Провадження № 22-ц/801/1475/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Король О. П.
Доповідач:Сало Т. Б.
УХВАЛА

08 липня 2025 рокуСправа № 127/32348/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Ковальчука О.В., Шемети Т.М., секретар Луцишин О.П., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про надання строку для примирення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановив:

У вересні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ним, ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 17 грудня 2021 року, про що зроблено актовий запис №3341.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні.

09 грудня 2024 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про надання сторонам строку для примирення тривалістю шість місяців (а.с.18-20).

09 грудня 2024 року від ОСОБА_2 надійшли заперечення щодо вказаного клопотання (а.с.23-24).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 грудня 2024 року заяву задоволено частково.

Надано подружжю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 строк для примирення до 26 березня 2025 року та зупинено провадження у справі (а.с.28).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 березня 2025 року поновлено провадження у справі та продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.34).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 квітня 2025 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 17.12.2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 3341.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову.

У скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду. Шлюбні відносини між сторонами не є припиненими, а подана позивачем інформація з приводу того, що між сторонами з серпня 2022 року не ведеться спільне господарство не відповідає дійсності та не підтверджена доказами. Наведені в позові обставини є загальними та неконкретними, що фактично позбавляє можливості заперечувати проти зазначених обставин. Фактичні причини розлучення є незрозумілими, про намір розлучитися позивач її не повідомляв. Наразі і вона, і позивач перебувають за кордоном і вона взагалі не була обізнана про наявність спору і позову про розірвання шлюбу.

10 червня 2025 року від адвоката Корнєвої Д.І., як від представника ОСОБА_2 , надійшов відзив на апеляційну скаргу.

На підтвердження своїх повноважень до відзиву адвокатом Корнєвою Д.І. додано лише копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

У ч. 4 ст. 62 ЦПК України зазначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Документів на підтвердження повноважень адвоката Корнєвої Д.І. на надання правової допомоги ОСОБА_2 у Вінницькому апеляційному суді до відзиву не додано і такі в матеріалах справи відсутні (наявний лише ордер на представлення інтересів позивача у суді першої інстанції).

Враховуючи викладене, відзив на апеляційну скаргу не приймається апеляційним судом.

30 червня 2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про надання сторонам строку для примирення шість місяців, у зв`язку з чим вона просить зупинити провадження у справі.

В обґрунтування клопотання зазначила, що вона разом з донькою приїхала в США в березні 2022 року до позивача як чоловіка, разом підтримували один одного у складних обставинах, що виникли у зв?язку із повномасштабним вторгненням рф в Україну і новими реаліями, коли вона з дитиною має облаштовуватися на новому місці у іншомовному середовищі та культурному просторі, можливо й викликали тимчасові суперечки між подружжям, проте вважає, що не має підстав для розірвання шлюбу, адже вона не втратила почуття любові до чоловіка і вважає, що ще є можливість зберегти сім?ю, але для цього потрібен час. Обставини зазначені у позові щодо припинення подружніх відносин з серпня 2022 року не відповідають дійсності і жодним доказом не підтверджені, сторони й досі проживають разом на території США, а не як зазначено у позові, що ОСОБА_2 , громадянин Білорусії, проживає у м.Буча. За цей час, перебуваючи з 2022 року у США, сторони набували певне майно та певні обов?язки один щодо одного, зокрема й з урахуванням вимог законодавства США щодо перебування. А суд при вирішення спору про розірвання шлюбу має також встановлювати фактичний час припинення шлюбних стосунків, що впливає на статус майна і спори щодо нього. Сімейні стосунки особливо у питаннях немайнових прав є особистими і залежать від емоційної складової відношення до шлюбу і відповідачка вважає, що заява позивача була подана через представника в Україні з опалу, особисто в суді він не виступав. Вона намагалася залагодити непорозуміння між ними, особисто спілкуючись з чоловіком, справжня його особиста позиція судом не заслуховувалася, лиш представник підтримував заяву, сторони розмовляють одна з одною і вона не втратила надію відновити та зберегти цей шлюб, але треба час для цього. Дана заява подається не разом із апеляційною скаргою, яка подана іншим представником відповідачки, і враховуючи характер сімейних відносин як особистих і можливість зміни позиції в будь-який час щодо розірвання шлюбу чи ні, вважає можливим подання такої заяви в будь-який строк до розірвання шлюбу, оскільки можливість відмови позивача від цього позову внаслідок примирення є поважно причиною подання її на цій стадії і поновлення процесуальних строків подання (а.с.85).

У судове засідання, призначене на 01 липня 2025 року сторони не з`явилися.

З метою вирішення заявленого ОСОБА_1 клопотання та з`ясування позиції позивача з цього питання розгляд справи було відкладено на 08 липня 2025 року.

Разом з тим, 08 липня 2025 року у судове засідання сторони також не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

У ст. 372 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладене, клопотання про надання сторонам строку для примирення вирішується апеляційним судом і їх відсутність.

У частині першій статті 111 СК України зазначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», передбачене ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї із сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно під час розгляду конкретної справи.

Під час розгляду справи по суті суд сприяє примиренню сторін (частина п`ята статті 211 ЦПК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити строк для примирення подружжя, який не може перевищувати шість місяців, крім випадків, передбачених частиною другою статті 111 Сімейного кодексу України.

Водночас, у випадку надання подружжю строку для примирення суд зобов`язаний зупинити провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 251 ЦПК України).

Відповідно до положень статті 112 СК України, при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Апеляційний суд, беручи до уваги бажання ОСОБА_1 на збереження сім`ї та наявність з її боку категоричних заперечень щодо розірвання шлюбу як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, зважаючи на відсутність позиції з боку ОСОБА_2 щодо апеляційної скарги (відзив на апеляційну скаргу не прийнятий судом) та заявленого відповідачкою клопотання вважає, що наявні підстави для вжиття заходів для примирення сторін на підставі клопотання ОСОБА_1 , що відповідає нормам сімейного законодавства та процесуальному порядку вирішення вказаного питання і належить до повноважень апеляційного суду, як «суду факту».

Закон не визначає, на якій саме стадії може бути подане такого роду клопотання.

Однак, апеляційний суд вважає, що підстав надавати сторонам максимальний термін, як просить скаржник, визначений ч. 7 ст. 240 ЦПК України не має, оскільки суд першої інстанції вже надавав сторонам три місяці для примирення.

А тому подружжю слід надати строк для примирення та збереження сім`ї ще у три місяці, а саме до 08 жовтня 2025 року.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 251, п. 3 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі підлягає зупиненню до закінчення строку для примирення, визначеного судом, тобто до 08 жовтня 2025 року.

Керуючись ст. 111 СК України, ст. 251, 253, 260, 261, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про надання строку для примирення задовольнити частково.

Надати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 строк для примирення три місяці, а саме до 08 жовтня 2025 року.

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу зупинити до закінчення визначеного судом строку для примирення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

Т.М. Шемета