К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 року місто Київ

справа № 760/27140/24

апеляційне провадження № 22-ц/824/12306/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Саліхова В.В.,

суддів: Євграфової Є.П., Поливач Л.Д.,

за участю секретаря судового засідання: Алієвої Д.У.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Горбового Володимира Анатолійовича на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 08 травня 2025 року, про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, постановлену під головуванням судді Майстренка О.М., за заявою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Горбового Володимира Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, третя особа: ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

18 квітня 2025 року представник ОСОБА_4 адвокат Горбовий В.А. звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив ухвалити додаткове рішення та стягнути на користь відповідача з позивача понесені судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 98 840,00 грн.

Заява мотивована тим, що відповідачем понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 98 840,00 грн., на підтвердження чого надано додаткову угоду № 1 від 17 квітня 2025 року; акт виконаних робіт (наданих отриманих послуг) від 17 квітня 2025 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру. Вважає, що сплачена адвокату сума відповідає і складає розмір витрат на правничу допомогу адвоката, за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 08 травня 2025 року в задоволенні заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Горбовий В.А. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що зміст заяви представника позивача про залишення позову без розгляду підтверджує безпідставність та необгрунтованість позову у даній справі. Вважає, що позов у даній справі було подано лише задля затягування процесу оформлення спадщини спадкоємцем першої черги, тобто відповідачем. Зауважував, що справа перебувала у провадженні суду 6 місяців та за цей час адвокатом надавалися послуги з правової допомоги, перелік яких зазначено у детальному описі робіт. Витрати відповідача на професійну правничу допомогу були фактичними та неминучими, оскільки відповідач не має юридичної освіти та не міг захищати свої права.

У відзиві на апеляційну скарги представник ОСОБА_2 адвокат Соцький Е.Ю. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 08 травня 2025 року залишити без змін, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

В судовому засіданні ОСОБА_6 та його представник - адвокат Горбовий В.А. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 адвокат Соцький Е.Ю. проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Саліхова В.В., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви представника ОСОБА_7 адвоката Горбового В.А. про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції посилався на те, що в заяві на стягнення витрат на правову допомогу представник відповідача не зазначив, які дії позивача у вказаній справі були необґрунтованими, що є підставою для компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи у зв`язку із залишення позову без розгляду, так як звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також дії позивача, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання нею своїми процесуальними правами, і її дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин, за яких можна вважати дії позивача необґрунтованими та такими, що призвели до безпідставного понесення витрат відповідачем, а також зловживання позивачем своїми процесуальними правами. При цьому, залишення позову без розгляду у зв`язку з поданою представником позивача заявою не свідчить про безпідставність та необґрунтованість позову. Вказана процесуальна дія позивача не може бути розцінена як необґрунтовані дії, оскільки це право, а не обов`язок сторони, передбачене цивільним процесуальним законодавством України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 5 статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Частиною шостою статті 142 ЦПК України передбачено, що у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Системний аналіз наведених норм процесуального права дає підстави вважати, що у разі залишення позову без розгляду вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат підлягають задоволенню у разі необгрунтованих дій позивача, або у випадках зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони.

Для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача.

Колегія суддів зауважує, що особі гарантується право на звернення до суду за захистом та право на позов. ЦПК України передбачає компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.

При цьому звернення до суду із позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Сам по собі факт залишення позивачем позову без розгляду не може бути підставою для задоволення вимог відповідача про компенсацію здійснених ним витрат.

Згідно з п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, а є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №148/312/16-ц, від 28 січня 2019 року у справі №619/1146/17-ц, від 02 грудня 2020 року у справі №202/2600/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі №758/12381/18-ц, від 14 січня 2021 року у справі №521/3011/18.

Процесуальні дії позивача, спрямовані на захист його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист.

Стороною відповідача при заявлені вимоги про відшкодування понесених у справі судових витрат не було доведено необґрунтованості дій позивача, що виключає стягнення такої компенсації в розумінні частини п`ятої статті 142 ЦПК України.

Звернення ОСОБА_2 до суду з цим позовом, а також її дії, спрямовані на захист свого, як вона вважає, порушеного права, не свідчать про зловживання нею своїми процесуальними правами й не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою її обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що не встановлено підстав для констатування факту необгрунтованості дій позивача у зв`язку із зверненням з даним позовом до суду та із подальшою заявою про залишення позову без розгляду.

Відтак, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що зміст заяви представника позивача про залишення позову без розгляду підтверджує безпідставність та необгрунтованість позову у даній справі.

Твердження про те, що позов у даній справі було подано лише задля затягування процесу оформлення спадщини спадкоємцем першої черги, тобто відповідачем, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки такі доводи є лише припущенням апелянта, тоді як судове рішення не може грунтуватися на припущеннях.

Інші доводи апеляційною скаргою, а саме щодо перебуванні справи у провадженні суду 6 місяців та за цей час адвокатом надавалися послуги з правової допомоги, перелік яких зазначено у детальному описі робіт; витрати відповідача на професійну правничу допомогу були фактичними та неминучими, оскільки відповідач не має юридичної освіти та не міг захищати свої права, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції. Факт отримання відповідачем послуг адвоката не заперечується, однак для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Солом'янського районного суду міста Києва від 08 травня 2025 року постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Горбового Володимира Анатолійовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 08 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 11 липня 2025 року.

Головуючий:

Судді: