Провадження № 2/369/4749/25
02.07.2025 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Козак І.А.,
при секретарі Кавун Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -
05 грудня 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до
Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років.
Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що між нею, ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , 24 грудня 2012 року задоволено Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області було стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на утримання дочки до досягнення дитиною повноліття починаючи з 15 листопада 2012 року.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягла повноліття та в свою чергу продовжує навчання у вищому навчальному закладі будучи слухачкою 2 курсу освітньої програми навчання згідно умов Польсько-Української програми Подвійний диплом, Угоди між Академією праці, соціальних відносин і туризму та Pedagogium Університетом соціальних- наук у Варшаві (Польща, Варшава) про співробітництво в галузі вищої освіти за спеціальністю «Менеджмент», освітній ступінь «Бакалавр», де зарахована на навчання за кошти фізичних та/або юридичних осіб, згідно з Наказом № 223-С від 18 вересня 2024 року.
Позивачка вказує, що наразі самостійно не має змоги оплачувати в повній мірі вартість навчання дочки та утримувати її.
При цьому, відповідач є працездатною особою, має належне матеріальне забезпечення, задовільний стан здоров`я, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, яка її потребує, оскільки обов`язок щодо утримання дитини має покладатись не тільки на матір, а й на батька також.
З цих підстав позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини, від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, з дня звернення з позовною заявою до суду і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 23 річного віку або завершення навчання, в залежності від того яка подія настане раніше.
Позивач будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася. При цьому, подала до суду заяву, згідно з якою просила суд проводити судовий розгляд справи за її відсутності, де також вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовільнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Причини неявки суду невідомі. Письмовий відзив до суду не надходив.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Згідно ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом N 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 8, 9 ст. 7 СК України).
Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.
Так, відповідно до частини 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до частини 3 статті 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.
З матеріалів справи вбачається, що 05.12.2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.02.2025 року у справі було відкрито позовне провадження та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу у порядку ст.178 ЦПК України, скористатися правом на подання відзиву на позовну заяву.
Проте, відповідач вказаним правом не скористався та не надав до суду відзиву на позовну заяву, у зв`язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за наявними у ній матеріалами.
Так, під час судового розгляду, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та відповідач ОСОБА_2 , є батьками доньки, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 виданого 07 серпня 2006 року Виконком Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 282.
Після фактичного припинення сумісного проживання з 2012 року між сторонами їх спільна дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилась проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на її повному утриманні. Відповідач не надає належного фінансового забезпечення на утримання дочки.
Наразі дочка сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягла повноліття та продовжує навчання у вищому навчальному закладі будучи слухачкою 2 курсу освітньої програми навчання згідно умов Польсько-Української програми Подвійний диплом, Угоди між Академією праці, соціальних відносин і туризму та Pedagogium Університетом соціальних- наук у Варшаві (Польща, Варшава) про співробітництво в галузі вищої освіти за спеціальністю «Менеджмент», освітній ступінь «Бакалавр», де зарахована на навчання за кошти фізичних та/або юридичних осіб, згідно з Наказом № 223-С від 18 вересня 2024 року.
У зв`язку з навчанням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у трудових відносинах не перебуває, додаткових джерел для існування немає, тому не може сам себе забезпечувати та потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків.
При цьому, за твердженнями позивачки вона самостійно немає змоги наразі забезпечувати та утримувати їх дочку самостійно, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Будь-яких доказів протилежного суду не надано.
У зв`язку з чим позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх спільної повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини, від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, з дня звернення з позовною заявою до суду та до досягнення дочкою 23 річного віку або закінчення навчання, в залежності від того яка подія настане раніше.
Так, відповідно до ч. 1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006року №3 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно з ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу.
На відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько або мати можливість надання такого утримання.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.3, 4 ст.12 ЦПК України).
Разом з тим, відповідачем до суду не надано будь-яких заперечень, щодо його платоспроможності та відсутності можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання. Також суду не надано доказів про перебування на утриманні відповідача будь-яких інших непрацездатних осіб, чи відомостей про його стан здоров`я та неможливість працювати і надавати допомогу власному сину.
Таким чином, підстав для відмови у задоволенні позовних вимог судом не встановлено.
Ураховуючи наведене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки сторін, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, що буде справедливим та достатнім, порівнюючи обов`язки кожного із батьків щодо спільної дитини.
Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову та згідно з ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Згідно з положеннями п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
Крім того, згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 2211грн 20коп.
Керуючись ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 200, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,
Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт: НОМЕР_3 , виданий Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.12.2024 року до припинення навчання останньою, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі - 1211(одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 (двадцять) коп.
Допустити негайне виконання судового рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_3 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , (паспортні дані відсутні), РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено 02 липня 2025 року.
Суддя: Ірина КОЗАК