Справа № 550/373/25
Провадження № 2/550/231/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2025 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Литвин В.В.,

за участю секретаря судового засідання Томас Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду в селищі Чутове цивільну справу

за позовом заступника керівника Диканської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області

до ОСОБА_1

про конфіскацію земельної ділянки,

Учасники справи:

прокурор Пластун С.В.,

позивач представник ОСОБА_2 ,

відповідач не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадаструу Полтавській області про конфіскацію у власність держави земельної ділянки кадастровий номер :00:004:0246, розташованої на території Скороходівської територіальної громади Полтавського району та належить на праві приватної власності відповідачу - громадянину російської федерації ОСОБА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що відповідач, який є громадянином російської федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.04.2008 № 641 набув право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :00:004:0246 площею 1,6100 га, розташовану на території Скороходівської територіальної громади Полтавського району(колишня Артемівська селищна рада).

Право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 941577, виданим 17.11.2012.

Вказана земельна ділянка 17.11.2012 зареєстрована у Державному земельному кадастрі.

При цьому, з відомостей Державного земельного кадастру та свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що відповідач станом на дату набуття права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:004:0246 був громадянином російської федерації та проживав в російській федерації в місті Надим.

Успадкована відповідачем земельна ділянка не відчужена у терміни, визначені ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України, що призвело до порушення вимог земельного законодавства та стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Хоменка Д.Є. від 27.03.2025 було відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 29.04.2025, визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

У зв`язку із закінченням повноважень судді Хоменка Д.Є. згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2025 справу передано для розгляду судді Литвин В.В.

Ухвалою судді Литвин В.В. від 05.05.2025 справу прийнято до провадження, призначено підготовче засідання на 23.05.2025, відповідача повідомлено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвалою від 23.05.2025 підготовче засідання було відкладено на 13.06.2025.

Ухвалою від 13.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.07.2025 о 09:30 год.

07.04.2025 Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області надало додаткові пояснення, в яких просило позов прокурора задовольнити (а.с.97-103).

Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, час і дату судового засідання повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив його задовольнити.

Представник позивача, який взяв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, також підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, керуючись своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином російської федерації, що підтверджується паспортом іноземця номер НОМЕР_1 , виданим Управлінням внутрішніх справ міста Надим і Надимського району Ямало-Ненецького автономного округу 25.12.2004 (а.с. 43).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.04.2008 № 641 ОСОБА_1 прийняв у спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :00:004:0246 площею 1,6100 га, розташовану на території Скороходівської територіальної громади Полтавського району (колишня Артемівська селищна рада) (а.с. 21).

Право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 941577, виданим 17.11.2012 та зареєстрованим за № 001089 17.12.2012 (а.с. 24, 135).

Вказана земельна ділянка 17.11.2012 зареєстрована у Державному земельному кадастрі.

При цьому, з відомостей Державного земельного кадастру та свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що відповідач станом на дату набуття права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:004:0246 був громадянином російської федерації та проживав в російській федерації в місті Надим.

З інформації Управління ДМС України в Полтавській області від 28.02.2025 № 51/3-1131ВИХ-25 відомостей про наявність у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянства України, оформлення набуття громадянства України документування паспортом громадянина України та паспортом громадянина України за кордон не встановлено.

Таким чином, громадянин російської федерації ОСОБА_1 в порядку спадкування 04.04.2008 набув право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, однак, протягом року не виконав покладений на нього чинним законодавством України обов`язок щодо відчуження земельної ділянки та залишається її власником дотепер.

Відповідно достатті 3 Земельного кодексу України (далі ЗК України) земельні відносини регулюютьсяКонституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (ст.14 Конституції України).

Відповідно дост. 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються накатегорії, одною з яких єземлі сільськогосподарського призначення.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. Частина п`ятавказаної норми передбачає, щонабуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 130 ЗК України визначено, що набувати право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення можуть: а) громадяни України; б) юридичні особи України, створені і зареєстровані за законодавством України, учасниками (акціонерами, членами) яких є лише громадяни України та/або держава, та/або територіальні громади; в) територіальні громади; г) держава.

Згідно із частиною другою статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності (ч. 2). Іноземці та особи без громадянств можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини (ч. 3). Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню (ч. 4).

Згідно зі ст. 140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; ґ) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; д) конфіскація за рішенням суду; е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом; є) примусове вилучення земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності.

Примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б) неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров`ю населення) в строки, встановлені приписами органів, що здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель; в) конфіскації земельної ділянки; г) примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності; ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов`язаннях власника цієї земельної ділянки; ґ-1) примусового звернення стягнень на право емфітевзису, суперфіцію за зобов`язаннями особи, яка використовує земельну ділянку на такому праві. (ст. 143 ЗК України).

За змістом ч.ч. 1, 2, 4 ст. 145 ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права.У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.

Аналіз наведених норм права у їх системному взаємозв`язку дає підстави для висновку про те, що якщо власник земельної ділянки відповідно до закону зобов`язаний відчужити її протягом певного строку, однак не виконав такого обов`язку, то орган, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, звертається до суду з позовом про конфіскацію вказаної земельної ділянки. За насідками розгляду такого позову суд ухвалює рішення про конфіскацію даної земельної ділянки або відмови у її конфіскації. Рішення суду про конфіскацію земельної ділянки в подальшому є підставою для продажу даної земельної ділянки на земельних торгах.

Відповідач порушив земельне законодавство України, а саме будучи особою, яка згідно з положеннями Земельного кодексу України не може набувати у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення (іноземцем), не здійснив її відчуження протягом одного року з моменту набуття права власності в порядку спадкування, у зв`язку цим наявні підстави для конфіскації у нього спірної земельної ділянки у власність держави.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позов обґрунтований, підтверджений належними та достовірними доказами та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись положеннями Конституції України, ст. 346 ЦК України, ст.ст. 3, 78, 81, 116, 140, 143, 145 ЗК України, ст. ст. 13, 76-81, 89, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов заступника керівника Диканської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки у власність держави задовольнити.

Конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області належну ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер :00:004:0246 площею 1,6100 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Скороходівської територіальної громади Полтавського району.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавської обласної прокуратури (36000, м. Полтава, вул. 1100 річчя Полтави, 7, р/р UA №0006160, банк ДКСУ м. Київ, , код класифікації видатків бюджету - 2800) 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Диканська окружна прокуратура Полтавської області, код ЄДРПОУ , адреса місцезнаходження: вул. Незалежності, 64а, селище Диканька, Полтавська область.

Позивач: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, , адреса місцезнаходження: вул. Затишна, 23, м. Полтава.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянин російської федерації, паспорт іноземця номер НОМЕР_1 , виданий управлінням внутрішніх справ міста Надим і Надимського району Ямало-Ненецького автономного округу 25.12.2004, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , російська федерація.

Суддя В.В. Литвин