Номер провадження: 22-ц/813/1147/25
Справа № 499/1012/23
Головуючий у першій інстанції Кравчук О.О.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,

при секретарі: Узун Н.Д.,

за участю: ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,

представника Іванівської селищної Племениченка Г.В.,

переглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Іванівської селищної ради Одеської області в інтересах якої дає адвокат Племениченко Геннадій В`ячеславович, на додаткове рішення Іванівського районного суду Одеської області від 06 березня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Іванівської селищної ради Одеської області про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Іванівської селищної ради Одеської області про відшкодування матеріальної шкоди, в якій просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду завдану майну внаслідок падіння даху будівлі колишньої Білчанської сільської ради на житловий будинок АДРЕСА_1 (далі будинок 6) в загальному розмірі 153 920 гривень та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 . 07 липня 2023 року під час стихійного лиха (дощ та шквальний вітер) з будівлі 7 провулку Шкільний села Білка Березівського (раніше Іванівського) району Одеської області (далі будинок 7), де раніше знаходилася колишня Білчанська сільська рада, та яка розташована навпроти будинку 6 зірвало дах, дерев`яні та металеві конструкції, які за допомогою потоків повітря вдарилися в електроопору поблизу будинку 6; внаслідок чого опора впала та пошкодила паркан та будинок АДРЕСА_1 ; фрагменти конструкцій даху залетіли у подвір`я, пошкодили паркан, телевізійні антени, підсобні приміщення, всю систему відео спостереження, стіни будинку 6 в двох місцях. Це призвело до того, що дах будинку 6 потрібно знову повністю перекривати.

10 липня 2023 року дружина позивача ОСОБА_3 , подала голові Іванівської селищної ради заяву, в якій просила направити комісію до будинку АДРЕСА_1 , щоб скласти акт наслідків пошкодження. 11 липня 2023 року складений Акт №11/2-11/04, який підтверджує пошкодження будинку 6, що був підписаний членами Іванівської селищної ради Одеської області. 12 липня 2023 року ОСОБА_3 подала заяву голові Іванівської селищної ради Одеської області, в якій зазначила, що просить допомогти з будівельними матеріалами для перекриття даху будинку 6. 12 липня 2023 року ОСОБА_3 подано заяву начальнику відділення поліції №1 Березівського районного відділу поліції Головного управління поліції в Одеській області, в якій зазначила, що дах будинку АДРЕСА_2 був встановлений зі всіма порушеннями техніки безпеки і під час стихійного лиха, будучи не зафіксованим належним чином, дах зірвався та пошкодив майно позивача. 20 липня 2023 року позивач повторно подав голові Іванівської селищної ради Одеської області, заяву в якій зазначив щодо пошкодження будинку 6 внаслідок падіння даху з будинку АДРЕСА_2 та просив про отримання компенсації. 31 липня 2023 року позивач отримав відмову Іванівської селищної ради Одеської області у виплаті компенсації. Висновок судової будівельно-технічної експертизи №49/23 від 17.10.2023 свідчить, що кошторисна вартість проведення ремонтно-відновлювальних робіт складає 153 952 гривні.

14 листопада 2023 року голова Іванівської селищної ради Лобач В.І. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Іванівська селищна рада не створювала комісію і нікого не уповноважувала приймати участь в обстеженні пошкодженного будинку 6. ОСОБА_3 не є експертом з правом проведення будівельно-технічної експертизи, а тому її висновки не можуть бути взяті за основу під час розгляду справи; позивач, як власник будинку 6 може звернутися в страхову компанію та отримати компенсацію. Іванівська селищна рада виділяє матеріальну допомогу на відновлення пошкодженого майна лише пільговим категоріям населення. В 2012 році поточний ремонт даху провела Більчанська сільська рада Іванівського району Одеської області, а тому просив відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 22 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Іванівської селищної ради Одеської області на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 153 952 гривні, та судові витрати в загальному розмірі 11 539,52 гривень.

26 лютого 2024 року представник ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Іванівської селищної ради Одеської області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 30 682 гривні.

Додатковим рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 06 березня 2024 року стягнути з Іванівської селищної ради Одеської області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 гривень.

Не погодившись із вищезазначеним додатковим рішенням суду першої інстанції, представник Іванівської селищної ради Одеської області звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати додаткове рішення Іванівського районного суду Одеської області від 06 березня 2024 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Іванівської селищної адвоката Племениченка Г.В., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , які заперечували щодо апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, та відзиві на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у від 19.02.2020 у справі №755/9215/15 (провадження №14-382цс19), зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно положень частин 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 137 ЦПК України).

Згідно правил пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача;

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 та адвокат Врона А.В. уклали договір про надання правової допомоги від 02.08.2023 №375, й додаткову угоду №1 до договору за якою позивач зобов`язався сплатити гонорар у розмірі 800 доларів США.

За квитанцією від 26.02.2024 №1394061 позивач за договором сплатив представнику 30 682 гривні за отриману правову допомогу.

Згідно акту адвокат Врона А.В. надав, а ОСОБА_1 прийняв правничу (правову) допомогу, яка полягала у наступному: попередня консультація, пошук та підбір законодавчої та практичної інформації, підготовка та подання позовної заяви, відповіді на відзив, підготовка та направлення заяв і адвокатських запитів, пов`язаних із розглядом даної справи, участь адвоката в судових засіданнях по справі, а також підготовка і подання до суду заяви про розподіл судових витрат. Вартість послуг представника позивача складає 800 доларів США, що еквівалентно станом на 26 лютого 2024 року за курсом НБУ 30 682 гривні.

09 листопада 2023 року, 06 грудня 2023 року, 27 грудня 2023 року адвокат Врона А.В. брав участь у підготовчому судовому засіданні особисто в залі Іванівського районного суду Одеської області, проведення якого відкладалося через неприбуття відповідача та представника відповідача.

01 лютого 2024 року, 15 лютого 2024 року, 22 лютого 2024 року адвокат Врона А.В. брав участь у судових засіданнях особисто в залі Іванівського районного суду Одеської області та надавав пояснення по суті справи.

Задовольняючи частково заяву про стягнення судових витрат суд першої інстанції вказав, що оцінюючи зміст обсягу фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількості витраченого часу, розміру гонорару, співмірності послуг категорії складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, неминучості витрат, значенню справи, гонорар в розмірі 30 682 гривні є завищеними.

Адвокат має право самостійно визначати розмір гонорару, проте під час встановлення такого розміру має враховуватися складність справи та інші істотні обставини. Тому, наявні в матеріалах справи документи на обґрунтування понесених витрат на правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 682 гривні, оскільки відповідний розмір має відповідати критерію «розумної необхідності» таких витрат.

Враховуючи, що ця справа є справою незначної складності, розглядалася без участі відповідача, а також зважаючи на виконану адвокатом роботу з надання єдиної сукупної послуги щодо підготовки, подання позовної заяви та участі в судових засіданнях, суд першої інстанції дійшов висновку, що співмірним буде стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000 гривень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, та вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000 гривень, в даному випадку є співмірними із складністю даної справи, її тривалістю та виконаними адвокатом роботами, розмір таких витрат відповідає критерію реальності, справедливості, розумності їхнього розміру.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди відповідача із рішення Іванівського районного суду Одеської області від 22 лютого 2024 року, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Іванівської селищної ради Одеської області про відшкодування матеріальної шкоди.

Доводів щодо необхідності скасувати додаткове рішення Іванівського районного суду Одеської області від 06 березня 2024 року, які могли би бути оцінені апеляційним судом, апеляційна скарга Іванівської селищної ради Одеської області не містить.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, перевіривши доводи сторін, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності та надавши їм належну оцінку у відповідності до вимог ст. ст. 12, 80-89 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про частково задоволення заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Іванівської селищної ради Одеської області, в інтересах якої діє адвокат Племениченко Геннадій В`ячеславович, залишити без задоволення.

Додаткове рішення Іванівського районного суду Одеської області від 06 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено: 30 червня 2025 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

С.М. Сегеда