Справа № 729/1981/24
2/729/94/25 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :

судді Кузюри В.О.,

за участю секретаря Ященко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що 28.02.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим було укладено кредитний Договір № 001, за яким позичальниці видано кредит в розмірі 30800,00 грн. У подальшому 18.07.2020 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний Договір № 301, відповідно до якого позичальнику надано кредит в розмірі 40000,00грн. Позивач свої зобов`язання перед відповідачкою, відповідно до договорів, виконав у повному обсязі. Однак відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитними договорами, заборгованість відповідачки станом на 09.09.2024 по кредитному Договору № 001 становить 36672,49 грн, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі - 17112,12 грн; заборгованість за процентами - 4,75 грн. , заборгованість за комісією 1955,57 грн. Заборгованість по кредитному Договору № 301 становить 34760,22 грн, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі - 19940,57 грн; заборгованість за процентами - 5,17 грн; заборгованість за комісією -14814,48 грн.

На підставі викладеного вище, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 71432,71грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40грн.

Відповідачка та її представник надали відзив на позов , відповідно до якого просять відмовити в задоволенні позову з тих підстав , що позивачем не підтверджено належними доказами наявність заборгованості , а саме первинними бухгалтерськими документами , надана позивачем виписка не є документом бухгалтерського обліку та не підтверджує , що відповідачці здійснювалося перерахування коштів , а отже позивач не довів , що у відповідачки виникло право на повернення коштів та нарахованих відсотків.Позивач в заяві зазначає про збільшення кредитного ліміту , проте доказів згоди відповідача на таку зміну не надає. До позовної заяви не надано конкретного розрахунку суми заборгованості з якого було б видно в яких розмірах повинні здійснюватися платежі, з якого часу виникла заборгованість, яка сума тіла кредиту, коли було здійснено нарахування відсотків та комісії, а також коли та в яких розмірах здійснювалися внески на оплату кредитного боргу .Також вказано, що надана позивачем роздруківка публічної пропозиції на укладення договору не є доказом , так як не містить підпису відповідачки , а отже договір в силу вимог ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України не є укладеним. Крім того вважають , що нарахована банком комісія не підлягає стягненню , так як її нарахування суперечить ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» , п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління НБУ від 10.05.2007 року № 168, і умови договору в такому разі відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними. Позивач не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх з позивачем при укладенні кредитного договору. Отже в задоволенні позову просять відмовити.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися , надали письмові клопотання про розгляд справи в їх відсутність.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності сторін, їх представників.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Суд установив такі факти та відповідні їм правовідносини.

28.02.2020 року між АТ "Перший український міжнародний банк» (надалі АТ «ПУМБ») та ОСОБА_1 шляхом підписання Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, було укладено кредитний Договір № 001, також в паспорті споживчого кредиту викладено вся необхідна інформація про споживчий кредит , ОСОБА_1 підписала заяву та ознайомлена з даною інформацією , що засвідчила особистим підписом.

Відповідно до умов Договору, спосіб надання споживчого кредиту видача готівкою через касу банку шляхом банківського переказу на рахунок в АТ «Пумб» 30800 грн. на строк 36 місяців , процентна ставка відсотків річних 0,01 , комісія за обслуговування кредитної заборгованості 3,99 %.

18.07.2020 року між АТ "Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_1 шляхом підписання Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, було укладено кредитний Договір № 301.

Відповідно до умов договору спосіб надання споживчого кредиту видача готівкою через касу банку шляхом банківського переказу на рахунок в АТ «Пумб» 40000 грн. на строк 24 місяці , процентна ставка відсотків річних 0,01 , комісія за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 %. .

Згідно Платіжної інструкції № TR.41267398.79865.8810 від 28.02.2020 року було перераховано кошти в сумі 30800,00 грн.. Призначення платежу: надання кредитних коштів по договору №001 від 28.02.2020 року за позикою ОСОБА_1 .

Згідно Платіжної інструкції № TR.43138193.59331.8810 від 20.07.2020 року було перераховано кошти в сумі 40000,00 грн.. Призначення платежу: надання кредитних коштів по договору №301 від 18.07.2020 року за позикою ОСОБА_1 .

Пунктом 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 Розділу І Частини 2 загальних положень, Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 12.06.2019 року) договір вважається укладеним за умови Публічної пропозиції Акцептованим Клієнтом з моменту оформлення Заяви на приєднання до Договору. Дата набрання чинності Договору визначається Заявою на приєднання до Договору. Укладаючи цей договір , Клієнт та Банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав передбачених договором.

Пунктом 2.2.5 Розділу І Частини 2 загальних положень, Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 12.06.2019 року) визначено, що підписанням заяви на приєднання до Договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору.

Укладанням договору клієнт погоджується з умовами банківських послуг, що надаються банком в рамках пакету послуг. Для надання послуг клієнту, банк може відкривати один або декілька карткових рахунків у відповідній валюті та надавати клієнту одну або декілька карток згідно умов обслуговування обраного клієнтом пакету послуг (п. 3.2, 3.4. Розділу І Частини 3 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб).

Відповідно до п. 4.2.6.. Розділу І Частини 4 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, сторони дійшли згоди , що Банк має право встановлювати Щоденні ліміти / Щомісячні ліміти по картці, а саме регламентувати кількість та суми операцій , що здійснюються за допомогою Картки та/або її реквізитів за визначений період , а також змінювати їх без додаткового повідомлення Клієнта.

Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Частини 5 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти.

Згідно із пп. 5.1.6, 5.1.7 Розділу І Частини 5 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, визначено, що клієнт зобов"язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати банку вартість послуг, які надані банком за договором та інші платежі, відповідно до умов Договору та встановлених тарифів. Сплачувати заборгованість по Договору, проценти за користування кридитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов"язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та розмірі, що передбачені цим Договором.

Таким чином, відповідачка зобов`язалась здійснювати погашення кредиту, процентів та комісії відповідно до умов укладеного Договору.

В відзиві на позов зазначено , що нарахована банком комісія не підлягає стягненню , так як її нарахування суперечить положенням ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» , п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління НБУ від 10.05.2007 року № 168, і умови договору в такому разі відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними.

Проте відповідно до ч.5 Розділу ІІ , а саме п.5.7.3. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за Споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредиту , розрахунково- касове обслуговування щодо Споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту. Отже Банк надав перелік послуг щодо яких стягується комісія. Як видно з наданих платіжних доручень , розрахунків заборгованості Банком проводилося розрахунково- касове обслуговування при видачі кредиту, списанні коштів на погашення кредитів.

Відповідачкою не надано доказів, що нарахована комісія до сплати саме за надання їй інформації про стан кредитів.

Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідачки перед Банком по кредитному Договору № 001 становить 36672,49 грн, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі - 17112,12 грн; заборгованість за процентами - 4,75 грн. , заборгованість за комісією 1955,57 грн. Заборгованість по кредитному Договору № 301 становить 34760,22грн, з яких: заборгованість за кредитом в розмірі - 19940,57грн; заборгованість за процентами - 5,17грн; заборгованість за комісією -14814,48 грн.

Частина 5 Розділу ІІ містить умови нарахування процентів за користування кредитом , комісій. Заява приєднання та паспорт споживчого кредиту містять розміри в яких мають визначатися проценти , комісія та щомісячний платіж по тілу кредиту .

Позивач надав розрахунок заборгованості виходячи з погоджених сторонами умов надання та повернення кредитних коштів.

Відповідачці ОСОБА_1 було направлено письмову вимогу-повідомлення, згідно якої позивач вимагав повернути кредитні кошти в досудовому порядку. Однак вимога кредитора зі сторони відповідачки залишилась без реагування.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно із ч. 1 та 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Отже підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 638 ЦК України визначено, що Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки.

На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором.

Зміст статей 610, 612 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать.

За змістом ст. 611 ЦК України вбачається, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Оскільки, відповідачкою порушене зобов`язання з повернення кредитних коштів що встановлені умовами Договорів, то станом на 09.09.2024 за нею обліковується прострочена заборгованість за кредитними Договорами в загальному розмірі 71432,71грн.

Указаний розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договорів та підтверджений наданими до суду розрахунками.

Однак, відповідачкою вказаний розрахунок жодними доказами не спростований та доказів на підтвердження належного виконання вимог договорів з боку відповідачки суду надано не було.

Аналізуючи викладене вище, та приймаючи до уваги те, що відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, тому суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, що дає підстави для задоволення в повному обсязі.

На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 2422,40грн.

Позивачем також доведено факт дотримання строків позовної давності.

Керуючись статтями 11, 207, 525-526, 530, 536, 549, 551, 610, 626, 629, 1046-1056 ЦК України, статтями 2, 7, 10-13, 76-83, 133, 141, 263-268,280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у розмірі 71432,71грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судовий збір в розмірі 2422,40грн

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк", код ЄДРПОУ 14282829, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, 4.

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Суддя :