Справа № 283/397/25
Провадження №2/283/439/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Левченко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за договором кредитної лінії № 116805441 від 25.01.2022 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , в розмірі 16072 гривні 48 копійок, яка складається з:

- заборгованості за кредитом в розмірі 13600 гривень;

- заборгованості за відсотками в розмірі 2472 гривні 48 копійок.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 25.01.2022 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» укладений договір кредитної лінії № 116805441 шляхом підписання електронним підписом відповідача, відтвореним з використанням одноразового ідентифікатора (електронного підпису) MNV79VT8 і надісланим на його номер мобільного телефону. Відповідно до умов договору кредитної лінії № 116805441 від 25.01.2022 року кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 13600 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "Смарт" Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником.

28.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» укладений договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» передало (відступило) за плату Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» прийняло належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право грошової вимоги за договором кредитної лінії № 116805441 від 25.01.2022 року до відповідача ОСОБА_1 .

23.02.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 23/0224-01 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» передало (відступило) за плату Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права грошової вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» прийняло належні права вимоги до боржників Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за договором кредитної лінії № 116805441 від 25.01.2022 року до відповідача ОСОБА_1 .

17.04.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» уклали договір факторингу 17/04/24 відповідно до якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № 116805441 від 25.01.2022 року на суму 16072 гривні 48 копійок.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредитної лінії № 116805441 від 25.01.2022 року, надавши позичальнику кредитні кошти.

Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» просить стягнути вказану суму заборгованості та судові витрати.

Відповідач відзив на позовну заяву на надав.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 25.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладений договір кредитної лінії № 116805441, що підписаний електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора - MNV79VT8 (а.с. ).

Відповідно до п. 1.1, 1.2 договору № 116805441 кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 13600 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником. У випадку надання кредиту не в день укладення договору, загальний строк надання кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання кредиту.

Згідно пункту 1.9. договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку:

- 1.9.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 149,65 процентів річних, що становить 0,41 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним;

- 1.9.2. за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 747,34 процентів річних, що становить 2,05 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті.

- 1.9.3. якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку статті 212 ЦК України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором, щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.8 договору.

Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 2,10 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

У пункті 1.12. договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання пози нових траншів за договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії договору) на наступних умовах:

- 1.12.1. зобов?язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при ненадходженні платежу, зобов?язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду;

- 1.12.2. з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

В пункті 1.13. сторони погодили, що проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.9 та 1.12.2 договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання кредиту та до дня фактичного повернення суми кредиту позичальником.

Згідно п. 4.10. у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором у повному обсязі сплачена позичальником сума погашає вимоги у такій черговості:

- у першу чергу сплачуються прострочені проценти за користування кредитом;

- у другу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту (за наявності);

- у третю чергу сплачуються нараховані проценти за користування кредитом;

- у четверту чергу сплачується сума кредиту (у разі зобов`язань щодо її повернення);

- у п`яту чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору.

Відповідно до п. 5.3, 5.4 договору сторони погодили, що проценти, нараховані після закінчення строку дії договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні частини 2 статті 625 ЦК України.

Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

З платіжного доручення від 25.01.2022 року вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» через банк платника АТ «Таскомбанк» переказало на картковий рахунок відповідача ОСОБА_1 № НОМЕР_1 хх-хххх-3330 грошові кошти в сумі 13600 гривень за договором № 116805441 від 25.01.2022 року (а.с. 28, 29).

28.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" укладений договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" передало (відступило) Товариству з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" за плату права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" прийняло належні Товариству з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 31-36).

28.11.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно якої строк дії договору продовжили до 31.12.2020 року (а.с. 37).

31.12.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, якою продовжили строк договору до 31.12.2021 року (а.с. 38-42).

У додатковій угоді, договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 року та № 28/1118-01.

31.12.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" уклали додаткову угоду № 27, якою продовжили строк дії договору до 31.12.2022 року (а.с. 43).

31.12.2022 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, якою продовжили строк дії договору до 31.12.2023 року (а.с. 44).

31.12.2023 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, якою продовжили строк дії договору до 31.12.2024 року.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 року до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного 28.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс", до Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № 116805441 від 25.01.2022 року, загальна сума заборгованості 15407 гривень 44 копійки яка складається з (а.с. 49-50):

-заборгованості по кредиту в розмірі 13600 гривень;

-заборгованості за відсотками в розмірі 1807 гривень 44 копійки.

23.02.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» передало (відступило) за плату Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права грошової вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» прийняло належні права вимоги до боржників Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», вказаних у реєстрі боржників (а.с. 53-57).

Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 до договору факторингу № 23/0224-01 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № 116805441 від 25.01.2022 року, загальна сума заборгованості 16072 гривні 48 копійок, яка складається з (а.с. 51-52):

-заборгованості по кредиту в розмірі 13600 гривень;

-заборгованості за відсотками в розмірі 2472 гривні 48 копійок.

17.04.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» уклали договір факторингу № 17/04/24, відповідно до якого Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» відступлено право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № 116805441 від 25.01.2022 року (а.с. 58-62).

Відповідно до реєстру прав вимоги до договору факторингу № 17/04/24, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 в сумі 16072 гривні 48 копійок, яка складається з (а.с. 64-65):

-заборгованості по кредиту в розмірі 13600 гривень;

-заборгованості за відсотками в розмірі 2472 гривні 48 копійок.

За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.

Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Таким чином, за встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд вважає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений договір кредитної лінії № 116805441 від 25.01.2022 року, відповідач погодив умови вищевказаного договору та отримав кредит в розмірі 13600 гривень.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З наданих позивачем розрахунків заборгованості за договором кредитної лінії № 116805441 від 25.01.2022 року (а.с. 67-69) та виписки з особового рахунку за договором кредитної лінії № 116805441 від 25.01.2022 року (а.с. 70) вбачається, що сума заборгованості відповідача становить 16072 гривні 48 копійок, яка складається з:

- заборгованості за кредитом в розмірі 13600 гривень;

- заборгованості за відсотками в розмірі 2472 гривні 48 копійок.

Протягом дисконтного періоду 30 днів з 25.01.2022 року по 24.02.2022 року відсотки нараховувались відповідно до п. 1.9.1. договору № 116805441 від 25.01.2022 року за ставкою 0,41% за день. Після закінчення дисконтного періоду відповідач відсотки не погасив, а тому за дисконтний період відповідачу були нараховані відсотки за ставкою 2,1% за день, а в подальшому нараховувались відсотки за ставкою 2,98%, що передбачено п. 1.9.3., 1.12.2. договору № 116805441 від 25.01.2022 року.

Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції Закону № 1357-IX від 30.03.2021 року, який набрав чинності 23.04.2021 року), тобто на момент виникнення спірних правовідносин, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

З довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 12/344 від 13.07.2023 року вбачається, що солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період у НОМЕР_2 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_3 з 05.03.2022 року по теперішній час (а.с. 97).

Таким чином, враховуючи положення частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", позивач з 05.03.2022 року не мав права нараховувати проценти за користування кредитом, тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача процентів, починаючи з 05.03.2022 року.

З розрахунку вбачається (а.с. 67), що станом на 04.03.2022 року розмір заборгованості відповідача становив 15272 гривні 80 копійок з яких:

- заборгованість за кредитом 13600 гривень;

- заборгованість за відсотками в розмірі 1672 гривні 80 копійок.

08.04.2022 року відповідач погасив відсотки в розмірі 55 гривень 76 копійок.

Таким чином його заборгованість на даний час за договором кредитної лінії № 116805441 від 25.01.2022 року становить 15217 гривень 04 копійки, яка складається з:

- заборгованості за кредитом в розмірі 13600 гривень;

- заборгованості за відсотками в розмірі 1617 гривень 04 копійки.

За таких обставин суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредитної лінії № 116805441 від 25.01.2022 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , в розмірі 15217 гривень 04 копійки, яка складається з:

- заборгованості за кредитом в розмірі 13600 гривень;

- заборгованості за відсотками в розмірі 1617 гривень 04 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то представником ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» - Таранеком А.І. на підтвердження заявлених витрат надано суду першої інстанції: договір про надання правничої допомоги № 03/04/24, укладений між Адвокатським бюро «Тараненко та Партнери» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» від 03.04.2024 року (а.с. 80-81); додаткова угода № 4 до даного договору (а.с. 45-47); протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги (а.с. 81 зворот), акт прийому передачі наданих послуг на суму 5000 гривень від 03.04.2024 року (а.с. 82); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 83), довіреність (а.с. 84).

Повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пункт 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» установлює, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відтак, позивачем доведено в суді першої інстанції належними доказами понесені витрати за надання професійної правничої допомоги.

Судовий збір становить 2422 гривні 40 копійок (а.с. 1-2).

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору та витрати за надання професійної правничої допомоги пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 209-265, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 203, 512, 639, 1048, 1054 Цивільного кодексу України,-

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення боргу про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: 02090, місто Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс, 2005) заборгованість за договором кредитної лінії № 116805441 від 25.01.2022 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , в розмірі 15217 гривень 04 копійки, яка складається з:

- заборгованості за кредитом в розмірі 13600 гривень;

- заборгованості за відсотками в розмірі 1617 гривень 04 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (, місцезнаходження: 02090, місто Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс, 2005), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, витрати на сплату судового збору в розмірі 2301 гривня 28 копійок та витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 4750 гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: А. О. Тимошенко