Справа № 522/712/25
Провадження 2/522/3442/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

03 липня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Зелінська К.Ю.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та скасування державної реєстрації права власності

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Теплицька Д.І. звернулась до суду із позовом до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом.

Позов мотивований тим, що 29 листопада 2017 року, Позивачу ОСОБА_1 , видано свідоцтво про право на спадщину за законом, державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Дацковою Ф.А., за спадковою справою № 117/2009, та зареєстровано в реєстрі за № 5-661, відповідно якого Позивач ОСОБА_1 , після смерті його матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , успадкував земельну ділянку площею 0,1713 гектарів, у тому числі за земельними угіддями, гектарів: рілля 0,0578 га; багаторічні насадження 0,0348 га; землі під житловою забудовою 0,0243 га; землі під житловою забудовою 0,0021 га; землі під житловою забудовою 0,0523 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за кадастровим номером :02:001:0579.

Позивачем виявлено невідповідність кадастрового номеру земельної ділянки № :02:001:0579 та адреси - АДРЕСА_1 , що зазначено в свідоцтві про право на спадщину за законом від 29.11.2017 року, оскільки згідно Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0579 належить ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після смерті якого, заявник також прийняв спадщину шляхом звернення 26.02.2016 року до Шостої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого заведена спадкова справа № 101/2016.

Спадкодавцеві ОСОБА_4 на час її смерті належала земельна ділянка, що розташована в АДРЕСА_1 , за кадастровим номером :02:001:0578, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 069946, виданого Іллінською сільською радою 04 липня 2000 року, на підставі рішення сесії Іллінської сільської раді народних депутатів від 24 грудня 1999 року за № 21-ХХІІІ, зареєстрованого Іллінською сільською радою в Книзі записів держаних актів на право приватної власності на землю за № 755 від 04 липня 2000 року, та зареєстрована відділом у Біляївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеський області 02.11.2017 року.

У свідоцтві про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Дацковою Ф.А. 29.11.2017 року, за реєстровим № 5-661, згідно якого Позивач успадкував майно після смерті своєї матері ОСОБА_4 та вказані дані земельної ділянки належної ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованої в АДРЕСА_1 за кадастровим номером :02:001:0579, внаслідок чого існує невідповідність даних земельної ділянки, що перешкоджає Позивачу здійснити державну реєстрацію права власності на успадковане майно та оформити належним чином спадкове майно після смерті ОСОБА_3 .

Позивач звернувся до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі та 16.12.2024 року за № 3169с/02-14, на звернення надано повідомлення про допущену помилку нотаріусом у свідоцтві про право на спадщину, за якою спадкове майно, що належало ОСОБА_3 , було видано в спадковій справі після смерті ОСОБА_4 . У зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину з одночасним здійсненням державної реєстрації прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, нотаріусом самостійно без рішення суду неможливо виправити помилку та здійснити виправлення державної реєстрації прав.

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом та скасування державної реєстрації права власності.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана судді Науменко А.В.

17.01.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

18.03.2025 року, за клопотанням представника позивача Теплицької Д.І. винесено ухвалу про витребування копії матеріалів нотаріальних спадкових справ: № 117/09 ,щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 ; № 101/2016, щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , які зберігаються у Приморській державній нотаріальній конторі в м.Одеса, за місцем розташування нотаріальної контори: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, будинок 19-Б.

13.05.2025 року, за заявою представника позивача адвоката Теплицької Д.І., замінено первісного відповідача Одеську міську Раду та залучено належного відповідача Приморську державну нотаріальну контору в м.Одесі.

03.06.2025 року представником позивача адвокатом Теплицькою Д.І., надано до суду заяву про уточнення позовних вимог, із заміною відповідача на Приморську державну нотаріальну контору в м.Одесі.

Представник позивача адвокат Теплицька Д.І. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідач Приморська державна нотаріальна контора в м.Одесі, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, задоволення позовних вимог залишає на розсуд суду.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст.76, ч.1, 2 ст.77, ст.ст.79 і 80 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Крім цього, ч.4 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції, 07 березня 2008 року, актовий запис №2245.

Так, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 069946 від 04.07.2000 року, ОСОБА_4 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1701 га, яка розташована на території АДРЕСА_2 , для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель /присадибна ділянка /, земельну ділянку видано на підставі рішення сесії Іллінської сільської ради народних депутатів від 24.12.1999 № 21-ХХІІІ.

Відповідно до Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 22.04.2024, земельна ділянка належить ОСОБА_4 на підставі Державного акту землю серії ІV-ОД № 069946 від 04.07.2000 року яка розташована (адміністративна территоріальна одиниця) АДРЕСА_1 , площею 0,1701 га, із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель (присадибна ділянка) за кадастровим номером :02:001:0578.

Таким чином, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 , залишилося спадкове майно, зокрема, земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0578.

Разом з тим, згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом серія та номер бланку НМХ 469002, зареєстровано в реєстрі № 5-661 від 29.11.2017, виданого державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Дацковою Ф.А., ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 0,1713 га, розташованої на території АДРЕСА_1 , належної спадкодавцю ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІV-ОД № 069946 від 04.07.2000 року, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0579.

Державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Дацковою Ф.А, видано правовстановлюючий документ та зареєстровано право власності на майно, яке на момент смерті спадкодавця не належало ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме допущено помилки в зазначенні кадастрового номера земельної ділянки зазначено :02:001:0579, замість :02:001:0578, та адреси зазначено АДРЕСА_1 , замість АДРЕСА_1 .

Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 069936, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1713 га, яка розташована на території АДРЕСА_2 , для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель /присадибна ділянка /, земельну ділянку видано на підставі рішення сесії Іллінської сільської ради народних депутатів від 24.12.1999 № 20-ХХІІІ та зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 756.

Відповідно до листа Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса від 16.12.2024 року при огляді спадкової справи №117/09 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , встановлено помилку, а саме невідповідність даних щодо документу, який підтверджує право власності спадкодавця, та відомостями зазначеними в свідоцтві про право на спадщину, виданого 29 листопада 2017 року за реєстровим № 5-661 ОСОБА_5 державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори, на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0579: згідно свідоцтва про право на спадщину власником є ОСОБА_4 ; згідно витягу з ДЗК № НВ-017 від 02.11.2017 року, на земельну ділянку із зазначеним кадастровим номером власником є ОСОБА_3 . Також на звернення Позивача надано повідомлення про неможливість виправлення помилок у зв`язку із звільненням с посади державного нотаріуса ОСОБА_5 , та рекомендовано звернутися до суду із відповідною позивною заявою.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Дані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Згідно статті 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, який воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

У постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18) від 14 травня 2018 року у справі № 296/10637/15ц (провадження № 61-2448св18) та від 23 вересня 2020 року у справі №742/740/17 (провадження №61-23св18) викладено правові висновки, відповідно до яких свідоцтво про право на спадщину може бути визнане недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави на набуття права на спадкування, але і за інших підстав, установлених законом. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути права на спадкування утримання, спорідненість, заповіт; у випадку коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, включення майна до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини, тощо

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 судам роз`яснено, що відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачою свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним лише за рішенням суду.

У постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2- 1316/2227/11, від 14 травня 2018 року у справі № 296/10637/15-ц, від 23 вересня 2020 року у справі № 742/740/17 викладено правові висновки, відповідно до яких свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Так, спадкове право характеризується цілою низкою спеціальних способів захисту прав та інтересів судом. Серед таких способів захисту у ст. 1301 ЦК України відокремлено визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним.

Свідоцтво про право на спадщину - це правовстановлюючий документ, що посвідчує виникнення у спадкоємця права власності на спадкове майно. Видачею свідоцтва про право на спадщину завершується процес оформлення спадкових прав.

Аналізуючи факти та вищезазначені обставини, судом встановлено, що державний нотаріус Шостої одеської державної нотаріальної контори Дацкова Ф.А. у свідоцтві про право на спадщину за законом видане 29 листопада 2017 року, за реєстровим № 5-661, включив майно, яке не належало спадкодавцю ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позов представника позивача адвоката Теплицької Д.І. є обґрунтований, а отже таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 1216-1218, 1220, 1261, 1301 ЦК України та ст.ст. 13, 76, 89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та скасування державної реєстрації права власності задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 29.11.2017 року державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Дацковою Ф.А., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , в спадковій справі № 117/2009, зареєстроване в реєстрі № 5-661, серія та номер бланку НМХ 469002.

Скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0579 площею 0,1713 га, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис про право власності № 23635469 від 29.11.2017 року, припинивши за ОСОБА_1 право власності на зазначену земельну ділянку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст рішення виготовлений 08.07.2025 року.

Суддя А.В. Науменко

03.07.25