Справа № 948/178/25
Номер провадження 2/948/178/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2025 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Косик С.М.,

за участю секретаря Ткач Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в :

у березні 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 15.08.2023р. між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 6025571 за умовами якого останній отримав грошові кошти на картковий рахунок, які зобов`язався повернути та сплатити відсотки.

26.12.2023р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №26122023 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» передано права вимоги до боржників, у тім числі і за кредитним договором з ОСОБА_1 . Відповідно до Реєстру боржників №1 від 26.12.2023 до договору факторингу №26122023 від 26.12.2023р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 83 250,00 грн., з яких: 20 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 61 250,00 грн сума заборгованості за відсотками, 2 000,00 грн заборгованість за комісією.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 26.12.2023 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 83 250,00 грн та понесені судові витрати.

У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками по кредитному договору, з урахуванням того, що на момент укладення кредитного договору та по теперішній час відповідач був та є військовослужбовцем, який був призваний за мобілізацією, а сам кредитний договір укладений з позивачем є договором споживчого кредитування, відповідно до положень ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є незаконним.

Таким чином, вимога позивача стягнути з відповідача нараховані відсотки по кредтиному договору на загальну суму 61 250,00 грн є безпідставною та не підлягає задоволенню, а також у зв`язку із наявністю у відповідача пільги, передбаченої п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», сплачена позивачем сума судового збору не може бути стягнута з відповідача, оскільки такі судові витрати компенсуються за рахунок держави (а.с.66-68).

03.06.2025 представником позивача направлено до суду відповідь на відзив, в якій представник позивача наполягає на задоволенні позову, та зауважує, що відповідачем укладено договір щодо отримання кредитних коштів, у відповідності до умов якого, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону, вказаного позичальником при укладанні договору.

Сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Позивач зауважує, що для укладення договору в електронному вигляді дані вносилися шляхом заповнення відповідних форм на сайті товариства позичальником власноруч.

Отже, позивачем доведено факт укладання вищевказаного договору відповідачем в електронній формі, тому позовні вимоги позивача є законними та обгрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань.

Відповідачем не заперечується факт укладення вищевказаного кредитного договору належними доказами. Укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля, сторонни електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку, визначеному законодавством або укладеним договором. Поверення позики та кредитів за електронним договором є обов`язковим.

Щодо доказів, які підтверджують надання (перерахування) коштів відповідачу та первинних документів, позивач повідомляє, що не володіє та не може володіти оригіналаси первинних документів, не є первісним кредитором, а дані документи формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видавав кредит, а інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта є банківською таємницею.

Позивач зазначає, що надані додаткові розрахунки заборгованості за кредитним договором є складеними первісними кредиторами, жодним чином не суперечать розрахункам заборгованості доданим до позовної заяви, а лише доповнюють та деталізують їх.

Також перерахування коштів на платіжні карти відповідача було безпосередньо здійснено операторами онлайн-послуг платіжної інфраструктури, які не здійснюють операцій з готівковими грошима, перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються, а інформацією про виписки з банківського рахунку відповідача або первісних кредиторів позивач не володіє.

Щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами, товідсотки нараховувались відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, строк, умови кредитування та нарахування відсотків у зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Також представник позивача наголошує, що учасник справи має право подати до суду власний розрахунок, або висновок експерта. Тобто, якщо відповідач не згодний з розрахунком заборгованості, чи ставить під сумнів правильність розрахунку заборгованості, він має право замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі його на розгляд суду.

Відповідач розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростував, не надав власний розрахунок наявної заборгованості, в цілому заперечивши позовні вимоги. Клопотання про проведення експертизи відповідач суду не заявив, доказів про повернення кредитних коштів суду також не заявив.

Також представник позивача зазначає, що згідно договору, підписаного відповідачем, прямо зазначено, що відповідач підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання коштів у позику. Відповідач погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а також розумів розмір відсотків, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів. Відсотки, які просить стягнути позивач, нараховані за понадстрокове користування кредитом, за відсотковою ставкою, передбаченою кредитним договором.

Щодо соціального і правового захисту військовослужбовців, представник позивача зазначив, що відповідач не надав первісному кредитору жодних доказів на підтвердження того факту, що у нього є право на пільги. Для припинення нарахування штрафних санкцій, пені, а також відсотків за користування кредитом, відповідач зобов`язаний був звернутись до відділення відповідної фінансової установи, надати підтверджуючі документи для призупинення їх нарахування про що отримати відповідний документ про призупинення нарахування штрафних санкцій за користування кредитом.

Отже, на підставі вищевикладеного встановлено, що нарахування відповідачу відсотків здійснювалось з тих підстав, що відповідач не повідомив первісного кредитора у відповідності до чинного законодавства про те, що він являється військовослужбовцем, та що на нього ноширюються норми ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У матеріалах справи відсутні докази того, що на відповідача пощирюються пільги, передбачені п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме не повинні нараховуватись штрафні санкції, пеня та відсотки за користування кредитом на весь час його перебування на військовій службі.

Позивачем не пред`явлено вимоги до суду про стягнення будь-якої пені, штрафів за невиконання заборгованості за договором позики, не містить вимогу про стягнення неустойки. Відповідно до доданих розрахунків заборгованості, наданих первісним кредитором, відсотки за договором нараховувались і підлягають стягненню відповідно до умов договору, а боржник не звільняється від відповідальності нза неможливість виконання ним грошового зобов`язання, які не виконувались ним як до настання форс-мажорних обставин (введення воєнного стану), так і після.

Щодо повідомлення про відступлення права вимоги позивач зазначає, що повідомлення ніяким чином не змінюють умов кредитного договору, а носять лише інформативний характер та при умові, що відповідач не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки первісного позикодавця. Договір факторингу укладено у відповідності до вимог чинного законодавства, яке діяло на момент укладання договору та ніяким чином не порушує права та законні інтереси відповідача.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається відповідач як на підстави для відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі є необгрунтовані, недоведені, суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, ряду правових позицій, викладених в Постановах ВСУ, а отже, є такими, що не підлягають задоволенню та не повинні братися судом до уваги (а.с.79-92).

Ухвалою від 28.03.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 44).

У судове засідання сторони вдруге не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа на електронну адресу (а.с. 47-50,54,55,113,114,117 ), відповідач рекомендованим листом, який повернуто з відміткою про його відсутність за вказаною адресою (а.с.51,56,57) та електронним повідомленням (а.с.115,119).

Представник позивача у позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності та у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 4 на зв.).

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 також подав заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача за наявними матеріалами спарви (а.с.124).

Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що 15.08.2023 ОСОБА_1 , шляхом подачі заяви на отримання кредиту, уклав з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит № 6025571, за умовами якого позикодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній договором, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві кредит, комісію та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором (а.с.6-11, 13).

Згідно з п.п.1.2, 1.3 договору сума кредиту становить 20000,00 грн, строком на 119 днів з 15.08.2023. Наданий кредит клієнт зобов`язується погасити в останній день строку кредитування 29.08.2024 (а.с.6 на зв.).

Пільговий період складає 29 днів та завершується 13.09.2023, а поточний період складає 90 днів і закінчується 12.12.2023 (п.п.1.3.1, 1.3.2 договору) (а.с.6 на зв.).

Згідно п.1.5.1 договору комісія за надання кредиту 1 330,00 грн, яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (а.с.7).

Відповідно п.п.1.5.2, 1.5.3 договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, протягом поточного періоду нараховуються за стандартною відсотковою ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (а.с.7).

Сторони погодили Графік погашення кредиту, в якому зазначені: кількість днів у розрахунковому періоді, сума платежу за розрахунковий період, погашення суми кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за обслуговування кредиту, реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту (а.с.11 на зв.).

Згідно з паспортом споживчого кредиту №6025571 загальні витрати за увесь строк кредитування складають 63 250,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту за увесь строк кредитування складає 83 250,00 грн, реальна річна процентна ставка за увесь строк кредитування 7838,00% річних (а.с.12).

Як вбачається з платіжного доручення №107727362 від 15.08.2023 ТОВ «Мілоан» перераховано ОСОБА_1 грошові кошти у роозмірі 20 000,00 грн згідно договору №6025571 (а.с.21,102).

26.12.2023р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №26122023, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання(позики), плату за позикою ( плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «Мілоан» (а.с.14-15,94-98).

Актом прийому-передачі Реєстру боржників №1 від 26.12.2023 року, ТОВ «Мілоан» переданий Реєстр боржників відповідно, що підтверджує факт переходу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості (а.с.16).

Згідно платіжної інструкції №20643 від 28.12.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» перерахувало ТОВ «Мілоан» грошові кошти за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу №26122023 від 26.12.2023 (а.с.101).

Як вбачається з Реєстру боржників №1 та витягу з Реєстру боржників №1 до позивача перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 у розмірі 83 250,00 грн (а.с.17, 99-100).

На а.с.18-19, 104-106 є відомість, надана ТОВ «Мілоан», про щоденні нарахування та погашення ОСОБА_1 за договором №6025571 із зазначенням найменування, дати операції та суми за період з 15.08.2023 по 26.12.2023.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Отже, між відповідачем та ТОВ «Мілоан»,укладено кредитний договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними, йому перераховані кредитні кошти, які він використовував.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 Цивільного кодексуУкраїни визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Навіть неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, та не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц.

Щодо стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором №103860405 від 20.08.2023 року, суд враховує наступне.

Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Дана пільга поширюється та діє для військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Банки під час дії особливого періоду не мають право нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати. Для реалізації вказаного права на пільгу, необхідно письмово повідомити банк про проходження військової служби та надати підтверджуючі документи (копію військового квитка з відповідною службовою відміткою, копію довідки про призов військовозобов`язаного на військову службу, копію витягу з наказу або довідки про зарахування до списків військової частини).

Національний Банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року №18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг з наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Як вбачається з наданих представником відповідача документів, а саме: військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого 06.04.2022, довідки №25896 від 09.07.2024, виданої командиром військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_3 , з якої вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 19.06.2024, посвідчення серії НОМЕР_3 Управління персоналу штабу військової частини НОМЕР_4 , ОСОБА_1 дійсно проходить військову службу з 07.04.2022 по теперішній час та є учасником бойових дій (а.с.69-72).

Таким чином, на відповідача, як на військовослужбовця, який проходить військову службу в особливий період, поширюються пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме - він звільнений від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом та неустойки, а кредитні установи під час дії особливого періоду не мають права нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 14.05.2021 у справі №502/1438/18.

За наявності позову про стягнення боргу за кредитним договором суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом). Даний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі N 642/548/21.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором №6025571 від 15.08.2023 в сумі 61 250,00 грн. задоволенню не підлягають, оскільки відповідач, як військовослужбовець, згідно з п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільняється від сплати процентів та пені (неустойки) в особливий період.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково у розмірі 22 000,00 грн.

При зверненні з позовом до суду позивачем сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, враховуючи вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі, пропорційному розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 800,19 грн.

Щодо доводів представника відповідача про звільнення відповідача від сплати судового збору, суд зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати збору, зокрема, звільняються: 1) військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків (п. 12); 2) учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав (п. 13).

На підставі викладеного, керуючись ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 6025571 від 15.08.2023 у розмірі 22 000,00 грн та судовий збір у розмірі 800,19 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження юридичної особи: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, адреса для листування: вул. Лісова, 2, поверх 4, м. Бровари Київської області, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя С. М. Косик