КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/4472/24 Головуючий у 1 інстанції: Семенюта О.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

секретар Тіткова І.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу Скрипник Антоніни Олександрівни, яка діє від імені та в інтересах Другої бориспільської державної нотаріальної контори, та адвоката Малахової Віри Олексіївни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2025 року, ухвалене в м. Борисполі в складі судді Семенюти О.Ю., повний текст якого складений 05 травня 2025 року, та додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2025 року, ухвалене в м. Борисполі в складі судді Семенюти О.Ю., повний текст якого складений 19 травня 2025 року, в справі за позовом ОСОБА_1 до Другої бориспільської державної нотаріальної контори, треті особи: ОСОБА_2 , Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, та позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Друга бориспільська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

В травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Другої бориспільської державної нотаріальної контори, треті особи: ОСОБА_2 , Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_3 , якій належала 1/3 частка в блоці-секції №6 в гуртожитку по АДРЕСА_1 та право на земельну частку (пай) розміром 1,00 га. За життя її мати заповіт не склала, відтак спадкування після неї здійснюється за законом. Вона вчасно подала до Другої бориспільської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа. Після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини вона звернулася до Другої бориспільської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_3 25 квітня 2024 року державний нотаріус Другої бориспільської державної нотаріальної контори виніс постанову №626/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що у ОСОБА_3 є ще один спадкоємець - її син ОСОБА_2 , непрацездатний, інвалід 2 групи з дитинства, який знаходиться на повному державному утриманні в Бородянському психоневрологічному інтернаті. Відтак, вона має право лише на 1/2 частку в спадковому майні. У визначений Законом строк після смерті матері спадкоємець першої черги ОСОБА_2 не скористався правом на подачу заяви про прийняття спадщини. На час відкриття спадщини ОСОБА_2 не був визнаний недієздатною особою та не проживав постійно зі спадкоємцем. Вказані обставини свідчать про те, що вона є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Позивачка ОСОБА_1 просила визнати незаконною та скасувати постанову державного нотаріуса Другої бориспільської державної нотаріальної контори №626/02-31 від 25 квітня 2024 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

В червні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Друга бориспільська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначав, що він є особою з інвалідністю другої групи з дитинства та має захворювання - олігофренія в ступені імбецильності. З 08 травня 1984 року він влаштований до Святошинського дитячого будинку-інтернату, а з 03 березня 1995 року - перебуває в Бородянському психоневрологічному інтернаті з геріатричним відділенням. Він потребує постійного стороннього догляду та опіки. Він є дієздатним, оскільки незважаючи на його стан здоров`я, ніхто з його рідних не порушував питання про визнання його недієздатним або обмежено дієздатним. Ані його мати, ані сестра не приїжджали до нього та не цікавились його життям. Про смерть матері йому стало відомо лише в травні 2024 року з листа державного нотаріуса Другої бориспільської державної нотаріальної контори. З поважних причин, пов`язаних зі станом здоров`я, він не зміг вчасно звернутись до нотаріуса. ОСОБА_2 просив визначити йому додатковий строк у три місяці, відлік якого починати від дати набрання рішенням суду законної сили, для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2024 року прийнято позов ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини до спільного розгляду разом з позовом ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2025 року задоволено позов ОСОБА_1 до Другої бориспільської державної нотаріальної контори, треті особи: ОСОБА_2 , Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Визнано незаконною та скасовано постанову державного нотаріуса Другої бориспільської державної нотаріальної контори №626/02-31 від 25 квітня 2024 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Стягнуто з Другої бориспільської державної нотаріальної контори на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Цим же рішенням задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Друга бориспільська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Визначено ОСОБА_2 додатковий строк у три місяці, відлік якого починати від дати набрання рішенням суду законної сили, для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Додатковим рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2025 року стягнуто з Другої бориспільської державної нотаріальної контори на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 625,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2025 року та додатковим рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2025 року, представник Другої бориспільської державної нотаріальної контори та представник ОСОБА_1 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі представник Другої бориспільської державної нотаріальної контори просить скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2025 року в частині визнання незаконною та скасування постанови державного нотаріуса Другої бориспільської державної нотаріальної контори № 626/02-31 від 25 квітня 2024 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Другої бориспільської державної нотаріальної контори; скасувати додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2025 року про стягнення з Другої бориспільської державної нотаріальної контори на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 625,00 грн. та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення. Апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Статтею 63 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Оскільки ОСОБА_1 запевнила нотаріуса у тому, що її брат ОСОБА_2 внаслідок хронічного психічного розладу не здатен читати, писати, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, перебуває в спеціалізованому інтернаті під опікою держави, нотаріус Другої бориспільської державної нотаріальної контори своєчасно не повідомляв ОСОБА_2 та інтернат про відкриття спадщини. Він вважав, що брат ОСОБА_1 успадкує свою частку у спадщині в порядку ст. 1268 ЦК України як недієздатний повнолітній син померлої. Разом з тим після повідомлення про те, що ОСОБА_2 є дієздатним, керуючись ч. 2 ст. 42 Закону України «Про нотаріат», нотаріус мав законне право відкласти вчинення нотаріальної дії по видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з необхідністю витребування додаткових відомостей та документів щодо спадкоємця ОСОБА_2 . На виконання вимог п.2 ст. 42 Закону України «Про нотаріат» нотаріус мав впевнитись у відсутності у ОСОБА_2 заперечень проти вчинення цієї дії. Такі дії узгоджувались з правилами п. 4.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в якому вказано, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Дізнавшись, що ОСОБА_2 є інвалідом дитинства ІІ групи довічно, непрацездатний, з 1995 року постійно знаходиться в Бородянському психоневрологічному інтернаті з геріатричним відділенням, що свідчить про неволодіння ним повним обсягом дієздатності відповідно до вимог чинного законодавства, а Бородянський психоневрологічний інтернат з геріатричним відділенням зобов`язаний забезпечувати права та інтереси підопічного, вживати заходів для вирішення питань щодо недієздатності чи обмеження цивільної дієздатності підопічного, який майже 30 років перебуває під опікою та на лікуванні, нотаріус не міг негайно видати свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_1 . Оскільки ОСОБА_1 вимагала видати свідоцтво про право на спадщину на все майно, нотаріус Другої бориспільської державної нотаріальної контори зобов`язана була відмовити ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, про що винесла відповідну постанову. 17 травня 2024 року нотаріус направила лист до Бородянського психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням з відповідними роз`ясненнями щодо прав та законних інтересів їх підопічного ОСОБА_2 . У даному листі було роз`яснено про право ОСОБА_2 звернутись із позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. 11 червня 2024 року представник ОСОБА_2 подав до суду відповідний позов в межах даної справи. Апелянт наголошує на тому, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії є обґрунтованою та законною. Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 знала та чітко усвідомлювала про наявність у її брата права на спадкування, а також про відсутність у нього можливості реалізувати таке право без супроводу, обирала саме такий спосіб судового захисту як оскарження постанови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на всю спадщину з мотивів, що тільки вона подала вчасно заяву та відповідно тільки вона має право на все майно померлої матері. Це свідчить про порушення вимог ч. 3 ст. 13 ЦК України, яка застерігає про недопустимість дій особою, що вчиняється з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживаючи правом в іншій формі. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення із з Другої бориспільської державної нотаріальної контори на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 625,00 грн.

Представник ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2025 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Друга бориспільська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 . Просить скасувати додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2025 року та ухвалити нове, яким стягнути з Другої бориспільської державної нотаріальної контори витрати на правничу допомогу в розмірі 12 250,00 грн. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. При звернені до державного нотаріуса Другої бориспільської державної нотаріальної контори ОСОБА_1. відразу повідомила про те, що в неї є рідний брат по мамі - ОСОБА_2 , який є інвалідом з дитинства, він дуже давно проживає у Бородянському психоневрологічному інтернаті і ним опікується держава. За вимогою нотаріуса надати цьому підтверджуючі документи у червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до заступника директора Бородянському психоневрологічному інтернаті Кривошиєнко А.В. з проханням надати необхідну нотаріусу довідку, що ОСОБА_2 перебуває у них, а також відправила копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 . Адміністрація інтернату була повідомлена про смерть ОСОБА_3 13 червня 2023 року інтернат видав довідку, в якій було зазначено, що ОСОБА_2 проживає в інтернаті та знаходиться на повному державному утриманні, проте не вчинила жодних дій щоб допомогти ОСОБА_2 реалізувати його право на спадкування. Про це не зазначено у рішенні суду. ОСОБА_1 пропонувала ОСОБА_2 мирову угоду, яка була відхилена його представником. Також апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно зменшив розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню до 8 625,00 грн.

Представник ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу представника Другої бориспільської державної нотаріальної контори. Просить апеляційну скаргу представника Другої бориспільської державної нотаріальної контори залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині вирішення її позовних вимог залишити без змін.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

В судове засідання представники Другої бориспільської державної нотаріальної контори, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваних судових першої рішень, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга представника Другої бориспільської державної нотаріальної контори підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є дочкою, а ОСОБА_2 - сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 12 грудня 2022 року (а.с.10, 55, 79, 82 т. 1).

Померлій 11 грудня 2022 року ОСОБА_3 належала 1/3 частка в блоці-секції №6 в гуртожитку по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією рішення Гірської сільської ради №1891-93-VІІ від 17 жовтня 2020 року (а.с.104 т. 1).

За життя ОСОБА_3 заповіт не склала (а.с. 99 т. 1).

10 травня 2023 року ОСОБА_1 подала до Другої бориспільської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.77 т. 1). На підставі заяви ОСОБА_1 нотаріусом Другої бориспільської державної нотаріальної контори була зареєстрована спадкова справа 111/2023, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №72412268 від 10 травня 2023 року (а.с.100 т. 1).

ОСОБА_2 заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у встановлений законом шестимісячний строк не подав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 має діагноз: олігофренія в ступені імбецильності, що підтверджується довідкою завідуючого МСЕК №367 від 09 червня 1992 року (а.с.60 т. 1). З 08 травня 1984 року ОСОБА_2 був влаштований до Святошинського дитячого будинку-інтернату, що підтверджується наказом цього закладу №80 від 8 травня 1984 року (а.с.58 т. 1). З 03 березня 1995 року ОСОБА_2 був направлений до Бородянського психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням, зарахований в цей заклад на постійне місце проживання, що підтверджується путівкою №4-18 та випискою з наказу №63 від 03 березня 1995 року (а.с. 59, 60 т. 1). Згідно довідки Бородянського психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням №26 від 13 червня 2023 року, листа №01/20-109 від 15 березня 2024 року ОСОБА_2 має другу групу інвалідності з дитинства, є непрацездатним, з 03 березня 1995 року знаходиться у Бородянському психоневрологічному інтернаті з геріатричним відділенням на повному державному утриманні та є дієздатним (а.с. 18, 20 т. 1).

25 квітня 2024 року ОСОБА_1 подала до Другої бориспільської державної нотаріальної контори заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 108 т. 1).

В цей же день державний нотаріус Другої бориспільської державної нотаріальної контори Скрипка А.О. виніс постанову №626/02-31про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно, в цілому, що належало її матері ОСОБА_3 . Постанова обґрунтована тим, що крім позивача спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 згідно з ст.1261 ЦК України є також син спадкодавця ОСОБА_2 , непрацездатний, інвалід 2 групи з дитинства, який знаходиться на повному державному утриманні в Бородянському психоневрологічному інтернаті. В зв`язку з цим, ОСОБА_1 має право отримати свідоцтво про право на частину спадщини в спадковому майні (а.с. 13-14 т. 1).

Суд першої інстанції задовольнив позов ОСОБА_1 до Другої бориспільської державної нотаріальної контори, треті особи: ОСОБА_2 , Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії; визнав незаконною та скасовано постанову державного нотаріуса Другої бориспільської державної нотаріальної контори №626/02-31 від 25 квітня 2024 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Також суд задовольнив вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Друга бориспільська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визначивши ОСОБА_2 додатковий строк у три місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Друга бориспільська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частинами 2, 3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини можуть бути визнані причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 хворіє на олігофренію в ступені імбецильності, що полягає в затримці фізичного і психічного розвитку, статичних і локомоторних функцій, розуміння і відтворення мови, інтелекту й особистості. Він не був визнаний недієздатним у встановленому законом порядку, але має другу групу інвалідності з дитинства та є непрацездатним.

З березня 1995 року ОСОБА_2 постійно знаходиться у Бородянському психоневрологічному інтернаті з геріатричним відділенням. ОСОБА_2 не має власних засобів зв`язку, має навички письма і читання, але може зрозуміти зміст прочитаного з детальним роз`ясненням. Він не може самостійно пересуватись в межах Київської області.

Відповідно до листа директора Бородянського психоневрологічного інтернату з геріатричним відділенням №01/20-199 від 20 червня 2024 року до закладу лист Другої бориспільської державної нотаріальної контори з приводу отримання будь-якої інформації про відкриття спадкової справи стосовно ОСОБА_2 не надходив.

Доказів на спростування вказаних обставин ОСОБА_1 надано не було.

Враховуючи захворювання ОСОБА_2 та його перебування у Бородянському психоневрологічному інтернаті, суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про наявність підстав для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на обізнаність адміністрації Бородянського психоневрологічного інтернату про відкриття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ще з червня 2023 року, оскільки вказані обставини не спростовують висновків суду першої інстанції про поважність причин пропуску строку ОСОБА_5 для заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Другої бориспільської державної нотаріальної контори про визнання незаконною та скасування постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Тобто, задоволення позову про оскарження відмови у її вчиненні нотаріальної дії протиправною допускається лише у випадку, якщо це є необхідним та призведе до поновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, вона є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 та мала право на отримання свідоцтва про право власності на спадщину на все майно, яке належало ОСОБА_3 .

Разом з тим, разом ОСОБА_1 спадкоємцем першої черги після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 також є її син ОСОБА_2 , який хоч не був визнаний недієздатним, але є інвалідом другої групи з дитинства через олігофренію в ступені імбецильності. З 1995 року він постійно перебуває у Бородянському психоневрологічному інтернаті з геріатричним відділенням.

В червні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який був прийнятий до спільного розгляду з позовом ОСОБА_1 . Суд першої інстанції визначив ОСОБА_2 додатковий строк у три місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , що на даний час не надає ОСОБА_1 права отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на все майно, яке належало спадкодавцеві

Відтак, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови державного нотаріуса Другої бориспільської державної нотаріальної контори №626/02-31 від 25 квітня 2024 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Помилкове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2025 року підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови державного нотаріуса Другої бориспільської державної нотаріальної контори №626/02-31 від 25 квітня 2024 року, з ухваленням у цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.

Відповідно, підлягає скасуванню рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2025 року в частині стягнення з Другої бориспільської державної нотаріальної контори на користь ОСОБА_1 витрат на оплату судового збору в розмірі 1211,20 грн., а також додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2025 рокупро стягнення з Другої бориспільської державної нотаріальної контори на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 8 625,00 грн.

В іншій частині рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2025 року підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Другої бориспільської державної нотаріальної контори підлягає стягненню 1860,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Малахової Віри Олексіївни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Скрипник Антоніни Олександрівни, яка діє від імені та в інтересах Другої бориспільської державної нотаріальної контори, задовольнити.

Скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2025 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Другої бориспільської державної нотаріальної контори, треті особи: ОСОБА_2 , Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання незаконною та скасування постанови державного нотаріуса Другої бориспільської державної нотаріальної контори №626/02-31 від 25 квітня 2024 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, та стягнення з Другої бориспільської державної нотаріальної контори на користь ОСОБА_1 витрат на оплату судового збору в розмірі 1211,20 грн., а також додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2025 року про стягнення з Другої бориспільської державної нотаріальної контори на користь ОСОБА_1 витратна правничу допомогу в розмірі 8 625,00 грн., та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Другої бориспільської державної нотаріальної контори, треті особи: ОСОБА_2 , Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання незаконною та скасування постанови державного нотаріуса Другої бориспільської державної нотаріальної контори №626/02-31 від 25 квітня 2024 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

В частині вирішення задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Друга бориспільська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а також стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в розмірі 1211,20 грн. залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Другої бориспільської державної нотаріальної контори 1860,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 липня 2025 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.