Провадження № 2/947/2515/25
19.06.2025 року Київський районний суд м.Одеси в складі:
Головуючого - судді Луняченка В.О.,
за участю секретаря судового засідання Макаренко Г.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про захист прав споживачів,-
До Київського районного суду м.Одеси з позовом про захист прав споживачів звернулась ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 4430,00 гривень, з яких 3430,00 гривень вартість товару, 1000 гривень моральна шкода.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.
Ухвалою судді від 16.04.25 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи.
Учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки.
Позивач ОСОБА_1 повідомила суд про можливість розгляду справи за її відсутністю та можливості заочного розгляду справи, про що свідчить відповідна заява, яка міститься в матеріалах справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася. Завірена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 16.04.25 та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на підтверджену адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, відомості про що містяться в матеріалах справи. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили.
При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Таким чином, відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, однак, у встановлений судом строк відповідачем не було подано відзиву на позов, не було надано заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
За таких обставин, суд ухвалив розглянути справу в порядку заочного спрощеного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.
Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Станом на день звернення до суду, оплачений товар позивачу не відправлено, сплачені грошові кошти за товар не повернуто, при цьому, на теперішній час вищевказана інтернет-сторінка е видаленою, фото товару ( одягу) та дописи видалено, на повідомлення менеджери та/або власники сторінки не відповідають.
Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.
Так позивач покупець, здійснила оплату замовленого нею товару, тобто виконала умови договору купівлі- продажу, а відповідач, в свою чергу уникає зобов`язання з надання оплаченого товару, тим самим не виконує умови договору купівлі- продажу, визначені чинним законодавством.
Частинами 2,3ст.675 ЦК України передбачено, що договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.
Права та обов`язки споживачів визначені ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів». Зокрема, ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
У відповідності до ч.1ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.
В даному випадку продавець взагалі не передав товар.
Відповідно до ч. 1ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.
Частиною 2 ст.678 ЦК України визначено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.
Відповідно до ч.2 ст.679 ЦК України якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.
Згідно ч.1ст.680 ЦК України покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановленні цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення коштів за товар, нею не отриманий з вини відповідача у розмірі 3430,00 гривень є законними та такими, що підлягають задоволенню.
Вказані обставини відповідачем не спростовано, своїм правом брати участь у судовому засіданні з розгляд справи відповідач скористався на свій розсуд.
Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині, виходячи з наступного.
У відповідності до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Пунктом 5 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено право споживача під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
Відповідно до статті 16 Закону України «Про захист прав споживачів», шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відшкодовується відповідно до закону.
Частини 1 та 2 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлюють, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Статтею 6 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» передбачено, що потерпілий повинен довести: 1) наявність шкоди; 2) наявність дефекту в продукції; 3) наявність причинно-наслідкового зв`язку між дефектом в продукції та шкодою.
З урахуванням того, що судом при вирішенні справи встановлено та доведено факт порушення відповідачем прав споживача на отримання якісного товару, що на думку суду є достатньою та обгрунтованою підставою для відшкодування моральної шкоди, пов`язаної з порушенням права позивача.
Такий висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 26 вересня 2018 року у справі № 490/8831/15-ц.
Як випливає з роз`яснень, викладених у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно з пунктом 5 вказаної постанови при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» регламентує, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, Cabales and Balkandali v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.
Оцінюючи наведені позивачем доводи, а також надані докази, суд враховує той факт, що ОСОБА_1 зазнала певних незручностей через нерозв`язання спірної ситуації позасудовим способом, витрачанням свого особистого часу на звернення до суду, у зв`язку з неможливістю негайно захистити порушене право споживача, що певною мірою негативно позначилося на її психологічному та фізичному стані та призвело до моральних страждань з вини відповідача, позивач вимушена була здійснити зміни у своїх повсякденних планах та відчувати хвилювання, чим було зумовлено її моральні страждання.
Надаючи оцінку спричиненій позивачу моральній шкоді, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає що співмірною та достатньою компенсацією моральних страждань ОСОБА_1 буде стягнення з відповідача в рахунок погашення спричиненої моральної шкоди 1000 грн.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, на підставі ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273, 280-289,354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про захист прав споживачів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ) грошові кошти у розмірі 4430,00( чотири тисячі чотириста тридцять грн.. 00 коп.) гривень, з яких 3430,00 гривень вартість товару, 1000 гривень моральна шкода.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 АДРЕСА_1 ) на користь Держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.
Повне рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.
Заочне рішення може бути переглянуто Київським районним судом м.Одеси за заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після отримання копії рішення відповідачем та - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 30.06.25.
Суддя: В. О. Луняченко