Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/459/25
Провадження № 2/935/156/25
РІШЕННЯ

Іменем України

17 червня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Василенка Р.О., зі секретарем Криворучко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з цим позовом, обгрунтовуючи його тим, що між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладені 21.08.2019 кредитний договір № 009, за яким позичальнику надано кредит у сумі 14 100, 00 грн та 09.12.12.2021 кредитний договір № 01, за яким позичальнику надано кредит у сумі 51 595 грн. Відповідач не виконує свої зобов`язання належним чином, та заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.12.2024 складає, по кредитному договору № 009 26311,49 грн, з яких: 14008,39 грн заборгованість за кредитом, 12303,10 грн заборгованість по процентам, а по кредитному договору № 201 в сумі 87 994,87 грн, з яких 46013,10 грн забогованітсь за кредитом, 12, 17 заборгованість за процентами, 41 969,60 грн заборгованість за комісією. Відповідно до умов кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, зокрема заяви на приєднання до договору комплексного бінківського обслуговування фізичних осіб № 009 від 21.08.2019, сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговуванння кредитної заборгованості. Ці умови були узгоджені позичальником шляхом підписання відповідних документів. Підписавши вказану заяву позичальник беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ».

Відповідач направив до суду відзив, в якому вказав, що він не визнає позовні вимоги, адже посилання позивача на укладення сторонами договору № 0009 від 21.08.2019 є безпідставним, так як відповідачем не здійснювалось підписання будь-яких договорів, у тому числі з позивачем, договір відповідач не підписував. Крім того, до позову додадно і копію паспорта споживчого кредиту. Обидва документи містять дані відповідача, проте жоден з них не містить істотних умов договору кредиту, притаманних такому виду договорів, а лише свідчить про наміри сторін укласти договір. Щодо договору № 201 від 09.12.2021, то у заяві на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування не вказано, яка саме була публічна пропозиція та не додано її до заяви із доказами ознайомлення з нею споживача, а лише вказано посилання на сайт банку, де ця пропозиція була розміщена. Позивач до позової заяви додає копію публічої пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, проте доказів, що саме ця публічна пропозиція з цими ж умовами діяла станом на дату підписання заяви сторонами, а також доказів того, що саме з цією пропозицією ознайомився відповідач, позивач не надає.

Представник позивача АТ «ПУМБ» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заяві зазначив, що розгляд справи просить проводити без участі представника позивача. Будь-яких інших заяв доповнень, уточнень та клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд провів судове засідання без участі представника позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно повідомлення з сайту Укрпошти про отримання рекомендованного повідомлення № 266. До суду надійшов відзив відповідача, будь-яких інших заяв доповнень, уточнень та клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд провів судове засідання без участі останнього.

Судом встановлено, що 09.12.2021 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підписав заяву № 201 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої клієнт підписанням цієї заяви беззастережно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»:pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов наданих всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговуванняі погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування, а при обрані послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах. Також, зазначено, що кредит надано на загальні цілі, сума 51595 грн., строк 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованоті 3,99 %, розмір процентної ставки 0,010% річних, спосіб надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі:видача готівки через касу банку; банківський переказ, переказ на рахунок НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ». Також, міститься паспорт споживчого кредиту, який підписаний особистим підписом клієнта.

Також, ОСОБА_1 особисто підписав 21.08.2019 заяву № 009 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій зазначено, що підписанням цієї заяви беззастережно клієнт підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»:pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов наданих всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування, а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах. Відповідно до розділу Кредитна картка, клієнт просить відкрити на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривнях та надати кредитну картку № НОМЕР_3 , кредитний ліміт у сумі 3000,00 грн, реальна процентна ставка складає 47,88 % та долучено паспорт споживчого кредиту, в якому також міститься підпис ОСОБА_1 та в якому зазначені основні умови кредитування.

Відповідно до п. 2.1.2 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, то банк, у разі акцепту клієнтом публічної пропозиції на укладення договору, зобов`язується надавати клієнту визначені договором послуги, а клієнт зобовязується їх оплатити в розмірах і порядку, передбачених договором і тарифами.

Пунктом 2.2.2 публічно пропозиції передбачено, що дата набрання чинності договору визначається заявою на приєднання до договору, якщо інше передбачено умовами договору та/або заявоюна приєднання до договору. Укладаючи цей договір, клієнт та банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених договором. (п.2.2.3).

Також, п. 5.1.7 публічної пропозиції передбачано, що клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості на умовах, строках та в розмірі, які передбачені цим договором.

02 грудня 2024 АТ «ПУМБ» направив ОСОБА_1 письмову вимогу про виконання зобов`язання перед товариством, а саме погасити заборгованість в розмірі 114 306,36 грн, протягом тридцяти днів з моменту отримання цього листа.

З довідки департаменту стягнення кредитів АТ «ПУМБ» вбачається, збільшення кредитного ліміту по договору № 009 дата 21.08.2019, боржник ОСОБА_1 .

Як вбачається з платіжної інструкції № TR.54367617.49039.8810 від 09.12.2021, АТ «ПУМБ» здійснив платіжні послуги на рахунок ОСОБА_1 в сумі 51595, 00 грн.

З виписок з особового рахунку ОСОБА_1 вбачається, що відповідачу на рахунок № НОМЕР_4 перераховані кошти в розмірі 51 595, 00 грн 09.12.201 року та періодичні нарахування відбулись за рахунком № НОМЕР_5 ОСОБА_1 за період з 21.08.2019 до 01.12.2024.

Відповідно до розрахунків заборгованості наданого АТ «ПУМБ» та нарахована заборгованість за кредитом № 201 в розмірі 87 994,87 грн, яка складається з 46 013,10 грн заборгованість по сумі кредиту, 12,17 грн грн по процентам, 41969,60 грн. по комісії, а по кредитному договору № 009 від 21.08.2019 заборгованість становить 26 311,49 грн, яка складається з: 14 008,39 грн заборгованість за сумою кредиту, 12 303,10 грн заборгованість за відсотками.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається з матеріалів справи, то відповідач підписав заяви на укладення кредитних договір № 009 та № 201, в яких зазначені основні умови кредиту, підписав паспорти споживчого кредиту та отримав кредитні кошти, що підтверджується виписками з рахунків АТ «ПУМБ», розрахунками заборгованості, платіжною інструкцією № TR.54367617.49039.8810.

Доводи відповідача у відзиві про те, що він не підписував заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, так як на підтвердження вказаного відповідачем не надано належних та достатніх доказів та ОСОБА_1 не спростовані докази надані позивачем. Таким чином, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за вказанами кредитними договорами, суму отриманих від позивача грошових коштів та проценти не повернув, тому позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача кредиту у розмірі 46025,27 грн, яка складається з: 46013,10 грн заборгованості по сумі кредиту, 12,17 грн заборгованість по процентам згідно договору № 201 від 09.12.2021 та згідно договору № 009 від 21.08.2019 в розмірі 26 311,49 грн., яка складається з: 14008.39 грн заборгованість за сумою кредиту 12 303,10 грн заборгованість за відсотками, підлягає задоволенню.

Оцінюючи аргументи сторін, суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, № 303-A, параграф 29).

Щодо стягнення комісії суд зазначає таке.

Банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути й заборгованість за комісією за обслуговування кредиту.

Суд першої інстанції вірно не взяв їх до уваги, виходячи із наступного.

Згідно із частинами першою - третьою, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Окрім того, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 06.11.2023 по справі №204/224/21 виклала висновок щодо застосування норми права, а саме якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

У справі встановлено, що відповідно до п. 5.7.3 «Умови надання споживчого кредиту» публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 06.04.2018) комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування Споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному у заяві на приєднання до договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту ( база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим Споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цій Частині 5 Розділу ІІ цього Договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів.

У п. 5 заяви №201 на приєднання на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 09.12.2021, зазначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99 %.

Однак в кредитному договорі не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, також АТ «ПУМБ» не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», в зв`язку з цим підстав стягувати нараховану позивачем у даній справі заборгованість по комісії за обслуговування кредитної заборгованості на суму 41 969,60 грн за кредитним договором №201 не має, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1532,97 грн.

Враховуючи викладене вище, на підставі ст. ст. 509, 526, 1049, 1050, 1054 ЦК України, і керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-268,274, 279, 352,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПУМБ» заборгованість за кредитим договором № 201 від 09.12.2021 в розмірі 46 025 (сорок шість тисяч двадцять п`ять) грн. 27 коп., за кредитим договором № 009 від 21.08.2019 в розмірі 26311 (двадцять шість тисяч триста одинадцять) грн. 49 коп. та судовий збір в розмірі 1532 (одна тисяча п`ятсот тридцять дві) грн. 97 коп.

В частині стягнення заборгованості за комісією відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «ПУМБ», код ЄРДПОУ 14282829, місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, буд.4, 04070.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО