Справа № 202/4022/25
Провадження № 2/202/3028/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Пономаренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу № 202/4022/25

за позовом

ОСОБА_1

до

Товариства з обмеженою відповідальністю

«Міжнародний аеропорт «Дніпропетровськ»

про визнання трудових відносин припиненими, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

22.04.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивував тим, що перебуває у трудових відносинах на підставі безстрокового трудового договору з ТОВ МА Дніпропетровськ куди звернувся із заявою про звільнення із займаної посади техніка з сигналізації 2 категорії ВСТЗБ САБ за власним бажанням.

Відповідну заяву ним подано як до самого підприємства так і до органу управління підприємства за два тижні до бажаної дати звільнення. Відповідь отримав лише від органу управління, з якої випливає, що єдиний учасник (орган управління) ПАТ АК Дніпроавіа не наділений повноваженнями звільняти працівників з роботи.

Керівник у ТОВ МА Дніпропетровськ відсутній.

Причина відсутності керівника: РІШЕННЯ ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ВІД 22.08.2024 РОКУ ПО СПРАВІ №904/1336/24.

Будь-якої інформації про призначення в найближчі терміни нового керівника ТОВ МА Дніпропетровськ органом управління не надано. Тобто, вже 8 місяців підприємство не має керівника, а він не може реалізувати своє право передбачене ст. 48 Конституції України. Станом на визначену дату, він не отримав жодного документу, що підтверджує факт звільнення його з вищевказаної посади.

Враховуючи викладене просив суд визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» з 19.03.2025.

30.04.2025 по справі відкрите загальне позовне провадження, призначене підготовче засідання та відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позов.

Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов не подав.

06.06.2025 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений судовою повісткою, яка доставлена до його електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд». Надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений судовою повісткою, яка доставлена до електронного кабінету ТОВ «МА «Дніпропетровськ» у підсистемі «Електронний суд».

Приписами ч.1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене суд вважає за можливе розглянути справу без учасників справи, оскільки про дату, час і місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином (отримання судових повісток в підсистемі «Електронний суд», оголошення про виклик), причини неявки суду невідомі.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

З липня 2019 року ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах на підставі безстрокового трудового договору з ТОВ МА Дніпропетровськ на посаді техніка з сигналізації 2 категорії ВСТЗБ САБ, що підтверджується даними довідки ОК-5.

03.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ МА Дніпропетровськ з заявою про звільнення за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. Заява направлена на електронну адресу Товариства, що підтверджується відповідним скріншотом. Відповідну заяву також подано і до органу управління підприємства за два тижні до бажаної дати звільнення.

05.03.2025 ОСОБА_1 відповідь отримав від органу управління ТОВ МА Дніпропетровськ, з якої випливає, що єдиний учасник (орган управління) ПАТ АК Дніпроавіа не наділений повноваженнями звільняти працівників з роботи. Керівник у ТОВ МА Дніпропетровськ відсутній. Причина відсутності керівника: РІШЕННЯ ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ВІД 22.08.2024 РОКУ ПО СПРАВІ №904/1336/24.

Будь-якої інформації про призначення в найближчі терміни нового керівника ТОВ МА Дніпропетровськ органом управління не надано.

Таким чином, позивач не може у встановленому законом порядку припинити трудові відносини з відповідачем, а тому наявні усі підстави визнані припиненими трудові відносини між сторонами у судовому порядку.

Відповідно до норм ст. 46 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Аналогічні положення містяться в Європейській соціальній хартії (переглянута) від 03.05.1996 (ратифікована Україною 14.09.2006).

Так, ст. 1 Хартії визначає що з метою забезпечення ефективного здійснення права на працю сторони зобов`язуються: визнати однією зі своїх найголовніших цілей і одним зі своїх найголовніших обов`язків досягнення та, підтримання якомога високого і стабільного рівня зайнятості, маючи на меті досягнення повної зайнятості; ефективно захищати право працівника заробляти собі на життя професією, яку він вільно обирає; створювати безкоштовні служби працевлаштування для всіх працівників або забезпечувати їхнє функціонування; забезпечувати належну професійну орієнтацію, підготовку та перекваліфікацію або сприяти їм.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується викопувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи передбачені законодавством про працю, колективним договором, або угодою сторін.

Отже, трудовий договір - це юридично оформлені відносини між працівником і роботодавцем. Змістом трудових відносин є взаємні права та обов`язки сторін, а предметом таких відносин є робота, яку працівник зобов`язується виконувати за плату. При цьому, невиконання протягом тривалого часу працівником з тих або інших причин своїх трудових обов`язків свідчить про відсутність реальних трудових відносин між роботодавцем та працівником. Належні трудові відносини існують одразу у двох площинах - фактичній та юридичній. Відсутність роботи, яка фактично виконується працівником на умовах, передбачених трудовим договором, при юридично оформлених трудових відносинах не відповідає нормам чинного законодавства та є підставою для розірвання трудового договору на вимогу працівника.

У законодавстві про працю встановлено вичерпний перелік підстав розірвання трудового договору з метою охорони трудових прав громадян. Так, підстави припинення трудового договору окреслені у ст. 36 та інших статтях КЗпП України й залежно від того, хто є ініціатором припинення трудового договору, підстави поділяються на такі групи:

- припинення трудового договору за спільною (взаємною) ініціативою сторін трудового договору (наприклад, угода сторін, закінчення строку);

- розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38.39 КЗпП України);

- розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця (статті40,41 КЗпП України);

- розірвання трудового договору з ініціативи осіб, які не є його стороною (третіх осіб) (пункти 3,7 ст.36, ст.45 КЗпП України та ін.).

Таким чином, розірвання трудового договору стосується лише випадків, коли трудовий договір припиняється з ініціативи будь-якої з його сторін.

Припинення трудового договору є правомірним за одночасної наявності таких умов: 1) передбаченої законодавством підстави припинення трудового договору: 2) дотримання порядку звільнення; 3) юридичного факту припинення трудового договору (наказу чи розпорядження роботодавця, заяви працівника, відповідного документа особи, уповноваженої вимагати розірвання договору).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, підставою припинення трудового договору с, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

За ч.1 ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, роботодавець не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Відповідно до п. 2.2, 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, до трудової книжки вносяться відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Отже, чинне трудове законодавство передбачає можливість звільнення працівника за його ініціативою. При цьому, роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник та внести відповідні записи до трудової книжки працівника.

Позивач, який бажає звільнитися з ТОВ «МА «Дніпропетровськ», не може цього зробити через фактичну відсутність керівника Товариства, а також відсутність будь-яких засобів зв`язку з його керівництвом, то позивач позбавлений можливості розірвати трудові відносини з відповідачем у спосіб, передбачений КЗпП України

Ураховуючи викладене, права Позивача підлягають захисту шляхом визнання трудових відносин з Відповідачем припиненими за рішенням суду.

Згідно з частиною першою статті15, частиною першою статті16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права особи, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини 1 та 2 ст. 5 ЦПК України), - про це йдеться в постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15 лютого 2023 року у справі № 377/169/20.

У постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 233/2529/18 Верховний Суд встановивши, що відповідач ні після отримання заяви позивача про розірвання трудового договору, ні після відкриття провадження у справі, не вчинив жодних дій спрямованих на розірвання трудового договору, дійшов висновку, що відповідно до вимог частини другої статті 5 ЦПК України та виходячи з того, що пред`явлення позову по суті спрямоване на припинення трудових правовідносин між позивачем і відповідачем, ефективним і таким, що не суперечить закону буде такий спосіб захисту як Припинення трудових відносин на підставі частини першої статті 38 КЗпП України.

Викладене свідчить, що за обставин, коли працівник позбавлений можливості розірвати трудовий договір з роботодавцем у порядку, передбаченому КЗпП України, то ефективним способом захисту порушеного права працівника буде ухвалення судом рішення про визнання трудових відносин між сторонами припиненими.

Отже, наявні усі підстави для задоволення даного позову та визнання трудових відносин між Позивачем та Відповідачем припиненими.

Керуючись ст. 46 Конституції України, ст.ст. 36,38 КЗпП України, ст.ст. 15, 16, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Припинити трудові відносини між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "ДНІПРОПЕТРОВСЬК" (49042, м. Дніпро, Аеропорт Цивільної Авіації, ) з 18.03.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суддя склав 01.07.2025

Суддя АНАСТАСІЯ МИХАЛЬЧЕНКО