БАРАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 273/1522/24
Провадження № 2/273/332/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м.Баранівка

Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Бєлкіної Д.С., при секретарі судових засідань Стаднюк В.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Баранівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Баранівської міської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_2 , право власності на спадкове майно, а саме на сертифікат серії ЖТ № 005716 від 29.08.1996 року на право власності на земельну частку (пай) розміром 2,20 га. в умовних кадастрових гектарах в КСП «Дружба» с.Жарі Баранівського району Житомирської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Берестівка Баранівського району Житомирської області померла її мати ОСОБА_2 , яка при житті 18.06.1997 року склала заповіт, яким заповіла для ОСОБА_1 належний їй житловий будинок з надвірними будівлями до нього і належну земельну ділянку, що знаходяться в селі Жарі Баранівського району Житомирської області, а тому спадщина відкрилась за заповітом. Після її смерті залишилось ще спадкове майно, а саме: належний їй сертифікат серії ЖТ № 005716 від 29.08.1996 року на право власності на земельну частку (пай) розміром 2.20 га. в умовних кадастрових гектарах в КСП «Дружба», розташований на території с. Жарі Баранівського району Житомирської області. Інших спадкоємців , які претендують чи мають право на обов`язкову частку у спадщині, у померлого спадкодавця немає. Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963 року спадщину фактично після смерті матері вона прийняла, оскільки проживала разом з нею без реєстрації та після смерті продовжувала проживати понад два роки , що свідчить про те, що вона вступила у фактичне володіння та користування спадковим майном. Проте вищевказаний сертифікат був загублений нею. На даний час нотаріус не має можливості видати позивачці свідоцтво на право на спадкове майно в зв`язку тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) відсутній.

Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області Самойленко Л.М. від 24.09.2024 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі .

16.01.2025 року за результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано на розгляд судді Бєлкіній Д.С.

Ухвалою судді Баранівського районного суду від 11.03.2025 року справу прийнято до провадження судді та призначено підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити.

Відповідач Баранівська міська рада у підготовче судове засідання свого представника не направив, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, позовні вимоги визнає.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 200, ст. 206 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи те, що відповідач не заперечує про задоволення позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Берестівка Баранівського району Житомирської області (а.с.9).

Позивач ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується її свідоцтвом про народження, виданим повторно, серії НОМЕР_2 від 21.02.2020 року, та копією свідоцтва про укладення шлюбу ( а.с.6,7).

Згідно копії заповіту від 18.06.1997 року ОСОБА_2 заповіла належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та земельною ділянкою , що знаходиться в с. Жари Баранівського району Житомирської області для ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно копії довідки Баранівської міської ради від 13.05.2024 року №94 ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживала разом з останньою без реєстрації та вела спільне господарство. Після смерті ОСОБА_2 її донька продовжувала проживати без реєстрації в будинку в с. Жари Баранівського району Житомирської області понад два роки (а.с.11).

Відповідно до копії довідки ГУ Держгеокадастру у Житомирській області № 97-6-0.1044/41-24 від 31.05.2024 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Баранівською районною державною адміністрацією, згідно запису №214 на ім`я ОСОБА_2 зареєстровано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №005716 від 29.08.1996 року по КСП «Дружба» с. Жарі Звягельського (Баранівського ) району Житомирської області. Розмір земельної частки (паю), в умовних кадастрових гектарах становить 2,20 га. (а.с.13).

Згідно листа завідувача Баранівської державної нотаріальної контори О. Паламарчук від 17.05.2024 року №411/02-14 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку ( пай) після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.12).

За даними інформації наданої завідувачем Баранівської державної нотаріальної контори Паламарчук О.М. № 221/01-16 від 26.03.2025 року, спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилася (а.с. 28).

Спадкування ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_2 відбулося відповідно до положень ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час виникнення правовідносин.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 537 ЦК УРСР частина майна, що залишилася не заповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статтей 529-533 цього Кодексу. До числа цих спадкоємців входять і ті спадкоємці за законом, яким інша частина майна була залишена за заповітом, якщо у заповіті не передбачено інше.

Відповідно до пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, яка діяла на той час, було визначено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути довідка виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця або у спадкоємця знаходяться документи, видані відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно.

Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 серія ЖТ №005716 втрачено, у зв`язку з чим зазначено про його недійсність у розміщеному оголошенні в газеті «Слово Полісся» за № 25 від 20.06.2024 року (а.с.14).

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Україною 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Згідно із статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі ( на місцевості) відповідно до законодавства.

Згідно із ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток ( паїв )» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай). Також документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Виходячи з положень ЗУ «Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток ( паїв )» та ЗУ «Про оренду землі» громадяни - власники сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок мають право укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього Закону.

Відсутність оригіналу сертифікату на земельну частку (пай) позбавляє власника цієї земельної частки на укладення договору оренди, та виділення вказаної земельної частки в натурі (на місцевості).

Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає стаття 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: в т.ч. рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

На аналогічні норми законодавства посилалася і позивач у своєму позові.

Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки у позивача іншого способу, крім як звернутися з позовом до суду щоб визнати за собою право в порядку спадкування на майно, яке належало померлому спадкодавцеві, за умови відсутності правовстановлюючих документів на нього, немає, а представник відповідача не надав будь-яких заперечень з цього приводу, а тому за вищевикладених обставин позов слід задовольнити повністю, адже він повністю аргументований доказами , що знаходяться в матеріалах справи. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, ніким не оспорюються та не суперечать один одному.

Керуючись ст.ст. 537, 548, 549 ЦК УРСР від 1963 року, ст. 41 Конституції України, ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток ( паїв )» , та на підставі ст.ст. 4, 13, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Баранівської міської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , в порядку спадкування після матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) розміром 2,20 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» с. Жарі Баранівського району Житомирської області , яка належала ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №005716 від 29.09.1996 року.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бєлкіна Д.С.