УХВАЛА

03 липня 2025 року

м. Київ

справа № 522/14271/22

провадження № 61-7940ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Губін Станіслав Олександрович, на постанову Одеського апеляційного суду від 08 травня 2025 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Перший Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, відповідно до якого просив:

- зменшити розмір аліментів, який стягується на підставі судового наказу від 27 квітня 2022 року у справі № 522/4638/22 та стягувати з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2/10 частки від усіх його доходів щомісячно, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 та продовжувати стягувати аліменти на утримання молодшої дитини ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/10 частки всіх доходів щомісячно, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- зменшити розмір аліментів за виконавчим листом від 18 червня

2007 року, виданим Приморським районним судом міста Одеси у справі

№ 2-5516/07, та стягувати з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 19 червня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Позивач не погодився із вказаним рішенням суду та, в частині вимог про зменшення розміру аліментів, які стягнуті з нього на користь ОСОБА_1 , оскаржив рішення суду в апеляційного порядку.

Постановою Одеського апеляційного суду від 08 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 19 червня 2024 року, в оскарженій частині, скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Зменшено розмір аліментів, стягнутих на підставі судового наказу Приморського районного суду міста Одеси від 27 квітня 2022 року у справі

№ 522/4638/22 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 частки від усіх його доходів щомісячно до 1/4 частки від усіх видів його доходу щомісячно, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 травня 2025 року виправлено описку у резолютивній частині скороченої постанови Одеського апеляційного суду від 08 травня 2025 року.

20 червня 2025 року через підсистему Електронний суд представник

ОСОБА_1 - адвокат Губін С. О. подав касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 08 травня 2025 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 травня 2025 року у справі № 522/14271/22, які просить скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини «с» статті 7 Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, є малозначною в силу закону.

Оскільки справа № 522/14271/22 в силу закону належить до категорії малозначних, ухвалені у ній судові рішення можуть бути оскаржені виключно за наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга не містить обґрунтування наявності випадків, визначених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для касаційного перегляду судових рішень у малозначній справі.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги, зокрема, категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України.

Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору, наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Губін Станіслав Олександрович, на постанову Одеського апеляційного суду від 08 травня

2025 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 травня 2025 року

у справі № 522/14271/22.

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников