсації та розподілу судових витрат та додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на наступне майно:

квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 103,5 кв.м;

машиномісце № НОМЕР_2 , розташоване в підземній автостоянці в будинку АДРЕСА_5 , загальною площею 19,60 кв.м;

паркувальне місце позиція 12, загальною площею 21,50 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_7 ;

квартиру АДРЕСА_8 , загальною площею 170,50 кв.м.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_3 право власності на наступне майно:

квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 101,9 кв.м;

житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_6 , загальною площею 293,80 кв.м;

земельну ділянку, площею 0,15 га, кадастровий номер :02:002:1890, розташовану у АДРЕСА_6 ;

автомобільний бокс № НОМЕР_3 у гаражному кооперативі «Підземна автостоянка «Позняки-17», розташованому в АДРЕСА_9 , загальною площею 18,0 кв.м;

автомобільний бокс № НОМЕР_4 у гаражному кооперативі «Підземна автостоянка «Позняки-17», розташованому в АДРЕСА_9 , загальною площею 18,0 кв.м;

1/4 частини гараж-боксу № НОМЕР_5 у гаражно-будівельному кооперативі « Сонячна долина », розташованому в АДРЕСА_10 , загальною площею 35,10 кв.м.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок компенсації вартості поділеного майна 647804,43 грн.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки площею 0,1114 га, кадастровий номер :02:002:1891, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 12050,84 грн., витрати по сплаті судового збору за подачу заяв про забезпечення позову та апеляційних скарг на ухвали в розмірі 1546,63 грн., витрати на професійну правову допомогу у розмірі 30000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору понесені в суді апеляційної інстанції у розмірі 1911,87 грн.

30 травня 2025року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Київського апеляційного суду заяву, в якій просив ухвалити додаткове рішення щодо позовної вимоги про визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наступне майно: двокімнатну квартиру загальною площею 101,9 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_11 ; двокімнатну квартиру, загальною площею 103,5 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_12 ; машиномісце № НОМЕР_2 , загальною площею 19,6 м.кв., розташоване в підземній автостоянці по вул. Кирилівська, 14-18, м. Київ; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 293,8 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_6 ; земельну ділянку, площею 0,1114 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , кадастровий номер :02:002:1891; земельну ділянку, площею 0,15 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , кадастровий номер :00:002:1890; паркувальне місце позиція 12, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_7 ; квартиру, загальною площею 170,5 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_13 ; автомобільний бокс № НОМЕР_3 , розташований у Гаражному кооперативі «Підземна автостоянка Позняки-17», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 17а; автомобільний бокс № НОМЕР_4 , розташований у Гаражному кооперативі «Підземна автостоянка Позняки-17», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 17а; гараж-бокс № НОМЕР_5 у ГБК «Сонячна долина», Автономна Республіка Крим, м.Ялта, смт. Кацівелі, вулиця Шулейкіна В.В. Академіка, будинок 2-в, загальною площею 137,1 м.кв, площа земельної ділянки 24771 м.кв., що складається із приміщення 5-2 площею 19,7 м.кв, приміщення 5-3 площею 13,0 м.кв, приміщення 5-4 площею 2,4 м.кв.

В обґрунтування вимог заяви посилався на те, що постановою Київського апеляційного суду від 06 травня 2025 року було скасовано рішення суду першої інстанції у частині задоволених судом позовних вимог позивачп, у т.ч. скасовано рішення суду про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та вказано, що апеляційним судом ухвалене в цій частині нове судове рішення. Однак, у мотивувальній та резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 06 травня 2025 року відсутнє рішення апеляційного суду за цією позовною вимогою позивача після скасування рішення суду першої інстанції.

11 червня 2025 року від представника відповідача на адресу суду апеляційної інстанції надійшли заперечення на заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, в яких останній просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. Вказував на те, що при розгляді справ про поділ спільного сумісного майна подружжя (жінки та чоловіка, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі) встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи неспростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення. Більше того, відповідне судове рішення лише підтверджує наявність режиму спільного сумісного майна, і для такого підтвердження заявлення вимоги про визнання певних об'єктів спільним сумісним майном та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідним. Ефективним способом захисту за таких умов є саме вирішення вимоги про поділ спільного сумісного майна.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у заяві про ухвалення додаткового рішення просив розглядати справу у його відсутність та у відсутність позивача. Представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у запереченнях на заяву просив розглядати справу у відсутність сторони відповідача.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутність осіб, які не з'явилися в судове засідання на підставі ч.4 ст.270 ЦК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи заяви, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 3 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду з даним позовом просила, у тому числі, визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наступне майно: двокімнатну квартиру загальною площею 101,9 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_11 ; двокімнатну квартиру, загальною площею 103,5 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_12 ; машиномісце № НОМЕР_2 , загальною площею 19,6 м.кв, розташоване в підземній автостоянці по АДРЕСА_5 ; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 293,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_6 ; земельну ділянку, площею 0,1114 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , кадастровий номер :02:002:1891; земельну ділянку, площею 0,15 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , кадастровий номер :00:002:1890; паркувальне місце позиція 12, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_7 ; квартиру, загальною площею 170,5 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_13 ; автомобільний бокс № НОМЕР_3 , розташований у Гаражному кооперативі «Підземна автостоянка Позняки-17», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 ; автомобільний бокс № НОМЕР_4 , розташований у Гаражному кооперативі «Підземна автостоянка Позняки-17», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 17а; гараж-бокс № НОМЕР_5 у ГБК «Сонячна долина», Автономна Республіка Крим, м.Ялта, смт. Кацівелі, вулиця Шулейкіна В.В. Академіка, будинок 2-в, загальною площею 137,1 м.кв, площа земельної ділянки 24771 м.кв, що складається із приміщення 5-2 площею 19,7 м.кв, приміщення 5-3 площею 13,0 м.кв, приміщення 5-4 площею 2,4 м.кв.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 травня 2025 року рішення Дарницького районного суду міста Києва від 10 жовтня 2024 року в частині задоволених позовних вимог про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , його поділ, стягнення грошової компенсації та розподілу судових витрат та додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким здійснено поділ спільного сумісного майна ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

У постанові Київського апеляційного суду від 06 травня 2025 року судом апеляційної інстанції встановленообсяг спільно нажитого майна сторін, що останніми не заперечувалося, а саме:

квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 101,9 кв.м;

квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 103,5 кв.м;

машиномісця № НОМЕР_2 , розташоване в підземній автостоянці в будинку АДРЕСА_5 , загальною площею 19,6 кв.м;

житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_6 , загальною площею 293,8 кв.м;

земельної ділянки, площею 0,15 га, кадастровий номер :02:002:1890, розташовану у АДРЕСА_6 .

паркувального місця позиція 12, загальною площею 21,50 кв.м, розташоване у АДРЕСА_7 ,;

квартири АДРЕСА_8 , загальною площею 170,5 кв.м,;

автомобільного боксу № НОМЕР_3 у гаражному кооперативі «Підземна автостоянка Позняки-17», розташованому в АДРЕСА_9 , загальною площею 18,0 кв.м;

автомобільного боксу № НОМЕР_4 у гаражному кооперативі «Підземна автостоянка Позняки-17», розташованому в АДРЕСА_9 , загальною площею 18,0 кв.м,;

1/4 частини гараж-боксу № НОМЕР_5 у гаражно-будівельному кооперативі « Сонячна долина », розташованому в АДРЕСА_10 , загальною площею 35,10 кв.м.

Відповідно судом апеляційної інстанції враховуючи фактичний порядок користування об'єктами нерухомості, який склався між сторонами, інтереси колишнього подружжя, був здійснений поділ майна подружжя.

При цьому, ухвалюючи постанову, суд апеляційної інстанції не вирішив позовну вимогу про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, а тому наявні підстави для ухвалення додаткового рішення.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі №338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року в справі №905/1926/16 (пункт 38), від 30 січня 2019 року в справі №569/17272/15-ц, від 4 червня 2019 року в справі №916/3156/17 (пункт 72), від 16 червня 2020 року в справі №145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 13 жовтня 2020 року в справі №369/10789/14-ц (пункт 7.37), від 26 січня 2021 року у справі №522/1528/15-ц (пункт 58), від 02 лютого 2021 року у справі №925/642/19 (пункт 42), від 15 червня 2021 року у справі №922/2416/17 (пункт 9.1), від 31 серпня 2021 року у справі №903/1030/19 (пункт 68), від 26 жовтня 2021 року у справі №766/20797/18 (пункт 19), від 14 грудня 2021 року у справі №643/21744/19 (пункт 61), від 11 січня 2022 року у справі №904/1448/20 (пункт 5.31), від 22 лютого 2022 року у справі №761/36873/18 (пункт 9.21).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 січня 2024 року у справі №523/14489/15-ц дійшла висновку про те, що при розгляді справ про поділ спільного сумісного майна подружжя (жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі) встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи неспростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення. Більше того, відповідне судове рішення лише підтверджує наявність режиму спільного сумісного майна, і для такого підтвердження заявлення вимоги про визнання певних об`єктів спільним сумісним майном та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідним. Ефективним способом захисту за таких умов є саме вирішення вимоги про поділ спільного сумісного майна.

Оскільки належним і ефективним способом захисту прав позивача та відповідача є безпосередній поділ майна колишнього подружжя із зазначенням в резолютивній частині рішення про визнання за кожним з них права власності на майно, що і було зазначено у резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 06 травня 2025 року, а відтак у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя слід відмовити.

Керуючись ст.ст.133, 141, 268, 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Ухвалити додаткове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання:

квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 101,9 кв.м;

квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 103,5 кв.м;

машиномісця № НОМЕР_2 , розташоване в підземній автостоянці в будинку АДРЕСА_5 , загальною площею 19,6 кв.м;

житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_6 , загальною площею 293,8 кв.м.;

земельної ділянки, площею 0,15 га, кадастровий номер :02:002:1890, розташовану у АДРЕСА_6 .

паркувального місця позиція 12, загальною площею 21,50 кв.м, розташоване у АДРЕСА_7 ,;

квартири АДРЕСА_8 , загальною площею 170,5 кв.м,;

автомобільного боксу № НОМЕР_3 у гаражному кооперативі «Підземна автостоянка Позняки-17», розташованому в АДРЕСА_9 , загальною площею 18,0 кв.м;

автомобільного боксу № НОМЕР_4 у гаражному кооперативі «Підземна автостоянка Позняки-17», розташованому в АДРЕСА_9 , загальною площею 18,0 кв.м,;

1/4 частини гараж-боксу № НОМЕР_5 у гаражно-будівельному кооперативі « Сонячна долина », розташованому в АДРЕСА_10 , загальною площею 35,10 кв.м спільною сумісною власністю подружжя - відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.

Головуючий:

Судді: