Справа № 308/9138/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого-судді Бедьо В.І., за участю секретаря Меклеш В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород скаргу представника Кредитної спілки «Альянс Україна» Солдатової Н.І. на дії державного виконавця Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Микульця Н.І., заінтересована особа: ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Кредитної спілки «Альянс Україна» Солдатова Н.І., звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на дії державного виконавця Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Микульця Н.І., заінтересована особа: ОСОБА_1 .

Скарга мотивована тим, що 09 червня 2025 року старший державний виконавець Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Микульця Н.I. при примусовому виконанні виконавчого листа №308/3815/15-ц виданого Ужгородським міськрайонний судом Закарпатської області 10.03.2016 року про стягнення з гр. ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Альянс Україна» боргу в сумі 18274,72 грн. та судового збору в сумі 1339,80 грн. виніс Постанову ВП № 74466891 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

В оскаржуваній постанові державний виконавець зазначив підстави закінчення п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто смерть Боржника відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису про смерть № 9 від 09.06.2025 року, боржник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскаржувану постанову відділу ДВС від 09.06.2025 року № 74466891 Кредитна спілка «Альянс Україна» отримала на свою електронну пошту 09 червня 2025 року.

Станом на день винесення Постанови «Про закінчення виконавчого провадження» №74466891, за Боржником ОСОБА_2 по рішенню суду від 18.02.2016 року по справі №308/3815/15-ц, мається не сплачений борг в сумі 15082 грн. 57 коп. (за мінусом часткових проплат).

Виконавче провадження № 74466891 закінчене 09.06.2025 року у зв?язку зі смертю боржника ОСОБА_2 . При цьому жодних доказів того, що державним виконавцем вживалися заходи по встановленню коло спадкоємців (правонаступників) немає. Державний виконавець мав змогу щодо правонаступників отримати інформацію, скориставшись своїм правом, передбаченим ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», КС «Альянс Україна» не має можливості встановити правонаступника боржника з огляду на ст. 8 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до вказаної статті нотаріус та особи, зазначені у статті 1 цього Закону, а також помічник нотаріуса зобов?язані зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо їх діяльність обмежується наданням правової допомоги чи ознайомлення з документами і нотаріальна дія або дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялась. Довідки про вчинені нотаріальні дії та інші документи надаються нотаріусом протягом десяти робочих днів на обгрунтовану письмову вимогу суду, прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування у зв?язку з кримінальним провадженням, цивільними, господарськими, адміністративними справами, справами про адміністративні правопорушення, що знаходяться в провадженні цих органів, з обов?язковим зазначенням номера справи та прикладенням гербової печатки відповідного, а також на обґрунтовану письмову вимогу державного виконавця, приватного виконавця за виконавчими провадженнями з обов?язковим зазначенням номера виконавчого провадження та реквізитів виконавчого документа, на підставі якого здійснюється виконавче провадження.

Також вказує на те, що після того, як Кредитній спілці «Альянс Україна» із постанови відділу ДВС від 09.06.2025 року стало відомо, що боржник ОСОБА_2 помер, спілка 12.06.2025 року направила на адресу Ужгородської районної державної нотаріальної контори Вимогу про обов?язок спадкодавця ОСОБА_2 .

Таким чином державним виконавцем Ужгородського відділу ДВС в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не вжито заходів по встановленню правонаступників після смерті ОСОБА_2 , чим позбавлено стягувача можливості реалізувати своє право на примусове виконання судового рішення. Виносячи оскаржувану постанову від 09.06.2025 року, державний виконавець фактично лишив можливості для стягувача, при встановлені спадкоємців, ставити питання в суді про заміну боржника у виконавчому провадженні, так як на той момент виконавче провадження буде завершене через оскаржувану постанову.

Враховуючи викладене вище, представник Кредитної спілки «Альянс Україна» Солдатова Н.І. просить визнати дії старшого державного виконавця Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Микульця Н.I., щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 09.06.2025 року ВП № 74466891, без встановлення правонаступників Боржника, неправомірними; скасувати постанову ВП № 74466891 від 09.06.2025 року старшого державного виконавця Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Микульця Н.I. «Про закінчення виконавчого провадження»; зобов?язати старшого державного виконавця Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Микульця Н.I. вчинити всі можливі дії для встановлення правонаступників ОСОБА_2 , про що повідомити Стягувача.

Від Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив на скаргу представника Кредитної спілки «Альянс Україна» Солдатової Н.І. на дії державного виконавця Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Микульця Н.І.

Так, у відзиві вказано на те, що 15.03.2024 року на виконання до Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов виконавчий лист № 308/3815/15-ц виданий 10.03.2016 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про: стягнути з ОСОБА_3 на користь КС "Альянс Україна" заборгованість у розмірі - 16763,67 грн.

Відомості по виконавчому провадженні занесені до Автоматизованої системи виконавчого провадження за № 74466891.

18.03.2024 року державним виконавцем керуючись ст.ст. 17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

09.06.2025 року державним виконавцем у зв?язку зі смертю боржника ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що підтверджується актовим записом про смерть №111 від 23.07.2024 року виданим виконавчим комітетом Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області та керуючись вимогами п. 3 ч. І ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Зазначає, що твердження представника скаржника, що отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану та після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину є абсолютно помилковими та надуманими та такими, що суперечать нормам Закону України «Про виконавче провадження».

Аналізуючи норму викладену у п.3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» слід відмітити, що перша її частина стосується юридичної особи - сторони виконавчого провадження, а не фізичної, як в нашому випадку, а саме: «припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов?язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва», далі іде друга частина норми, яка стосується фізичної особи - сторони виконавчого провадження, а саме: «смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувана чи боржника», відтак наявне неправильне тлумачення представником скаржника норми Закону України «Про виконавче провадження» шляхом навмисного спотворення її змісту.

Таким чином старший державний виконавець Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції просить винести рішення, яким відмовити в задоволенні скарги представника Кредитної спілки «Альянс Україна» Солдатової Н.І. в повному обсязі.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, згідно наявної в матеріалах справи заяви, просить розглядати цивільну справу за відсутності представника Кредитної спілки «Альянс Україна»;

Представник Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на розгляд скарги не з`явилася, повідомлялася належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала.

Відповідно до ч.2 ст. 451 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши всі наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку:

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Згідно з ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Відповідно до ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"(ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до частин першої та другої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що 09 червня 2025 року старший державний виконавець Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Микульця Н.I. при примусовому виконанні виконавчого листа №308/3815/15-ц виданого Ужгородським міськрайонний судом Закарпатської області 10.03.2016 року про стягнення з гр. ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Альянс Україна» боргу в сумі 18274,72 грн. та судового збору в сумі 1339,80 грн. виніс Постанову ВП № 74466891 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

В оскаржуваній постанові державний виконавець зазначив підстави закінчення п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто смерть Боржника відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису про смерть № 9 від 09.06.2025 року, боржник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскаржувану постанову відділу ДВС від 09.06.2025 року № 74466891 Кредитна спілка «Альянс Україна» отримала на свою електронну пошту 09 червня 2025 року.

Станом на день винесення Постанови «Про закінчення виконавчого провадження» №74466891, за Боржником ОСОБА_2 по рішенню суду від 18.02.2016 року по справі №308/3815/15-ц, мається не сплачений борг в сумі 15082 грн. 57 коп. (за мінусом часткових проплат).

Виконавче провадження № 74466891 закінчене 09.06.2025 року у зв?язку зі смертю боржника ОСОБА_2 . Також після того, як Кредитній спілці «Альянс Україна» із постанови відділу ДВС від 09.06.2025 року стало відомо, що боржник ОСОБА_2 помер, спілка 12.06.2025 року направила на адресу Ужгородської районної державної нотаріальної контори Вимогу про обов?язок спадкодавця ОСОБА_2 .

Частиною 1 ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1219 ЦК України встановлено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Аналізуючи вказані норми права Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 жовтня 2023 року у справі № 523/2357/20 ( п. п. 8.11, 8.12 ) встановила, що Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду, передаючи цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, вважала, що з 05 жовтня 2016 року (з набранням чинності Законом № 1404-VIII) процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні у разі смерті боржника не допускається, а відповідне виконавче провадження підлягає закінченню на підставі пункту 3 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII.

Однак таке буквальне розуміння норм Закону № 1404-VIII є помилковим. Як Закон № 606-XIV, так і Закон № 1404-VIII передбачають обов`язок державного виконавця зупинити виконавче провадження та вирішити питання про залучення правонаступників, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, як у справі № 523/2357/20. Положення щодо закінчення виконавчого провадження у разі смерті боржника (пункт 3 частини першої статті 39 Закон № 1404-VIII; пункт 3 частини першої статті 49 Закону № 606-XIV) слід розуміти так, що вони стосуються, зокрема, випадків, коли правовідносини не допускають правонаступництва.

Також в цій постанові був зроблений висновок про те, що підстав для відступу від висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/617/17 немає, вони повністю узгоджуються між собою та із положеннями чинного законодавства України.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 було встановлено, що у разі смерті фізичної особи-сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні. Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника (пункти 78-79).

Водночас судом встановлено, що державний виконавець, встановивши, що боржник - сторона виконавчого провадження помер, не перевірив, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, оскільки буквально тлумачив п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», що є помилковим.

Ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки, а згідно з п. 3 ч. 3 цієї статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

При цьому варто звернути увагу на те, що згідно ч.1 ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Оскільки судом встановлено, що правовідносини зі стягнення заборгованості, присудженої на підставі рішення суду, не є такими, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, суд дійшов висновку про те, що такий обов`язок входить до складу спадщини, та відповідно вказані правовідносини передбачають правонаступництво.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином з огляду на вказане, твердження наведенні у відзиві про те, що «вимоги, які випливають з даної категорії правовідносин, процесуального правонаступництва не допускають» є хибними.

Таким чином, судом встановлено, що виконавче провадження було закінчене виконавцем у зв`язку зі смертю боржника, та виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання неправомірних дії державного виконавця, які полягали у передчасному винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження.

Оскільки судом встановлено, що виконавче провадження було закінчене виконавцем у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, суд дійшов висновку про необхідність визнати неправомірні дії державного виконавця, які полягали у передчасному винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження через невжиття заходів з встановлення можливого правонаступництва боржника, та відповідно про необхідність визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження у виконавчому провадженні.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що в цій частині вимог скарга підлягає до задоволення.

Щодо вимоги заявника про зобов`язання старшого державного виконавця Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Микульця Н.I. вчинити всі можливі дії для встановлення правонаступників ОСОБА_2 , то слід вказати на те, що:

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII (із змінами і доповненнями) "Про виконавче провадження" (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом пунктів 1, 3 частини другої вказаної статті Закону виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Згідно з ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що обов`язок виконавця відновити виконавче провадження після скасування судом постанови про закінчення виконавчого провадження прямо передбачено законом та відповідно на теперішній час право стягувача в цій частині виконавцем не порушено, суд дійшов висновку про те, що вимога заявника про зобов`язання виконавця до вчинення дій з встановлення правонаступників ОСОБА_2 є передчасною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 260,447-453 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу представника Кредитної спілки «Альянс Україна» Солдатової Н.І. на дії державного виконавця Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Микульця Н.І., заінтересована особа: ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Микульця Н.I., щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 09.06.2025 року ВП № 74466891, без встановлення правонаступників Боржника, неправомірними.

Скасувати постанову ВП № 74466891 від 09.06.2025 року старшого державного виконавця Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Микульця Н.I. «Про закінчення виконавчого провадження».

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Бедьо В.І.