УХВАЛА

03.07.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючої судді Біднини О.В.,

за участі секретаря судового засідання Савчук В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі подання приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Шевченко Марини Сергіївни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , АТ КБ «Універсал Банк», ОСОБА_2 про виділення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

22.05.2025 року приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Шевченко М.С. звернулася до суду із поданням, в якому просить визначити частку боржника ОСОБА_1 у нерухомому майні земельній ділянці загальною площею 0,0630 га, кадастровий номер :05:000:1039, яка розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с.т. «Зарево» у розмірі 1/2 частини. В обґрунтування подання приватний виконавець зазначила, що в неї на виконанні перебуває виконавче провадження № 75718613 з примусового виконання виконавчого листа № 295/17523/23, виданого 18.06.2024 Богунським районним судом м. Житомира про стягнення з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19.08.2019 у розмірі 39 305,12 грн. та судового збору в сумі 2 684,00 грн. 06.08.2024 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 75718613. В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що боржнику на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.2021 належить на праві спільної сумісної власності подружжя, нерухоме майно земельна ділянка № НОМЕР_1 , загальною площею 0,0630 га, для ведення садівництва, кадастровий номер :05:000:1039, яка розташована за адресою: Житомирська обл., Житомирський р-н, с.т. «Зарево». Враховуючи те, що земельна ділянка знаходиться у спільній сумісній власності подружжя, виникла необхідність у визначенні частки майна боржника.

В судове засідання сторони та приватний виконавець не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, однак відповідно до ч. 2 ст. 443 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Суд, розглянувши подання, вивчивши й дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27.03.2024 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19.08.2019 у розмірі 39305,12 грн та судовий збір в сумі 2684,00 грн.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Шевченко Марини Сергіївни перебуває виконавче провадження ВП № 75718613 з примусового виконання виконавчого листа №295/17523/23 виданого 18.06.2024 Богунським районним судом м. Житомира про стягнення з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» () заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19.08.2019 у розмірі 39305,12 грн та судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Боржником за даним виконавчим документом визначено: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», 06.08.2024 виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №75718613.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що наявний актовий запис про шлюб №1642 від 14.09.2021.

З інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_1 , є власником земельної ділянки № НОМЕР_1 , розмір частки: 1/1, кадастровий номер: :05:000:1039, площа (га): 0.063, яка розташована за адресою: Житомирська обл., Житомирський р-н, с.т. «Зарево».

Право власності на зазначений об`єкт нерухомості у ОСОБА_1 , виникло 01.12.2021, тобто під час її перебування у шлюбі.

Вищевикладене свідчить про те, що земельна ділянка, кадастровий номер: :05:000:1039, площа (га): 0.063, була набута у шлюбі та є спільною сумісною власністю подружжя.

Станом на 22.05.2025 заборгованість за виконавчим провадженням № 75718613 з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження становить 46 692,64 грн.

В ході перевірки майнового стану встановлено відсутність у боржника грошових коштів, інших джерел доходу та рухомого майна, а також іншого нерухомого майна.

Таким чином, станом на 22.05.2025 у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, окрім як частку у спільній сумісній власності.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За правилом частини шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Порядок розгляду подання про визначення частки майна боржника у спільному майні передбачений статтею 443 ЦПК України, згідно з якою питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб.

Статтею 370 ЦК України також встановлено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Велика Палата Верховного Суду у пунктах 85, 87 постанови від 06 жовтня 2020 року у справі № 2-24/494-2009 (провадження № 12-4гс20) сформулювала правовий висновок, згідно з яким якщо боржнику разом з іншими особами належить майно на праві спільної власності, але частка боржника в праві власності не визначена, то наявність спору між співвласниками щодо розміру такої частки не може бути перешкодою для звернення стягнення на частку боржника, бо у світлі практики Європейського суду з прав людини це означало би порушення права на справедливий суд у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким поданням (позовною заявою) в порядку позовного провадження.

У постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 643/16464/17 (провадження № 61-4405) Верховний Суд, виходячи із обставин справи, вважав за можливе за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, визначивши ідеальну частку боржника у спільній сумісній власності.

Велика Палата Верховного Суду 15 січня 2020 року по справі № 367/6231/16-ц (ЄДРСРУ № 87393444) зазначила, що поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону про ВП 1999 (частина шоста статті 48Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена.

З урахуванням наявності суперечливих висновків судів касаційної інстанції, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі № 822/1154/16 (провадження № К/9901/8843/18) шляхом вказівки, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна;у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Отже, визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу із боржника, який немає іншого майна, на яке може бути звернено стягнення.

Визначення такої частки не призведе до звуження належних боржнику прав на майно, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі № 464/2227/17.

Зважаючи на зазначені норми вимог матеріального та процесуального закону та врахувавши право приватного виконавця на звернення до суду із поданням про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, яке передбачене ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 443 ЦПК України, суд дійшов висновку про правомірність вимог подання з врахуванням доведеності факту належності майна боржнику, яким він володіє з іншим співвласником.

Враховуючи те, що частки земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності боржника ОСОБА_1 та її чоловіка не визначені, виходячи з презумпції рівності часток у праві спільної сумісної власності подружжя, з огляду на те, що рішення суду залишається не виконаним і протягом тривалого часу з моменту набрання ним законної сили боржник не виконує і кошти не повертає, немає іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, а тому з метою виконання судового рішення слід вважати, що частки співвласників є рівними і одному із співвласників земельної ділянки, а саме боржнику ОСОБА_1 належить 1/2 частка земельної ділянки.

Встановивши, що на момент звернення приватного виконавця до суду із поданням про визначення частки майна боржника, земельна ділянка була набута у шлюбі та є спільною сумісною власністю подружжя, суд дійшов висновку про необхідність задоволення подання шляхом визначення частки у розмірі 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер: :05:000:1039, площа (га): 0.063 у праві спільної сумісної власності подружжя.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-260, 353, 354, 443 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Шевченко Марини Сергіївни - задовольнити.

Визначити розмір частки боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у спільній сумісній власності подружжя, а саме: 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер: :05:000:1039, загальною площею 0.063 га, яка розташована за адресою: Житомирська обл., Житомирський р-н, с.т. «Зарево».

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя О.В. Біднина