Провадження № 2/201/409/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Покопцева Д.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення суми, третя особа Державна Казначейська служба України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) про стягнення суми, третя особа Державна Казначейська служба України.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є військовим пенсіонером та знаходиться на обліку в Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2021р. у справі № 160/10639/21, яке набрало законної сили 22.10.2021р., визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, які полягають у не перерахунку та не виплаті пенсії позивачу з 01.04.2019р. в розмірі, який обчислено з грошового забезпечення, визначеного ІНФОРМАЦІЯ_1 в довідці від 22.02.2021 за № ФД 10676; зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести з 01.04.2019р. перерахунок основного розміру пенсії позивачу у розмірі 80% грошового забезпечення, на підставі від 22.02.2021р. за № ФД 106763, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.04.2019, з урахуванням раніше виплачених сум; визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо зменшення розміру пенсії позивачу за рахунок виплати з 05.03.2019р. 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р.; зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) позивачу з 05.03.2019р. з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р.

На виконання вказаного рішення суду, позивачу донараховано 174 095, 61 грн. проте, станом на день подання даного позову дана сума позивачу відповідачем не була виплачена.

З метою врегулювання даного питання в досудовому порядку, на адресу відповідача 28.11.2023р. було направлено звернення у якому викладена вимога щодо виплати позивачу протиправно невиплаченої пенсії із нарахуванням компенсації частини доходів у розмірі 174 095, 61 грн. відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, починаючи з моменту невиплати такої пенсії, відповідно до рішення суду від 21.09.2021р.

Станом на день звернення до суду з даним позовом, звернення позивача залишено без розгляду, сума, яка є предметом спору, не виплачена.

На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача на його користь сума донарахованої та протиправно невиплаченої пенсії на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2021р. по справі № 160/10639/21 у розмірі 174 095, 61 грн., із нарахуванням компенсації частини доходів відповідно до ст. 625 ЦК України, починаючи з моменту невиплати такої пенсії, а саме з 01.04.2019р.

26.06.2024р. ГУ ПФУ в Дніпропетровській області в порядку ст. 178 ЦПК України поданий відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача з огляду на те, що 28.08.2018р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 22.08.2018р. № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», пунктом 2 якої було передбачено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого цією постановою (далі Порядок). Згідно пункту 10 Порядку, виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду № 640/5248/19 від 22.07.2020р. визнано протиправною та нечинною саме постанову Уряду, а не Порядок, а отже, чинним залишився Порядок, яким визначено механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2021р. по адміністративній справі №160/10639/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління, обліковується в «Реєстрі судових рішень» підсистеми Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) під номером 144070. Цей номер у «Реєстрі судових рішень» підсистеми Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) є актуальним на теперішній час та дійсним до внесення змін до Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Здійснення витягу із вищезазначеного програмного комплексу не передбачено розробником програми для Пенсійного фонду України, іншого чинним законодавством України не передбачено. Таким чином, Головне управління надає скриншот екрану «Реєстру судових рішень» підсистеми Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС). Враховуючи викладене, невиплата грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до отримання фінансування не має можливості виконати судове рішення в частині виплати нарахованих коштів.

Зважаючи на викладене, покладені судом зобов`язання вчинити певні дії, виконані ГУ ПФУ в Дніпропетровській області. В силу вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012р. №4901-VI, Бюджетного кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. № 845 «Про затвердження порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» виконання рішення суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України, при цьому такі рішення суду виконується у певній черговості. Таким чином, рішення судів, які набрали законної сили вже частково виконані в частині нарахування, але не виконуються відповідачем в частині виплати своєчасно, оскільки такі кошти передбачаються відповідною бюджетною програмою, що повинні надходити до територіального управління ПФУ в Дніпропетровській області.

Однак, такі кошти для виконання рішень судів на користь позивача до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не надходили, а стягнення з відповідача таких сум буде порушувати права самого відповідача та згодом призведе до подвійного стягнення сум зазначеної заборгованості, що є не припустимим.

На підставі викладеного, просить відмовити у позові в повному обсязі.

Представником третьої особи Державної Казначейської служба України Дерновським М.П. в порядку ст. 180 ЦПК України надані письмові пояснення, в яких, посилаючись на позиції Верховного Суду зазначено, що між позивачем та органами Казначейства відсутні зобов`язальні або договірні правовідносини, відповідно до умов яких органи Казначейства мають зобов`язання сплатити індекс інфляції та компенсацію у розмірі 3% річних. Також зауважив, що відповідно до покладених завдань і функцій Державна казначейська служба України є суб`єктом владних повноважень у сфері виконання рішень щодо стягнення коштів Державного бюджету, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Правом надання відповіді на відзив, позивач не скористався.

Ухвалою судді від 08.01.2024р., вказану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 28.02.2024р. позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.05.2024р., ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2024р. скасовано, справу направлено для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Ухвалою судді від 02.06.2024 призначений розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

27.09.2024 на запит Дніпровського апеляційного суду, було направлено справу № 201/16165/23 для розгляду заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору.

Додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 09.12.2024р. розглянуто заяву ОСОБА_1 про повернення судового забору.

30.06.2025р. справу було передано судді Покопцевій Д.О. для подальшого розгляду справи.

Суд вирішує справу за наявними матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

За змістом частини третьої статті 11 та частини першої статті 13 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

У частині першій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору разом із сумою основного боргу суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та 3 % річних від простроченої суми.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є,

по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних особистих прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є зазвичай фізична особа (стаття 19 ЦПК України).

Натомість публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих правовідносин з їх специфічними суб`єктами та їх підпорядкованістю.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають, зокрема, у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій; на публічно-правові спори, у тому числі на спори фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Тому загальними критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути і пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 263 КАС України справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Таким чином на правовідносини з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Частиною п`ятою статті 21 КАС України передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних, передбачене положеннями статті 625 ЦК України, є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги, а поєднання цих вимог у одній справі не є обов`язковим.

У справі встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2021р. у справі № 160/10639/21, яке набрало законної сили 22.10.2021р., визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, які полягають у не перерахунку та не виплаті пенсії позивачу з 01.04.2019р. в розмірі, який обчислено з грошового забезпечення, визначеного ІНФОРМАЦІЯ_1 в довідці від 22.02.2021 за № ФД 10676; зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести з 01.04.2019р. перерахунок основного розміру пенсії позивачу у розмірі 80% грошового забезпечення, на підставі від 22.02.2021р. за № ФД 106763, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.04.2019, з урахуванням раніше виплачених сум; визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо зменшення розміру пенсії позивачу за рахунок виплати з 05.03.2019р. 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р.; зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) позивачу з 05.03.2019р. з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р.

На звернення представника позивача Науменко Ю.І., 29.06.2023р. за № 0400-010508-8/94061 ГУ ПФУ України в Дніпропетровській області щодо виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2022р. по справі № 160/8925/22 була надана відповідь про те, що належні пенсійні кошти, нараховані на виконання рішення суду ОСОБА_1 будуть виплачені при надходження відповідного фінансування для виплати сум, нарахованих за рішенням суду в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили.

Також, листом від 16.09.2024р. № 0400-010408-8/186729 ГУ ПФУ України в Дніпропетровській області була надана аналогічна відповідь.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 лютого 2021 року у справі № 520/17342/18 (провадження № 14-158цс20) дійшла висновку про те, що ураховуючи акцесорний характер визначених статтею 625 ЦК України зобов`язань, спори про відшкодування передбачених ними грошових сум, з огляду на їх похідний характер від основного спору, підлягають розгляду за правилами тієї юрисдикції, за правилами якої підлягає розгляду основний спір.

Аналіз положень частини п`ятої статті 21 КАС України та частини першої статті 19 КАС України у їх поєднані дозволяє зробити висновок, що юрисдикція спору про стягнення донарахованої та протиправно невиплаченої пенсії із суб`єкта владних повноважень визначається як за правовою природою правовідносин, зокрема публічно-правових, так і у зв`язку з тим, чи пред`явлено позов про стягнення донарахованої та протиправно невиплаченої пенсії в одному проваджені з вимогою про вирішення публічно-правового спору.

Ураховуючи те, що спір щодо нарахування, сплати та перерахунку соціальних виплат підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, спір за позовними вимогами про стягнення інфляційних втрат та 3% річних на підставі статті 625 ЦК України також підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Спори, які виникають у судах у зв`язку з невиконанням суб`єктом владних повноважень своїх функцій (щодо його незаконних дій та/або зобов`язання до виконання таких повноважень), та ухвалення за результатами розгляду цих спорів судових рішень не змінює правову природу та характер правовідносин, які виникли між сторонами, а тому спори щодо порушення своїх зобов`язань суб`єктом владних повноважень, зокрема щодо перерахування, нарахування, виплати грошових сум, у тому числі після судового рішення або на його виконання, повинні розглядатись судами за юрисдикцією, визначеною відповідно до характеру цих правовідносин.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, враховуючи акцесорний характер визначених статтею 625 ЦК України зобов`язань, спори про відшкодування передбачених вказаною статтею грошових сум, з огляду на їх похідний характер від основного спору, підлягають розгляду за правилами тієї юрисдикції, за правилами якої підлягає розгляду основний спір. Юрисдикція спору про стягнення донарахованої та протиправно невиплаченої пенсії у зв`язку із порушенням порядку здійснення повноважень органом влади визначається за правовою природою правовідносин, а також виходячи з того, чи пред`явлена вимога про стягнення донарахованої та протиправно невиплаченої пенсії в одному провадженні з вимогою про вирішення публічно-правового спору.

Зазначені правові висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 лютого 2021 року у справі № 520/17342/18, від 04 березня 2020 року у справі № 757/63985/16 та постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 638/1620/20.

Встановивши, що спір у цій справі, за вимогами ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних на підставі статті 625 ЦК України виник внаслідок несвоєчасного виконання судового рішення у адміністративній справі, ухваленого адміністративним судом, суд дійшов висновку, що такі вимоги підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства у зв`язку з чим, справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, як така, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства України з роз`ясненням позивачу, що спір в цій частині вимог підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 255, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення суми, третя особа Державна Казначейська служба України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду впродовж 15 днів.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, , місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26

Третя особа: Державна Казначейська служба України, , місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6.

Суддя: Д.О. Покопцева