Справа 688/2778/25
№ 2-з/688/4/25
Ухвала

Іменем України

30 червня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючої судді Цідик А.Ю., розглянувши заяву керівника Шепетівської окружної прокуратури про забезпечення позову у цивільній справі за позовом керівника Шепетівської окружної прокуратури до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою,

встановив:

Керівник Шепетівської окружної прокуратури звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на нерухоме майно відповідача: земельні ділянки з кадастровим номером :00:006:0555 площею 0.1 га, з кадастровим номером :00:006:0556 площею 0.0545 га, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 166.6 кв м, нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 ", загальною площею 146,3 кв м, заборонити ОСОБА_1 розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання земельних ділянок з кадастровим номером :00:006:0555 площею 0.1 га, з кадастровим номером :00:006:0556 площею 0.0545 га, житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 166.6 кв м, нежитловою будівлею за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 146,3 кв м.

Заяву мотивував тим, що Шепетівською окружною прокуратурою до Шепетівського міськрайонного суду пред`явлено позов в інтересах держави в особі Шепетівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою.

Оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, існує можливість відчуження третім особам вищевказаного майна, вчинення інших дій, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення коштів за використання земельної ділянки.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як передбачає ч. 3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відтак при обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Матеріали справи не містять доказів того, що заявник просить накласти арешт на нерухоме майно відповідача саме в межах ціни позову. Накладення арешту на все майно відповідача обмежує його право користуватися майном, яке не стосується предмету пред`явленого позову та може призвести до блокування роботи фізичної особи-підприємця.

Заявником не надано будь-яких доказів вартості майна з метою оцінки співмірності заявленого забезпечення із позовними вимогами та очевидно, що вартість майна, яке є предметом забезпечення позову, перевищує ціну позову. Відсутність зазначених відомостей при вирішенні питання про забезпечення позову, на переконання суду, може призвести до невиправданого обмеження особистих майнових прав відповідача.

В заяві про забезпечення позову прокурор вказав лише про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення. Не наведено у заяві і фактів, які б давали підстави стверджувати про можливі недобросовісні дії з боку відповідача або вжиті ними заходи, які спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання.

Отже, заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих припущень про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза утруднення чи неможливості виконання рішення суду в разі задоволення позову; що запропоновані заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами, а також те, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

За таких обставин, заява про забезпечення позову є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви керівника Шепетівської окружної прокуратури про забезпечення позову у цивільній справі за позовом керівника Шепетівської окружної прокуратури до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, а у разі постановлення ухвали поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту підписання ухвали суддею.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Алла ЦІДИК