Справа № 216/7011/24
провадження 2/216/825/25
РІШЕННЯ

іменем України

04 липня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Цимбалістенко О.В.,

секретаря судового засідання Радочин Д.С.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (далі - ТОВ «Санфорд Капітал») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

У жовтні 2024 року ТОВ «Санфорд Капітал» через систему «Електронний суд» звернулось до з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних, складає 22476,30 грн. та понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 2422,40 грн. та правничу допомогу в розмірі 5200,00 грн.

Як на підставу позовних вимог позивачем вказано, що 20.12.2018 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі АТ «Ідея Банк») та ОСОБА_1 укладено угоду №С-409-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки.

Пунктом 3 Угоди визначено, що Банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах:

- максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн.;

- ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 7000,00 грн.;

- процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48.00% річних;

- розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється згідно з тарифами Банку та ДКБО;

- діє індивідуальний порядок внесення суми Обов`язкового мінімального платежу (ОМП), за яким Розрахунковою датою є число кожного календарного місяця, яке відповідає числу дня оформлення договору;

- днем сплати ОМП за попередній Розрахунковий період є останній операційний день Платіжного періоду.

Банк свої зобов`язання виконав повністю, відкривши позичальнику поточний рахунок у валюті гривня та давши останньому можливість користування кредитними коштами в сумі 200000,00 грн. в межах кредитного ліміту, що відображено у виписці по рахунку.

Однак, відповідач взяті грошові зобов`язання не виконав внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 22476,36 грн., що складається із: заборгованості по основним боргом (тілом кредиту) в розмірі 6982,09 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 10936,92 грн.

16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (далі - ТОВ «ФК «СОНАТІ») був укладений договір факторингу №16/11-23. За цим договором ТОВ «ФК «СОНАТІ» набуло права вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до ОСОБА_1 за Угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки.

29.12.2023 між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу №29/12-23. За цим договором ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права вимоги до Боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до ОСОБА_1 за Угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки .

Всі нарахування, що відбувалися до дати отримання ТОВ «Санфорд Капітал» права грошової вимоги, здійснювалося безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги - 16.11.2023.

Посилаючись на наведені обставини та те, що відповідач не погасив заборгованість добровільно, позивач, як новий кредитор, звернувся до суду із зазначеним позовом.

Представник позивача, відповідно до ч. 1 ст. 276 ЦПК України, у позові просив здійснити розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлявся належним чином, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подав суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подав до суду відзив на позовну заяву.

У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи встановлено, що 20.12.2018 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки.

Відповідно до пункту 2 вказаної Угоди, Банк відкрив Клієнту поточний рахунок НОМЕР_1 у валюті гривні та випустив клієнту платіжну картку MasterCard World.

Пунктом 3 Угоди визначено, що Банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах:

- максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн.;

- ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 7000,00 грн.;

- процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48.00% річних;

- розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється згідно з тарифами Банку та ДКБО;

- діє індивідуальний порядок внесення суми Обов`язкового мінімального платежу (ОМП), за яким Розрахунковою датою є число кожного календарного місяця, яке відповідає числу дня оформлення договору;

- днем сплати ОМП за попередній Розрахунковий період є останній операційний день Платіжного періоду.

У пункту 6 угоди сторони погодились, що позовна давність за спорами, що випливають з Угоди, включаючи, але не обмежуючись відшкодуванням збитків, сплати неустойки (штрафів) тощо, становить 10 (десять) років.

Факт руху грошових коштів на картковому рахунку відповідача позивач підтвердив випискою за період з 22.12.2018 по 16.11.2023, сформованою АТ «Ідея Банк», яка відповідно до положеньстатті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженогопостановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, є первинним документом, який підтверджує здійснені по банківському рахунку операції.

З виписки вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти та користувався ними для задоволення власних потреб та здійснював погашення заборгованості.

Довідкою розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №С-409-0 від 20.12.2018. складеною АТ «Ідея Банк» підтверджується. що станом на 16.11.2023 загальний розмір заборгованості становить 17919,01 грн., з яких заборгованість за основним боргом 6982,09 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 10936,92 грн., заборгованість по комісії 0,00 грн.

16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23. За цим договором ТОВ «ФК «СОНАТІ» набуло права вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до ОСОБА_1 за Угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки.

29.12.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» та ТОВ «Санфорд Капітал» було укладено договір факторингу №29/12-23. За цим договором ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права вимоги до Боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до ОСОБА_1 за Угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки.

Таким чином ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги заборгованості до відповідача в загальному розмірі 17919,01 грн., розмір якої відповідає розміру нараховано первісним кредитором АТ «Ідея Банк».

Крім вказаної заборгованості позивач у відповідності до частини другої статті 625ЦК України просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 3340,76 грн. та три проценти річних в сумі 6982,09 грн., розрахунок яких здійснено за період з 21.11.2019 по 23.02.3022 із заборгованості 17919,01 грн. (тіло кредиту та проценти).

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно частини другої статті 1050 ЦК Україниякщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК Україниякщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім того, згідно пункту 1 частини першоїстатті 512 ЦК Україникредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зістаттею 514 ЦК Українидо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно достатті 516 ЦК Українизаміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною другоюстатті 517 ЦК Українипередбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення відповідача про зміну кредитора в зобов`язанні, що не позбавляє позивача, як нового кредитора, права на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно з частини другої статті 625 ЦК Україниу разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, як наслідок, право на позов про стягнення коштів на підставістатті 625 ЦК Українивиникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передують подачі такого позову.

Таким чином, враховуючи невиконання відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором, в позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно достатті 625 ЦК України.

Нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат позивач здійснив за період з 21.11.2019 по 23.02.2022.

Вказаний період відповідає вимогам пункту 18Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи доведення позивачем порушення відповідачем грошових зобов`язань, що виникли з рішення суду, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та його задоволення шляхом стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору та інфляційних втрат і трьох процентів річних, підтверджених розрахунком позивача, який нічим не спростований.

У зв`язку задоволенням позову, на підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

При вирішенні вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті133та частин першої - третьої статті137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною восьмоюстатті 141 ЦПК Українирозмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зокрема, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем у галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 01.10.2018 у справі №569/17904/17, від 13.12.2018 у справі №816/2096/17.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі №826/15063/18.

На підтвердження надання юридичних послуг позивачем надано: копію договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024 укладений між ТОВ «Санфорд Капітал» і Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС»; копію ордера на надання правничої (правової) допомоги копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

До позову також додано реєстр боржників від 09.04.2024 та копію акту приймання - передачі послуг з правничої допомоги №2 від 10.05.2024.

Між тим як вбачається із реєстру боржників та акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги, вони не містять відомостей про надання правничої допомоги по стягненню заборгованості по кредитному договору №С-409-0 від 20.12.2018, позичальником по якому є боржник ОСОБА_1 .

Враховуючи ненадання позивачем доказів на підтвердження детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги відносно боржника ОСОБА_1 судне не вбачає підстав для відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 200, 263-265 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (далі - ТОВ «Санфорд Капітал») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» заборгованість за кредитним договором №С-409-0 від 20 грудня 2018 в загальному розмірі 22476,30 грн. (двадцять дві тисячі чотириста сімдесят шість гривень 30 копійок) та судовий збір в сумі 2422,00 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 00 коп.).

У іншій частині стягнення правничої допомоги відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал», , місцезнаходження: м. Дніпро, вул.Сімферопільська, 21, 5-й поверх, каб. 68,69;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О.В.ЦИМБАЛІСТЕНКО