справа № 235/6143/24
провадження № 2/208/2190/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Камёянського у складі:

головуючого судді Гречаної В.Г.,

за участі секретаря судового засідання Агеєвої В.Г.,

позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

представника позивача - адвоката Гусарової С.М. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 235/6146/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду міста Кам`янського з Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла справа № 235/6143/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що 22.08.2017 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Покровського району Донецької області. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , актовий запис № 279 де сторони записані батьками дитини. Дитина постійно проживає із позивачкою, що підтверджується витягом про зареєстрований у житловому приміщенні та витягами з реєстру територіальної громади.

Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження у практичних підходах до сімейних відносин та обов`язків, виховання дитини та ведення сімейного господарства. Протягом останніх двох років непорозуміння досягли найвищого рівна, що негативно впливає на психологічний стан позивачки та дитини. Всі намагання позивача зберегти сім`ю виявилися безрезультатними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Спір про поділ сумісно нажитого майна відсутній.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2024 року цивільну справу №235/6143/24 було розподілено судді Красноармійського міськрайонного Донецької області Філь О.Є.

Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13.08.2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20.08.2024 року сторонам по справі надано шестимісячний строк для примирення.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 74 від 29.08.2024 територіальна підсудність судових справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з 02.09.2024 визначено за Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 235/6143/24 між суддями від 24.01.2025 року справу було розподілено судді Величко О.В.

Ухвалою судді від 29.01.2025 року зобов`язано Міністерство соціальної політики України надати суду інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, щодо відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

06.02.2025 року до суду надійшла відповідь з Міністерства соціальної політики України, відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа по 09.05.2024 року. З обліку знятий 10.05.2024 року самостійно через «Дію». В довідці була зазначена адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 .

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 07.02.2025 року справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання.

У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_4 із займаної посади, протоколом автоматизованого розподілу від 28.05.2025 року судової справи № 235/6143/24 між суддями було розподілено судді Гречаній В.Г.

Ухвалою судді від 29.05.2025 року цивільну справу № 235/6143/24 прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду.

13.06.2025 року до суду надійшла довідка з Військової частини НОМЕР_3 від 02.06.2025 року за вих. № 1186/3552 про те, що відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проходить військово-лікарську комісію в умовах стаціонару у військовій частині НОМЕР_3 з 25.04.2025 року по теперішній час.

17.06.2025 року від відповідача по справі до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він через хворобу не має змоги з`явитися до суду.

11.06.2025 року від представника позивача до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про долучення доказів, а саме термінований заборонний припис серія АА № 451604 стосовно кривдника ОСОБА_2 у зв`язку зі скоєння ним психологічного домашнього насилля над постраждалою ОСОБА_1 , оскільки даний документ підтверджує неможливість збереження сім`ї та суперечить особистим інтересам позивача.

03.07.2025 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення доказів, а саме лист відділення поліції № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, з якого слідує, що працівниками поліції 27.08.2024 року було здійснено виїзд за викликом ОСОБА_1 , в ході якого встановлено, що ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_1 .. На правопорушника було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП серія ВАД № 339562 та тимчасовий заборонний припис серія АА № 451604. В подальшому матеріали адміністративної справи направлено до суду для розгляду.

В судовому засіданні 10.07.2025 року позивач свої позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити і розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі. Зазначила, що примирення з відповідачем по справі неможливо.

Представник позивача в судовому засіданні 10.07.2025 року підтримала позицію позивача та пояснила, що позивачкою позов про розірвання шлюбу було поданий ще у серпні 2024 року. Сімейне життя позивачки з відповідачем є нестерпним через періодичні агресії відповідача по відношенню до позивачки, що проявлялося в психологічному та фізичному насиллі. Сторони намагалися спілкуватися та привести до ладу сім`ю, але ніякого позитивного результату всі вчиненні дії не дали. Відповідач по справі лише обіцяє змінитися, але все одно потім, коли приїжджає додому вчиняє сварки та бійки, а позивачка повинна постійно захищати себе та свою дитину. Позивач разів 8 викликала поліцію, але лише два рази цей факт було зафіксовано поліцією. Також зазначила, що відповідач по справі обізнаний про розгляд справи про розірвання шлюбу. Окрім того попереднім суддею за клопотанням відповідача було сторонам надано шестимісячний термін для примирення, однак відповідач по справі, окрім погроз та висловлювань нецензурної лайки в сторону позивачки, жодних інших дій зі свого боку для примирення не вчиняв. Термін для примирення минув, сторони не примирилися, позивач не бажає жити з відповідачем і постійно терпіти від нього погрози та насилля, що в свою чергу й негативно відображається не лише на стані позивачки, але й на психологічному стані їх спільної дитини, яка все це чує і бачить. Також просила суд прийняти до уваги той факт, що відповідач по справі знає про день та час розгляду справи, однак постійно телефонує позивачці та говорить, що оскільки він військовий, то буде постійно надавати клопотання про відкладення розгляду справи і не дасть їй розлучення, а буде навмисно затягувати розгляд справи. Просить задовільнити позовні вимоги у повному обсязі та розірвати шлюб між сторонами.

10.07.2025 р. відповідач по справі, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку СМС повідомлення на його мобільний номер, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки повідомив, що знаходиться у лікарні. Окрім того правом на подання відзиву не скористався.

На підставі ст. 244 ЦПК України в судовому засіданні 10.07.2025 року судом після судових дебатів було оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відкладено судове засідання для ухвалення та проголошення судового рішення на 14.07.2025 р..

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку позивача та її представника, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

22.08.2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_4 , виданим виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Покровського району Донецької області, актовий запис № 2.

Від шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 279.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Красноарміського міськрайонного суду Донецької області від 20.08.2024 року за клопотанням відповідача ОСОБА_3 сторонам було надано строк для примирення шість місяців,

Однак, з доданих представником позивача адвокатом Демченко А.В. документів, а саме листа ВП № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та термінового заборонного припису стосовно кривдника серія АА №4561604 від 27.08.2024 року, судом встановлено, що відповідачем по справі відносно позивачки було вчинено домашнє психологічне насилля, у зв`язку з чим, з метою захисту себе та дитини, позивач змушена була викликати працівників поліції, якими відносно ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та терміновий заборонний припис серія АА №4561604 від 27.08.2024, відповідно до якого відповідачу по справу накладено заборону терміном на 5 днів в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, якою в даному випадку є позивачка по справі ОСОБА_1 , що відносно позивача по справі.

Отже, відповідач ОСОБА_3 навіть в період наданого сторонам строку для примирення, замість того, щоб вчиняти дії, спрямовані на відновлення шлюбних відносин та налагодження відносин з дружиною, знехтував наданим йому судом терміном для примирення та навпаки вчинив 27.08.2024 року відносно своєї дружини психологічне насилля і йому було заборонено працівниками поліції з нею спілкуватися.

Як вбачається з наданих в судовому засіданні пояснень представника позивача та самої позивачки, відповідач по справі в період наданого судом терміну для примирення сторін не вчинив жодних інших дій, спрямованих на збереження сім`ї та налагодження відносин з дружиною, а навпаки постійно погрожує позивачці та висловлюється на її адресу нецензурною лайкою та наголошує, що не дасть їй розлучення, а оскільки є військовим, буде постійно відкладати розгляд справи.

Враховуючи вищевикладені обставини, встановлені в ході розгляду справи, суд вважає, що розгляд справи можливий без участі відповідача по справі, оскільки про день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином.

Судом за клопотанням відповідача сторонам було надано термін для примирення, також розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням відповідача, однак сторони не примирилися, на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують подружні стосунки, окрім того відповідач періодично застосовує до позивачки домашнє насилля, що негативно впливає не лише на її психологічний та моральний стан, а також на психологічний стан їх сумісного сина, тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтерсам сторін, позивачка не бажає зберегти шлюб та на розірванні шлюбу наполягає.

За ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

За положеннями ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частини 3, 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

В ході розгляду справи судом встановлено, що подружжям сімейне життя припинено, збереження шлюбу суперечить як інттересам позивачки, так і інтересам спільної дитини сторін, яка є постійним свідком психологічного насилля, яке вчиняє його батько по відношенню до матері, що негативно впливає на психологічний та моральний стан. як дитини, так і позивачки.

При тому будь-які правові та юридичні підстави, які б унеможливлювали розірвання шлюбу, судом не встановлено.

Справа на розгляді в суді перебуває з серпня 2024 року і за цей період сторони не примирилися, тому суд, враховуючи вищевикладене не має жодного права змушувати позивачку проти своєї волі перебувати у шлюбі з відповідачем по справі.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 року (заяви №№ 29381/09 та 32684/09) Суд наголосив на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів. Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя.

Крім того, у пункті 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява № 56030/07) від 12 червня 2014 року Суд наголосив на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим, Суд повторно наголосив, що відповідно до статті 8 Конвенції також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.

Частина 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «приватного та сімейного життя» Європейський суд з прав людини чітко не визначає, бо воно охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (рішення у справі «Пек проти Сполученого Королівства» від 28.01.2003 року, заява № 44647/98).

Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Подружжя спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, при цьому суд враховує, що не зважаючи на те, що судом було надано термін для примирення, сторони не примирилися, шлюбні відносити не відновлені.

Також судом враховується й той факт, що відповідачем відносно позивачки вчиняється домашнє насилля психологічного характеру, про що суду надано відповідні докази, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням вказаних позивачем обставин, судом встановлено, що збереження шлюбу між сторонами буде суперечити інтересам позивача, а також інтересам сумісної дитини подружжя, що має істотне значення.

Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно положень ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрований 22 серпня 2017 року Виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Покровського району Донецької області, свідоцтво від 22 серпня 2017 року серії НОМЕР_4 , актовий запис №2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_4 , судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя В.Г. Гречана