Справа № 555/948/25
Номер провадження 2-др/555/10/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" липня 2025 р. м.Березне
Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої судді - Мельничук Н. В.
за участю секретаря судового засідання Стасюк І. Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м.Березне заяву представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Середи Оксани Валеріївни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -
У провадженні Березнівського районного суду Рівненської області перебувала цивільна справа №555/948/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 16 червня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено. Визнано спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок загальною площею 138,1 кв. м та житловою площею 75,8 кв. м, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,1498 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :01:003:0099, за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,1498 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :01:003:0099, за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1498 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :01:003:0099, за адресою: АДРЕСА_1 .

04 липня 2025 року до Березнівського районного суду Рівненської області звернулася представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Середа О.В. із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат, які складаються з витрат понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Вказує, що згідно із пунктом 4.2. Договору, загальна вартість послуг, що надаються Виконавцем за умовами даного Договору розраховується на підставі погодинної вартості роботи адвоката і становить 1 500,00 ( одна тисяча п`ятсот гривень ) грн. 00 коп. за одну годину роботи за вчинення Адвокатом дій, передбачених у пункті 2.2.3. Договору та 1 500,00 (одна тисяча п`ятсот гривень) грн за участь адвоката в одному судовому засіданні та виходячи із фактичного обсягу наданих послуг. Фактичний обсяг наданих послуг визначається Сторонами в Актах надання послуг. Як визначено пунктом 4.4. Договору, оплата вартості наданих послуг здійснюється Клієнтом шляхом остаточного розрахунку згідно Акту надання послуг виходячи із фактичного обсягу наданих послуг, у трьохденний строк з дня набрання законної сили рішенням Березнівського районного суду в цивільній справі. Відповідно до Звіту про фактично надані послуги до Договору про надання правничої допомоги та представництво інтересів, адвокатом Середою О.В. надано наступну правничу допомогу, а саме: проведено юридичний аналіз, надано консультацію клієнту та розроблено загальну стратегію ведення цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя; опрацьовано судову практику в судових спорах щодо поділу майна подружжя; проведено збір доказів, отримано звіт про оцінку майна №18-250401-012 від 01 квітня 2025 року та звіту про грошову оцінку земельної ділянки №18-250401 016; підготовлено позовну заяву про поділ майна подружжя; підготовлено клопотання про зменшення розміру судового збору. Таким чином, відповідно до пункту 4.3. Договору фактичні витрати на професійну правничу допомогу, які пов`язані із розглядом справи №555/948/25, з врахуванням знижки, складають 10 000,00 грн (7,00 год х 1 500,00 грн). У заяві просить постановити додаткове рішення яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати, які складаються з витрат понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень.

Відповідно до ч.3 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З метою ухвалення додаткового рішення та вирішення питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд викликав сторони в судове засідання.

Відповідно до положень ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

В судове засідання позивач та її представник не з"явилися.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).

При розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Згідно пункту 25 постанови Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі №280/2635/20 зауважено, що: «Судова колегія зазначає, що КАС України (та відповідно, ЦПК України) у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.»

У матеріалах справи міститься договір про надання правничої допомоги та представництва інтересів від 18.03.2025 року, ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 , акт про фактично надані послуги до Договору пронадання правничої допомоги та представництво інтересів від 18.03.2025 року за період 18.03.2025 16.06.2025, акт надання послуг №б/н від 16.06.2025 року (надання послуг за договором від 18.03.2025 року, к-ть 7 год, вартість 1500 , сума 10 500 грн., знижка 500 грн., загальна вартість робіт (послуг ) склала 10 000 гривень).

Згідно із ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано до суду: договір про надання правничої допомоги та представництва інтересів від 18.03.2025 року, ордер на надання правничої допомоги Мороз Наталії Григорівні, акт про фактично надані послуги до Договору пронадання правничої допомоги та представництво інтересів від 18.03.2025 року за період 18.03.2025 16.06.2025, акт надання послуг №б/н від 16.06.2025 року.

У постанові Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №756/2114/17 «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі №362/3912/18 (провадження № 61-15005св 19) та від 30 вересня 2020 року в справі №201/14495/16-ц (провадження № 61 -22962св 19) викладено правовий висновок про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що наявні у матеріалах справи: договір про надання правничої допомоги та представництва інтересів від 18.03.2025 року, ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 , акт про фактично надані послуги до Договору про надання правничої допомоги та представництво інтересів від 18.03.2025 року за період 18.03.2025 16.06.2025, акт надання послуг №б/н від 16.06.2025 року є достатньою підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу, однак із врахуванням положень ст.137 ЦПК України.

Слід зазначити, що судова практика сформувала широкий перелік доказів, які можуть слугувати підтвердженням заявленого розміру витрат. Такими доказами можуть бути: договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт, протокол наданих послуг, рахунки на оплату, банківські документи про оплату послуг, даний перелік не є вичерпним.

Враховуючи вищевикладене та встановлений ст. 12, 13 ЦПК України принцип змагальності сторін та диспозитивність, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким вирішити питання про судові витрати та стягнути з відповідача на користь позивача 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Середи Оксани Валеріївни про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Ухвалити по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати , пов`язані з надання професійної правничої допомоги в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: Мельничук Н. В.