Справа № 729/845/25
2/729/506/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2025 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:

судді Бойко В.І., за участю секретаря судового засідання Шлапак Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Товариство шанувальників природи» про розірвання договору оренди землі,-

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору оренди землі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 січня 2017 року між відповідачем та ОСОБА_2 укладений договір оренди землі № 2378, дата державної реєстрації права 24.03.2017 року.

За умовами п. 1 Договору орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Кобижчанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, кадастровий №:05:004:2378.

Згідно з п.п. 9-12 Договору орендна плата сплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і становить 74,00 грн. на рік. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється без урахування індексації. Орендна плата сплачується орендодавцю у такі строки: у період з 15 жовтня по 15 листопада поточного розрахункового року шляхом безпосередньої виплати орендодавцю (або уповноваженому представнику). Передача коштів в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.

Відповідно до п. 30 Договору орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендні платежі, приступити до використання земельної ділянки в строки, встановлені в договорі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , спадкоємцем та правонаступником за Договором стала її донька - позивач ОСОБА_1 .

Після отримання свідоцтва про спадщину позивач зв`язалася із орендарем, де їй повідомили, що вона має приїхати до центрального офісу в м. Києві та надати свідоцтво про смерть, свідоцтво про спадщину і свої дані для укладення додаткової угоди до договору, що було нею зроблено, але станом на дату звернення із позовом відповідач додаткову угоду не підготував, орендні платежі за договором не сплачує. Ще під час життя ОСОБА_2 скаржилася позивачу, що відповідач орендні платежі сплачує з порушенням умов договору.

Для перевірки належного виконання умов договору, сторона позивача 18.10.2024 року звернулася до відповідача із адвокатським запитом, в якому, зокрема, просила надати інформацію (довідку) та завірені належним чином копії бухгалтерських документів про сплату орендної плати за договором оренди землі № 2378 від 24.01.2017 року за 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 роки.

Відповідачем була надана довідка про нараховану орендну плату ОСОБА_2 за договором № 2378 від 24.01.2017 року за 2017-2024 роки. З наданої довідки з`ясувалося, що відповідач систематично не сплачує орендні платежі або сплачує їх із порушенням умов договору. Так, у 2017 році відповідач прострочив сплату, у 2018 році її не сплатив, сплативши її у 2019 році, за 2020 рік орендна плата сплачена у 2021 році, за 2021-2024 роки не сплачена взагалі. Оскільки відповідач систематично порушує умови договору, позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

05.06.2025 року від представника відповідача Дочірнього підприємства «Товариство шануальників природи» надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що вимоги позивача, викладені в позовній заяві, є необгрунтованими та безпідставними й не визнаються відповідачем повністю з огляду на наступне.

Дійсно, 24.01.2017 року між відповідачем та ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі № 2378. Відповідачем належним чином виконувалися всі зобов`язання щодо виплати орендної плати за договором.

Щорічно всі пайовики/орендодавці - власники земельних ділянок із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Кобижчанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області (наразі Кобижчанського старостинського округу Бобровицької міської ради Ніжинського району Чернігівської області), в тому числі й ОСОБА_2 , повідомлялися про виплату щорічної орендної плати готівковими коштами та/або натуральною оплатою за землю в період з 15 жовтня по 15 листопада кожного року (через касу Товариства, в пунктах видачі орендної плати згідно з оголошеннями) шляхом оприлюднення, за звичаєм таких взаємовідносин (відповідно до звичаїв ділового обороту або таких вимог, що звичайно ставляться), відповідної інформації в оголошеннях через газету «Наше життя», через соціальні мережі, зокрема, через Фейсбук (Facebook), через розміщення інформації в письмовій формі на дошці оголошень Кобижчанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області (згодом Кобижчанського старостинського округу Бобровицької міської ради Ніжинського району Чернігівської області). Щорічне розміщення такої інформації про виплату орендної плати за землю підтверджується копіями та скріншотами відповідних оголошень

При нарахуванні пайовикам/орендодавцям - власникам орендованих земельних ділянок (в тому числі й ОСОБА_2 згідно з Договором) щорічної орендної плати за землю відповідачем здійснювалося резервування грошових коштів та одночасно з цим провадилося утримання з таких доходів фізчиних осіб відповідних податків та зборів податок на доходи фізичних осіб (ПДФО) та військовий збір (ВС) у розмірах/сумах, які передбачені чинним податковим законодавством України, доказом чого є податкові розрахунки сум доходу фізичних осіб, нарахованих (сплачених) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (копії податкових розрахунків з доказами надіслання органу Державної податкової служби України та доказами сплати/перерахування сум податків/зборів до бюджету.

Доказом нарахування відповідачем ОСОБА_2 та відповідно позивачу щорічної орендної плати згідно з договором, утримання з таких доходів ОСОБА_2 необхідних податків та зборів у розмірах/сумах, які передбачені чинним податковим законодавством України, є також і картка відповідача по рахунку 6856 за період з 01.01.2017 року по 15.11.2024 рік.

У випадку нез`явлення пайовика/орендодавця - власника орендованої земельної ділянки для отримання орендної плати, зокрема й ОСОБА_2 , відповідно нарахована сума орендної плати резервувалася та виплачувалася при першому ж зверненні такого пайовика за виплатою орендної плати.

Так, наприклад, восени 2020 року, при виплаті орендної плати за землю пайовикам/орендодавцям - власникам орендованих земельних ділянок (згідно з оголошеннями про виплату орендної плати), ОСОБА_2 не звернулася (не з`явилася) за отриманням орендної плати за Договором за 2020 рік, яка була їй нарахована відповідачем.

31.12.2020 року відповідачем на адресу проживання ОСОБА_2 , яка зазначена в договорі, був направлений лист за № 256 із запрошенням отримати орендну плату за договором за 2020 рік. У подальшому ОСОБА_2 отримала орендну плату за 2020 рік 26.02.2021 року при першому ж її зверненні до відповідача.

Впродовж 2017 - 2020 років ОСОБА_2 була нарахована і виплачена відповідачем наступна орендна плата згідно з договором.

Таким чином, оскільки Відповідачем було вжито всіх необхідних заходів щодо належного виконання зобов`язання - виплати ОСОБА_2 орендної плати за договором за 2017, 2018, 2019, 2020 роки (своєчасно нараховані ОСОБА_2 та зарезервовані щорічні суми орендної плати, утримано відповідні податки та збори із сум доходу ОСОБА_2 з їх перерахуванням до бюджету, проінформовано про необхідність отримання щорічних сум орендної плати тощо), тому позивач (кредитор) не має права на відшкодування збитків (розірвання договору), завданих простроченням кредитора, позаяк прострочення не є наслідком вини відповідача (боржника). Позивачем не надано суду доказів того, що позивач та/або спадкодавець ОСОБА_2 зверталися до відповідача за отриманням орендної плати за Договором і такі звернення Позивача були проігноровані Відповідачем.

Стосовно спадкування земельної ділянки, подальшої дії договору та виплати орендної плати, зазначає наступне.

Восени 2021 року та восени 2022 року, при виплаті орендної плати за землю пайовикам/орендодавцям власникам орендованих земельних ділянок, ОСОБА_2 не звернулася (не з`явилася) за отриманням орендної плати за договором за 2021 рік та за 2022 рік, яка була їй нарахована відповідачем.

09.10.2022 року після подання звіту до органу Державної податкової служби про нараховану орендну плату за землю за третій квартал 2022 року Відповідачем отримано повідомлення про те, що індивідуальний податковий номер ОСОБА_2 НОМЕР_1 - закрито у зв`язку з надходженням відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть особи.

26.12.2022 року відповідачем на адресу реєстрації/проживання ОСОБА_2 був направлений лист № 94 із запрошенням отримати орендну плату за договором за 2022 рік. Зазначений лист не повернувся відповідачу як не вручений, очевидно, що хтось його отримав, але ніякої відповіді відповідачу не надійшло.

Оскільки договір є чинним до 24.01.2032 року, тому орендна плата за 2021, 2022, 2023 і 2024 рік відповідачем нараховувалася, з неї утримувалися податки/збори, але до цього часу орендна плата за вказані роки не виплачена.

18.10.2024 року на електронну пошту відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов адвокатський запит від представника позивача - адвоката Шияна М.М., зі змісту якого відповідач дізнався, що спадкоємицею ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом від 25.10.2024 року за № 66 відповідач: запропонував позивачу прибути до відповідача за його місцезнаходженням для укладення додаткової угоди про зміну орендодавця та отримання орендної плати; запропонував надати банківські реквізити для виплати орендної плати (якщо позивачем буде прийнято рішення про отримання орендної плати на банківську картку); надав позивачу копію договору, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права прав оренди земельної ділянки за договором, довідку про нараховану орендну плату за 2021-2024 роки;

принагідноповідомив позивача, що площа орендованої земельної ділянки позивача з кадастровим номером :05:004:2378 складає всього 0,48 га й навесні дана ділянка часто підтоплюються (з додаванням фото поля, на якому знаходиться земельна ділянка).

Листом від 27.05.2025 року № 20 відповідачем було повторно запропоновано позивачу: прибути до відповідача за його місцезнаходженням для укладення додаткової угоди про зміну орендодавця та отримання орендної плати; надати банківські реквізити для виплати орендної плати, якщо позивачем буде прийнято рішення про отримання орендної плати на банківську картку.

Крім того, твердження позивача, що вона приїзджала до центрального офісу в м. Києві та надавала свідоцтво про смерть, свідоцтво про спадщину і свої дані для укладення додаткової угоди до договору, не відповідає дійсності, з огляду на таке.

Позивачем не надано суду доказів того, що: вона приїздила до центрального офісу в м. Києві; позивач та/або спадкодавець ОСОБА_2 зверталися до відповідача за отриманням орендної плати за договором, а відтак не відповідають дійсності і є надуманими твердження позивача, що ще під час життя ОСОБА_2 скаржилася позивачу, що відповідач орендні платежі сплачує з порушенням умов договору; не надано доказів того, що позивач та/або спадкодавець ОСОБА_2 хоча б раз вимагали від Відповідача своєчасного внесення орендної плати за Договором (дане право Позивача передбачено п.27 Договору та абзацом 5 ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду землі»); позивач та/або спадкодавець ОСОБА_2 пропонували чи вимагали від відповідача розірвання договору, в тому числі й з підстав систематичної невиплати, несвоєчасної виплати орендної плати.

Навпаки, позивачем грубо порушено приписи ч. 5 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», ст. 1481 Земельного кодексу України щодо повідомлення відповідача про набуття права власності на земельну ділянку площею 0,48 га з кадастровим номером :05:004:2378 з наданням передбаченої законом інформації/відомостей.

Таким чином, позивачем не виконано вимоги закону, а саме норми ч. 5 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» та ст. 1481 ЗК України, а відповідачем в свою чергу неодноразово повідомлялося позивача про необхідність отримання орендної плати за Договором за 2021-2024 роки та було вжито всіх необхідних заходів щодо належного виконання зобов`язання - виплати позивачу орендної плати за договором за 2021-2024 роки, відтак вимоги позивача щодо розірвання договору є безпідставними та необгрунтованими.

Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 20.01.2025 року було прийнято позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Від сторін не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторони повідомлені про відкриття провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що в матеріалах справи маються відповідні поштові повідомлення.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без наявності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 24 січня 2017 року між відповідачем та ОСОБА_2 укладений договір оренди землі № 2378, дата державної реєстрації права 24.03.2017 року, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,48 га кадастровий номер :05:004:2378. яка розташована на території Кобижчанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, строком на 15 років, з орендною платою у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і становить 74,00 грн. (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, підтверджується, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем земельної з кадастровим номером :05:004:2378, площею 0,48 га (а.с.9).

Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №299151426 від 11.02.2022 року, власником земельної з кадастровим номером :05:004:2378 є ОСОБА_1 (а.с.10).

Відповідно до частин перших статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною четвертою статті 124ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно зі статтею 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею першою Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації (частина третя статті 640 ЦК України).

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).

Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації (частина перша статті 20 Закону України «Про оренду землі», у редакції чинній на момент укладення договору оренди землі).

Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18 Закону України «Про оренду землі», у редакції, чинній на момент укладення договору оренди землі).

Відповідно до статей 125, 126 ЗК України, у редакції, чинній на момент укладення договору оренди землі, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі №322/1178/17 (провадження № 14-338цс19) дійшла висновку про те, що момент укладення договору передбачений у статті 640 ЦК України і пов`язується з досягненням сторонами згоди з усіх його істотних умов та дотриманням певних вимог, якими є передання майна або вчинення іншої дії, нотаріальне посвідчення договору або його державна реєстрація, якщо таке передбачено актами цивільного законодавства.

У статті 18 Закону України «Про оренду землі» вказано, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) вказано, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту».

Суд зазначає, що підставами позову позивач ОСОБА_1 визначила такі істотні порушення договору, як несвоєчасна сплата орендної плати за 2017-2024 роки.

Згідно з чинним законодавством України розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Існують два випадки коли допускається одностороння відмова від договору оренди землі: по-перше, якщо договором оренди земельної ділянки передбачені підстави його розірвання в односторонньому порядку. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку можуть бути: несплата розміру орендної протягом більш ніж два місяці;використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; передача в суборенду земельної ділянки без письмової згоди орендодавця, по-друге, якщо орендар затримує виплату орендної плати за договором оренди на строк більше ніж 3 місяці, орендодавець має право розірвати договір в односторонньому порядку згідно зі статтею 782ЦК України, яка передбачає, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Чинним законодавством України передбачається можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку в разі, якщо це передбачено умовами такого договору. Наявність відповідної умови в договорі є вирішальною. Отже, сторони в договорі повинні чітко визначити можливість розірвання договору в односторонньому порядку та механізм (процедуру) такого розірвання (шляхом підписання відповідної угоди, прийняття рішення місцевої ради тощо). Таке визначення має бути чітким та недвозначним, закріплювати всі умови співпраці, наголошено Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 198/15/20.

У постанові ВС від 02.11.2022 року у справі № 146/1094/21 надано тлумачення положень частини третьої статті 202 ЦК України та зроблено правовий висновок про те, що за допомогою такого універсального регулятора приватних відносин, як договір, його сторони можуть регулювати, зокрема, вчинення між сторонами односторонніх правочинів, підстави для односторонньої відмови або відсутність таких, чи коли одна зі сторін набуває право на односторонню відмову. Одностороння відмова від договору оренди, як вид одностороннього правочину, розрахована на сприйняття саме іншою стороною договору оренди.

Це зумовлено тим, що якщо існують підстави для односторонньої відмови або вона не залежить від певних підстав, то для орендаря вчинення такої відмови породжує істотні правові наслідки у вигляді розірвання договору. Тому в разі, якщо орендодавець має право на односторонню відмову від договору оренди землі і вчиняє такий односторонній правочин, то відмова від договору має бути адресована та сприйнята орендарем.

Відповідно до п. 31 договору оренди, орендар зобов`язаний у відповідності до п. 9-14 цього договору своєчасно вносити орендну плату.

Пунктом 36 Договору встановлено, що дія Договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, щорічно всі пайовики/орендодавці - власники земельних ділянок із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Кобижчанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, в тому числі й ОСОБА_2 , повідомлялися про виплату щорічної орендної плати готівковими коштами та/або натуральною оплатою за землю в період з 15 жовтня по 15 листопада кожного року, шляхом оприлюднення відповідної інформації в оголошеннях через газету «Наше життя», через соціальні мережі, зокрема, через Фейсбук (Facebook), через розміщення інформації в письмовій формі на дошці оголошень Кобижчанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області,що підтверджується копіями та скріншотами відповідних оголошень (а.с. 37-43).

При нарахуванні ОСОБА_2 згідно з договором, щорічної орендної плати за землю, відповідачем здійснювалося резервування грошових коштів та одночасно з цим провадилося утримання з таких доходів фізчиних осіб відповідних податків та зборів податок на доходи фізичних осіб (ПДФО) та військовий збір (ВС) у розмірах/сумах, які передбачені чинним податковим законодавством України, що підтверджується податковими розрахунками сум доходу фізичних осіб, нарахованих (сплачених) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (а.с.44-78).

Також, доказом нарахування відповідачем ОСОБА_2 щорічної орендної плати згідно з договором, утримання з таких доходів ОСОБА_2 необхідних податків та зборів (ПДФО, ВС) у розмірах/сумах, які передбачені чинним податковим законодавством України, є також і картка відповідача по рахунку 6856 за період з 01.01.2017 року по 15.11.2024 рік (а.с.79).

Таким чином, у випадку нез`явлення пайовика/орендодавця - власника орендованої земельної ділянки для отримання орендної плати, відповідно нарахована сума орендної плати резервувалася та виплачувалася при першому ж зверненні такого пайовика за виплатою орендної плати.

Крім того, 09.10.2022 року після подання звіту до органу Державної податкової служби про нараховану орендну плату за землю за третій квартал 2022 року відповідачем отримано повідомлення про те, що індивідуальний податковий номер ОСОБА_2 НОМЕР_1 - закрито у зв`язку з надходженням відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть особи.

26.12.2022 року відповідачем на адресу реєстрації/проживання ОСОБА_2 був направлений рекомендований лист № 94 із запрошенням отримати орендну плату за Договором за 2022 рік, який був отриманий, але ніякої відповіді відповідачу не надійшло(а.с.84-85).

Таким чином, оскільки договір є чинним до 24.01.2032 року, тому орендна плата за 2021, 2022, 2023 і 2024 рік відповідачем нараховувалася, з неї утримувалися податки/збори, але до цього часу орендна плата за вказані роки не виплачена.

18.10.2024 року на електронну пошту відповідача надійшов адвокатський запит від представника позивача - адвоката Шияна М.М., зі змісту якого сторона відповідача дізналася, що спадкоємицею ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Листами від 25.10.2024 року за № 66 та від 27.05.2025 року № 20 відповідачем було запропоновано позивачу: прибути до відповідача за його місцезнаходженням для укладення додаткової угоди про зміну орендодавця та отримання орендної плати; надати банківські реквізити для виплати орендної плати, якщо позивачем буде прийнято рішення про отримання орендної плати на банківську картку (а.с.86-99).

Між тим, позивачем не надано суду доказів того, що вона дійсно приїздила до центрального офісу в м. Києві та зверталася до відповідача за отриманням орендної плати за договором, а відтак не відповідають дійсності твердження позивача щодо несвоєчасної виплати орендної плати.

Крім того, позивачем недоведено систематичність порушення зобов`язань відповідача щодо виплати орендної плати за договором оренди землі, який просить розірвати, не підтверджено наявність двох і більше випадків такого порушення, в зв`язку з чим відсутні підстави розірвання спірного договору оренди землі.

Згідно з ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

З матеріалів справи та наданих позивачем доказів не вбачається факту звернення позивача до відповідача щодо несвоєчасної виплати орендної плати за договорами оренди.

Судом взято до уваги оголошення, розміщені Дочірнім підприємством «Товариство шанувальників природи», на підтвердження фактів вчинення відповідних дій відповідачем викликати усіх орендодавців, які не з`явилися до відповідача, для виплати їм орендної плати за договорами оренди землі.

Позивачем не спростовано аргументи відповідача, відображені у відзиві щодо своєчасної виплати орендної плати.

Крім того, суд зазначає, що договором оренди землі не передбачений чіткий механізм внесення орендної плати, що, в свою чергу, не дає достатніх підстав вважати, що саме відповідачем допущена несвоєчасна виплата орендної плати позивачу.

Згідно з абз. 2 п. 28 договорів оренди землі, а також абз. 5 ч. й ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Суду не надано доказів вимоги позивача від відповідача своєчасного внесення орендної плати за договором оренди землі за період з 2017 по2024 рік.

Положеннями статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 4 ст. 612 Цивільного кодексу України прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Приписами статті 613 ЦК України встановлено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку; якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд акцентує увагу, що п. 40 договору оренди землі передбачено, що сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст. 13 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).

Оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами не виплату орендної плата за період з 2017 по 2024 роки своєчасно з вини відповідача, а також наявність доказів на підтвердження повідомлення Дочірнього підприємства «Товариство шанувальників природи» щодо такої сплати, за відсутності чіткого (визначеного договором) механізму виплати орендної плати, а також з урахуванням факту не звернення позивача до Дочірнього підприємства «Товариство шанувальників природи» за її отриманням у встановлені договорами строки, суд доходить висновку про відсутність підстав для розірвання договору оренди землі.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимогст. 141 ЦПК України.

Враховуючи, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, витрати зі сплати судового збору та на правничу допомогу необхідно віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 4-5, 10, 81, 89, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Товариство шанувальників природи» про розірвання договору оренди землі.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - Дочірнє підприємство «Товариство шанувальників природи», , адреса: с. Кобижча, Ніжинського району, Чернігівської області, вул. Трипільська, буд. 57.

Суддя В.І. Бойко