КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/6389/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Мерзлий Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

секретар Тіткова І.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Волкова Сергія Анатолійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 березня 2025 року, ухваленого в м. Ірпінь в складі судді Мерзлого Л.В., повний текст якого складений 19 березня 2025 року, в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності,-

в с т а н о в и в:

В жовтні 2014 року ОСОБА_9 звернулась з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Гостомельської селищної ради Київської області про поділ житлового будинку в натурі як об`єкта права спільної часткової власності, про припинення права власності на частку у спільному майні. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла. Ухвалою Ірпіпського міського суду Київської області від 22 грудня 2021 року до участі у справі було залучено правонаступника ОСОБА_9 - ОСОБА_2 . В жовтні 2024 року ОСОБА_2 змінила предмет позову та подала позовну заяву в новій редакції. В обґрунтування позову зазначала, що на підставі договору купівлі-продажу від 09 травня 1958 року, укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , ОСОБА_9 стала власницею 1/6 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на відповідну частину домоволодіння було зареєстровано за ОСОБА_9 в установленому порядку. Іншими співвласниками вказаного житлового будинку були ОСОБА_1 якій належить 1/24 частки, ОСОБА_7 , якому належить 1/8 частки, ОСОБА_8 , якому належить 1/12 частки, ОСОБА_3 , якій належить 1/6 частка, ОСОБА_4 , якому належить 1/6 частки, ОСОБА_5 , якій належить 1/6 частки, та ОСОБА_6 , якому належить 1/12 частки. ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак, спадкова справа після його смерті не заводилась. Правонаступником його майна є територіальна громада селища Гостомель. ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Правонаступником його майна була дружина ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина після смерті ОСОБА_12 не відкривалась, а тому правонаступником її майна є також територіальна громада селища Гостомель. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 померла її донька ОСОБА_10 отримала свідоцтво про право на спадщину, але не зареєструвала його в установленому порядку. Вона звернулась до співвласників будинку з пропозицією укласти договір про поділ в натурі житлового будинку та земельної ділянки як об`єктів права спільної часткової власності. Її пропозиція була залишена без розгляду. Зазначає, що у 1993 році з метою покращення житлових умов ОСОБА_9 на сім`ю надавалась двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Належна ОСОБА_9 частина будинку ніколи не переходила на баланс Гостомельської селищної ради та власниця ніколи не мала наміру її продавати. Скориставшись станом здоров`я, віком та тимчасовою відсутністю ОСОБА_9 , співвласник ОСОБА_1 захопила частку її будинку. На вимогу звільнити частину будинку ОСОБА_1 не відреагувала, а натомість звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на частину будинку ОСОБА_9 за набувальною давністю, в задоволенні якого було відмовлено. ОСОБА_9 також зверталась до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, але у позову було відмовлено через те, що будинок в натурі не поділений та не відомо, які приміщення ким займаються. Позивачка зазначає, що між власниками вже склався порядок користування будинком і кожен займає відокремлену квартиру. ОСОБА_9 купила та користувалась квартирою АДРЕСА_3 (коридор) площею 6,2 кв.м.; 2-2 (кухня) площею 7,9 кв.м; 2-3 (житлова) площею 12,7 кв.м; 2-4 (житлова) площею 13,7 кв.м.26 вересня 2023 року інженером з інвентаризації нерухомого майна відділу архітектури та інвентаризації ТОВ «Підприємства Агрофон» було складено висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

Позивачка ОСОБА_2 просила виділити їй 1/6 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 2-1 (коридор) площею 6,2 кв.м.; 2-2 (кухня) площею 7,9 кв.м; 2-3 (житлова) площею 12,7 кв.м; 2-4 (житлова) площею 13,7 кв.м.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12 березня 2025 року позов ОСОБА_2 задоволено. Виділено ОСОБА_2 1/6 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 2-1 (коридор) площею 6,2 кв.м.; 2-2 (кухня) площею 7,9 кв.м; 2-3 (житлова) площею 12,7 кв.м; 2-4 (житлова) площею 13,7 кв.м.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 . Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про розгляд справи та не отримувала копії уточненої позовної заяви. Суд першої інстанції фактично розглянув справу із зазначенням відповідачами померлих осіб та ухвалив рішення щодо виділу частки із спільного майна, не залучивши до участі в справі їх правонаступників. Вирішуючи спір, суд не встановив, якими приміщеннями спірного будинку користується кожний із співвласників. Відповідно до складеного 30 листопада 2020 року технічного паспорту на спірний будинокйого площа складає 259 кв.м. Ввідповідно до експлікації приміщень спірного будинку загальна площа приміщень складає 194,4 кв.м., житлова площа - 95,1 кв.м. Дозвільні документи на проведення будівельних робіт на площі 36,1 кв.м. не надавалися. Відповідно до довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 20 листопада 2020 року загальна площа спірного будинку складає 194,4 кв.м., житлова площа спірного будинку - 95,1 кв.м. Житлова площа по спірному будинку зменшена на 55,1 кв. метрів за рахунок знесення частини будинку. На прибудову ліг. «а9», прибудову ліг. «а11» дозвільні документи на проведення будівельних робіт не надавалися. Прибудова за літ. «а11» складається із приміщень 2-6, 2-7, 2-8, загальною площею 14,9 кв. м., прибудова літ. «а9» складається із приміщень 1-6,1-7,1-8,1-9 загальною площею 21,2 кв. м., які є самочинно збудованими. Відповідно до ст.ст. 364, 367 ЦК України самочинно збудоване нерухоме майно не може бути предметом поділу. Також зазначає, що суд безпідставно поклав в основу рішення наданий позивачкою висновок технічної можливості виділу в натурі частки об`єкта нерухомого майна від 26 вересня 2023 року № 409, оскільки він був виданий ОСОБА_13 , яка померла. Зазначена у ньому загальна площа буднику 181,5 кв.м., житлова площа по будинку 96,4 кв.м. не узгоджується із даними, які містяться у технічній документації на спірний будинок. У переліку приміщень буднику у висновку зазначені самочинно збудовані приміщення. У висновку по суті не зазначено про можливість виділити у спірному будинку саме приміщення 2-1 (коридор) площею 6,2 кв.м.; 2-2(кухня) площею 7,9 кв. м; 2-3(житлова) площею 12,7 кв. м.; 2-4(житлова) площею 13.7 кв.м., які відповідають 1/6 частці спірного будинку. Крім того, якщо виходити із площі спірного буднику разом з самочинно збудованими приміщеннями - 194,4 кв. м., виділення судом першої інстанції позивачці 40,5 кв. метрів жодним чином не відповідає 1/6 частці спірного будинку.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Позивачка ОСОБА_2 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до дубліката договору від 09 травня 1958 року, ОСОБА_11 продала, а ОСОБА_9 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , купила належну ОСОБА_11 1/6 частину домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_4 та складається в цілому з одноповерхового будинку на 8 кімнат, 5 кухонь, 5 кладових, 2 тамбури, 6 сіней та 5 сараїв, розташованих на ділянці садибної землі. Відповідно до вказаного договору 1/6 частина домоволодіння належала продавцеві ОСОБА_11 на підставі свідоцтва, виданого Гостомельською селищною Радою депутатів трудящих 19/ІУ-1951 та зареєстровано в органах інвентарбюро під №116 (а.с. 294 т. 3).

Згідно архівної справи за адресою: АДРЕСА_1 (раніше АДРЕСА_4 ) станом на 31 грудня 2012 року за ОСОБА_9 було зареєстровано право власності на 1/6 частину будинку на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Києво-Святошинською державною нотаріальною конторою від 09 травня 1958 року №2034.

Відповідно до копії технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 від 26 грудня 2011 року, ОСОБА_9 належить 1/6 частина вказаного будинку, ОСОБА_7 - 1/8 частини, ОСОБА_8 - 1/12 частини, ОСОБА_3 - 1/6 частини, ОСОБА_1 - 1/24 частини, ОСОБА_4 - 1/6 частини, ОСОБА_5 - 1/6 частини, ОСОБА_6 - 1/12 частини.

Обґрунтовуючи свої вимог щодо виділу 1/6 частини будинку в натурі, позивачка ОСОБА_2 надала копію висновку про технічну можливість виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 26 вересня 2023 №409, підготовленого інженером з інвентаризації нерухомого майна відділу архітектури та інвентаризації ТОВ «Підприємства Агрофон». У висновку зазначено, що за технічними показниками в об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 , може бути виділено об`єкт загальною площею 61,4 кв.м., житловою 39,0 кв.м. в межах 1/6 частини вказаного будинку (а.с. 293 т. 3).

Колегія суддів не може погодитись з рішенням суду про виділ ОСОБА_2 1/6 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 2-1 (коридор) площею 6,2 кв.м.; 2-2 (кухня) площею 7,9 кв.м; 2-3 (житлова) площею 12,7 кв.м; 2-4 (житлова) площею 13,7 кв.м.

Відповідно до положень ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 319 ЦК України власник на власний розсуд володіє, користується, розпоряджається своїм майном.

Відповідно до положень ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до частин першої, третьої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

За змістом положень ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України у спорах про поділ будинку або квартири в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок або квартири може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Виділ часток (поділ) будинку або квартири, що перебуває в спільній частковій власності, припиняє право часткової власності на такий будинок або квартиру, а тому, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку або квартири в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Такий правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц, від 27 травня 2020 року у справі № 173/1607/15-ц від 11 жовтня 2021 року, в справі № 450/2380/18 від 20 липня 2022 року.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Заявляючи вимоги про виділ в натурі 1/6 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 зазначала, що успадкувала відповідну частину будинку від ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_9 належала відповідна частина будинку на підставі договору купівлі-продажу від 09 травня 1958 року.

Як вбачається з матеріалів справи, Гостомельська селищна рада заперечувала проти позову ОСОБА_9 про поділ житлового будинку, посилаючись на те, що рішенням виконкому Ірпінської міської ради народних депутатів №9/3 від 26 січня 1987року спірний будинок АДРЕСА_1 визнано таким, що не відповідає санітарно-технічним вимогам. Рішенням Гостомельської селищної ради №119 від 16 грудня 1992 року ОСОБА_9 , якій на праві власності належала 1/6 частина будинку, була виділена двокімнатна квартира на сім`ю із 5 чоловік з припиненням її власності у будинку. В 1993 році ОСОБА_9 з членами сім`ї виселилась з кв. АДРЕСА_5 та вселилась в нове житло по АДРЕСА_6 .

Відхиляючи вказані доводи Гостомельської селищної ради, суд першої інстанції виходив з того, що до матеріалів справи не долучено рішення Гостомельської селищної ради №119 від 16 грудня 1992 року, яким припинено право власності ОСОБА_9 на 1/6 частину спірного будинку.

Проте ОСОБА_2 не спростовувала прийняття Гостомельською селищною радою вказаного рішення та отримання ОСОБА_9 у власність на підставі вказаного рішення іншого житла, що виключає можливість задоволення вимог про виділ 1/6 частини спірного будинку. Залишення за ОСОБА_9 реєстрації права на 1/6 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 , саме по собі не є підтвердженням збереження за нею права власності на відповідну частину будинку.

Крім того, заявляючи вимоги про виділення їй 1/6 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 2-1 (коридор) площею 6,2 кв.м.; 2-2 (кухня) площею 7,9 кв.м; 2-3 (житлова) площею 12,7 кв.м; 2-4 (житлова) площею 13,7 кв.м., ОСОБА_2 не визначила які приміщення вона просить виділити іншим співвласникам та кому саме, не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження можливості здійснення поділу будинку, внаслідок якого співвласникам могли бути виділені приміщення, що складають окремі об`єкти права власності з урахуванням їх часток.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з копії висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 26 вересня 2023 року №409, підготовленого інженером з інвентаризації нерухомого майна відділу архітектури та інвентаризації ТОВ «Підприємства Агрофон», в якому зазначено, що за технічними показниками в об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 , може бути виділено об`єкт загальною площею 61,4 кв.м., житловою 39,0 кв.м. в межах 1/6 частини вказаного будинку. Проте вказаний висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 26 вересня 2023 року №409, не є належним доказом можливості виділення частки, що належала ОСОБА_9 та поділу будинку в натурі між співвласниками. Він не містить описової частини, з якого можна було б встановити з чого саме виходила особа, яка його склала, та які саме приміщення підлягають виділенню ОСОБА_9 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , та іншим співвласникам у відповідності до їх часток.

Зазначена у висновку загальна площа буднику 181,5 кв.м., житлова площа по будинку 96,4 кв.м. не узгоджується із даними технічної документації на спірний будинок. Згідно довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 20 листопада 2020 року загальна площа спірного будинку складає 194,4 кв.м., житлова площа спірного будинку - 95,1 кв.м. При цьому житлова площа по будинку була зменшена на 55,1 кв. метрів за рахунок знесення частини будинку, окрім того, на прибудову ліг. «а9», при будову ліг. «а11» дозвільні документи на проведення будівельних робіт не надавалися, що вказує на наявність самочинного будівництва.

У висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 26 вересня 2023 року №409 зазначено, що загальна площа будинку становить 181,5 кв.м., тоді як в кінці висновку зазначено про можливість утворити окремий об`єкт, загальною площею 61,4 кв.м., що не відповідає 1/6 частині. Судом першої інстанції також виділив ОСОБА_2 приміщення в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 2-1 (коридор) площею 6,2 кв.м.; 2-2 (кухня) площею 7,9 кв.м; 2-3 (житлова) площею 12,7 кв.м; 2-4 (житлова) площею 13,7 кв.м., що в сукупності складає 40,5 кв.м. та є більшим, ніж 1/6 частина від зазначеній у висновку загальної площі будинку.

Вирішення питання наявності можливості виділу частки у нерухомому майні, що перебуває у спільній частковій власності, та поділу нерухомого майна між співвласниками в натурі потребує спеціальних знань. Позивачка ОСОБА_2 не надала суду відповідного висновку експерта, а також не порушувала питання про призначення експертизи перед судом.

Враховуючи викладене, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , та виділення їй 1/6 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 2-1 (коридор) площею 6,2 кв.м.; 2-2 (кухня) площею 7,9 кв.м; 2-3 (житлова) площею 12,7 кв.м; 2-4 (житлова) площею 13,7 кв.м. Помилкове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 березня 2025 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові ОСОБА_2 .

Згідно з ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ,виходячи із ставок судового збору, що були передбачені Законом України «Про судовий збір», підлягає стягненню 730,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Волкова Сергія Анатолійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 730,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 липня 2025 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.