Провадження №2/447/335/25
Справа №447/3538/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

03.07.2025 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Кісіль А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаїв Львівської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дітей,

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_3 ,

представник відповідача ОСОБА_4 .

Процесуальні дії у справі.

16.12.2024 позивач ОСОБА_1 пред?явила позов до ОСОБА_2 , у якому просить стягнути на її користь з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 46 834,14 грн., а також половину вартості додаткових витрат на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 66 136,37 грн.

Позов мотивує тим, що 22.02.2008 між сторонами було укладено шлюб. Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 20.09.2018 шлюб було розірвано. Під час шлюбу у сторін народилися троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 11.12.2018 ухвалено стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 03.10.2018. 18.10.2019 Миколаївським ВДВС у Стрийському районі Львівської області ЗМУ МЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №447/2397/2018 від 29.01.2019. Розрахунком заборгованості по сплаті від 19.08.2024 Миколаївського ВДВС встановлено, що на липень 2024 року сума аліментів, що підлягає стягненню становить 6 035,50 грн., крім того мали випадки несвоєчасної сплати аліментів. Оскільки відповідач ОСОБА_2 несвоєчасно сплачував встановлені рішенням суду аліменти, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим Миколаївським ВДВС, розмір пені за місячним платежем розраховується за такою формулою: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1, тому пеню просить стягнути у розмірі 46 834,14 грн. Щодо стягнення додаткових витрат на дітей, вказала, що при плановому огляді сина ОСОБА_5 у лікаря-лора було виявлено зміщення носової перегородки, з 27.06.2024 по 01.07.2024 дитина перебувала на стаціонарному лікуванні, де йому було проведено оперативне втручання, вартість лікування становила 3 150,00 грн. У сина ОСОБА_7 , офтальмологом встановлено діагноз: збіжна співдружня неакомодаційна косоокість з перевагою лівого ока з вертикальним компонентом, 25.10.2024 дитина перебувала на стаціонарному лікуванні, де йому проведено хірургічне лікування косоокості лівого ока, вартість операції включаючи консультацію лікаря, обстеження, після операційне лікування становить 55 543,00 грн. У доньки ОСОБА_6 при плановому огляді у лікаря-лора виявлено гіпертрофію аденоїдів, 18.11.2024 дитина перебувала на стаціонарному лікуванні. За період з 2023 по 2024 роки на медичні препарати для дітей позивачем було затрачено грошові кошти в сумі 12 281,58 грн. Для повноцінного росту та здорового розвитку дітей на збалансоване харчування за період з липня 2023 року по жовтень 2024 року витрачено 30 103,55 грн. Крім того, на придбання одягу, канцелярського приладдя, та засобів гігієни для дітей було витрачено 31 194,61 грн. Загальна сума витрат, понесених позивачем з 2023 по 2024 роки на лікування, обстеження дітей, харчування, побутові речі становить 132 272,74 грн.

07.01.2025 на адресу суду надійшла відповідь ГУ ДМС України у Львівській області про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача, відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований по АДРЕСА_1 , однак, 01.10.2018 знятий з місця реєстрації проживання, вибувши у Литву (а.с. 101).

Ухвалою від 08.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Сторонам надано строк для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень.

Ухвалу суду від 08.01.2025 та додані до неї матеріали позовної заяви відповідач отримав 29.01.2025, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду та міститься у матеріалах справи (а.с. 107).

10.02.2025 представник відповідача адвокат Карзов О.М. засобами системи «Електронний суд» подав відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 108-128). Представник відповідача покликається на те, що з огляду на надані позивачем докази додаткових витрат, а саме надмірну кількість сумнівних фіскальних чеків, більшість із яких нечитабельна, то більша частина заявлених додаткових витрат є непідтвердженою та не може бути доведеною. Вказує, що заявлені позивачем витрати на лікування дітей операційні втручання та медичні препарати були здійснені за рахунок відповідача, а саме з коштів у розмірі 66 749,06 грн., які були сплачені відповідачем як аліменти позивачу через виконавче провадження у квітні 2023 року та коштів у розмірі 78 318,00 грн. у липні 2023 року, що були отримані відповідачем як учасником бойових дій. При цьому посилається на розрахунок заборгованості ВП №60360145, який надала позивач разом із позовом. Ще у липні 2023 року позивач повідомила відповідачу, що вказані кошти будуть обміняні на долари США та відкладені дітям на лікування (зокрема зору ОСОБА_8 ). Щодо витрат на лікування ОСОБА_7 , відповідач вважає об`єктивно підтвердженими лише витрати у розмірі 46 000,00 грн. Щодо витрат на лікування ОСОБА_5 вважає недоведеними позивачем витрати на лікування у розмірі 3 150,00 грн. Доказів щодо понесних витрат на лікування ОСОБА_6 взагалі з позовом не подано. Таким чином, вказує, що заявлені позивачем суми витрат та надані на підтвердження докази (масив фіскальних чеків без конкретних посилань) вважають припущенням. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На рахунок витрат на збалансоване харчування, одяг, канцелярське приладдя та засоби гігієни для дітей, заперечують у повному обсязі, вважають такі витрати припущеннями. Щодо стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, представник відповідача зазначив, що вони заперечують наданий позивачем розрахунок, оскільки такий розрахований на підставі обставин (а саме кількість днів прострочення), які не відповідають дійсності та суперечать наданому позивачем розрахунку заборгованості із виконавчого провадження №ВП №60360145 від 19.08.2024 №В3-114/23. Крім цього, представник відповідача просить врахувати те, що відповідач у справі був військовослужбовцем, є учасником бойових дій, добросовісно та системно сплачував аліменти на утримання неповнолітніх дітей, відкрив у кредитній спілці «Вигода» на ім`я своєї матері депозитні рахунки «Скарбничка» для кожного з дітей.

17.02.2025 засобами системи «Електронний суд» представник позивача адвокат Яцук Г.М. подала відповідь на відзив (а.с. 129-132), у якій заперечувала доводи представника відповідача. Вказала, що стягнення пені відповідачем заперечується в повному обсязі, хоча відповідач зазначає про те, що незгода стосується щодо кількості днів прострочення, та жодним чином не заперечується сам факт несвоєчасної сплати аліментів у виконавчому провадженні ВП №60360145. Сукупний розмір заборгованості боржника зі сплати аліментів відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 31.07.2024 складає 10 826,54 грн. Згідно з розрахунком пені допущено періодичні прострочення платежу починаючи з 01.12.2022 по 01.08.2024. Зазначила, що позивач не заперечує факту сплати аліментів відповідачем, однак така відбувалася несвоєчасно, сам факт переплати за окремі місяці не спростовує факту несвоєчасної оплати аліментів в інші періоди, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів вжиття всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання та виникнення заборгованості зі сплати аліментів не з його вини. Щодо твердження відповідача, що докази додаткових витрат, а саме надмірна кількість «сумнівних» фіскальних чеків, більшість з яких нечитабельна, тому, відповідно, на думку відповідача не підтверджена, то у судове засідання будуть надані для дослідження оригінали фіскальних чеків. Щодо витрат на лікування ОСОБА_6 , то сума вимог не виставляється, оскільки у позивача відсутні чеки. Дана виписка була надана суду на підтвердження того, що позивачка постійно несе додаткові витрати на лікування, консультації, оскільки діти потребують постійного догляду та уваги, а відповідач самоусунувся від своїх обов`язків як батько. Жодної участі у лікуванні дітей не приймає, мотивуючи різними причинами, в тому числі не зрозумілими для позивачами депозитними договорами, які жодним чином не спростовують факту необхідності лікування дітей. Жодних доказів того, що відповідач окрім аліментів несе додаткові витрати на утримання дітей, такі як оплата лікування, купівля ліків, одягу, канцелярських товарів відповідачем не надано. Як і не надано доказів того, що відповідач не має змоги покрити такі витрати.

Крім цього, представник позивача адвокат Яцук Г.М. долучила оригінали копій фіскальних чеків, долучених до позовної заяви (а.с. 118).

Ухвалою суду від 17.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

24.06.2025 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Яцук Г.М. засобами системи «Електронний Суд» подала заяву про долучення доказів (а с. 133).

У судовому засіданні 24.06.2025 на підставі ч. 8 ст. 83 ЦПК України відмовлено у долученні до матеріалів справи та дослідженні судом копій наданих доказів, оскільки пропущено строк подання доказів.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Яцук Г.М. підтримала позов з підстав у ньому викладених, покликалася доводи, викладені у позові та відповіді на відзив, просила задоволити позов повністю.

Представник відповідача адвокат Карзов О.М. просив відмовити у задоволенні позову, з підстав викладених ним у відзиві та поданому 24.06.2025 засобами системи «Електронний Суд» виступі в дебатах.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 у судових засіданнях підтримували доводи, викладені їх представниками.

Суд встановив:

Сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 записані батьками:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18.08.2008 Веринською сільською радою Миколаївського району Львівської області (а.с. 9),

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 23.03.2015 Веринською сільською радою Миколаївського району Львівської області (а.с. 10),

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 08.02.2017 Веринською сільською радою Миколаївського району Львівської області (а.с. 11).

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 20.09.2018 у справі №447/589/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, позов задоволено, шлюб між сторонами розірвано. Неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишено проживати з відповідачем ОСОБА_1 . Рішення набрало законної сили 23.10.2017 (а.с. 12).

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 10.12.2018 у справі №447/2397/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, позов задоволено, ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі по 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 03.10.2018. Рішення набрало законної сили 29.01.2019 (а.с. 13).

Відповідно до копії розрахунку заборгованості по сплаті аліментів станом на 19.08.2024, проведеного головним державним виконавцем Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Комарницькою О.В. у виконавчому провадженні №60360145, відкритого 18.10.2019, з березня 2019 по 31.07.2024 сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 10 826,54 грн. За період з березня 2022 року по серпень 2022 року боржник проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_4 НГУ, за період з серпня 2022 року по лютий 2023 року боржник проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_5 НГУ. Сума нарахованих аліментів станом на 31.07.2024 складає 513 820,60 грн., боржником станом на 19.08.2024 сплачено 502 994,06 грн. (а.с. 14).

Позивачем на підтвердження своїх вимог подано розрахунок пені (а.с. 16-17) за прострочення відповідачем сплати аліментів, здійснений з урахуванням даних розрахунку заборгованості по аліментах (а.с. 14) за період з 01.12.2022 по 01.08.2024. Згідно з вказаним розрахунком, розмір заборгованості за аліментами складає 46 834,14 грн.

Крім цього позивачем долучено виписку з АТ КБ «ПриватБанк» за період з 01.07.2023-29.07.2024 (а.с. 15).

На підтвердження понесених додаткових витрат позивач долучила копії: виписок (а.с. 18, 29, 32) та чеків і квитанцій (а.с. 19-28, 30-31, 33-98).

У судових засіданнях буди досліджені оригінали виписок та чеків і квитанцій.

Відповідно до виписки №36945 із медичної картки стаціонарного хворого №24870, виданої 19.11.2024 КНП ЛОР «ЛОКЛ», ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 18.11.2024 поступила на лікування у ЛОР відділення. Діагноз: Гіпертрофія аденоїдів. Показано оперативне втручання під загальною анестезією аденоїдектомія. Виписана 19.11.2024.

Доказів проведення оперативного втручання та понесення витрат на таке позивачем не надано. У відповіді на відзив представник позивача вказала, що позовні вимоги не включають стягнення додаткових витрат на лікування ОСОБА_6 .

Згідно з виписки (без номеру) із медичної картки стаціонарного хворого 19.11.2024 КНП ЛОР «ЛОКЛ», ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надійшов у стаціонар 27.06.2024. Діагноз: зміщена носова перегородка. Проведено оперативне втручання під загальним знечуленням: септопластика. Виписаний 01.07.2024.

Позивачем на підтвердження понесення додаткових витрат на лікування дитини сторін надано на дослідження електронне скерування №7645-4371-0626-3714, скерування на аналіз крові від 18.06.2024, акт про медичні послуги для пацієнта ОСОБА_5 від 19.06.2024 на суму 1860,00 грн., два фіскальні чеки від 27.06.2024 на суму 1 076,80 грн. та від 29.06.2024 на суму 213,18 грн.

Щодо понесення додаткових витрат на лікування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивачем надано для дослідження результати консультації офтальмолога в офтальмологічному центрі Дмитра Горячева:

від 27.06.2024, де виставлено діагноз: збіжна співдружня косоокість з перевагою лівого ока з вертикальним компонентом. Змішаний астигматизм обох очей. За консультацію, відповідно до фіскального чеку від 27.06.2024 було сплачено 1 000,00 грн.;

від 14.09.2024, у якій встановлено заключний діагноз: збіжна співдружня неакомодаційна косоокість з перевагою лівого ока з вертикальним компонентом. Змішаний астигматизм обох очей. Рекомендовано хірургічне лікування, оптична корекція на постійно. За консультацію, відповідно до фіскального чеку від 14.09.2024 було сплачено 1 500,00 грн.;

від 14.11.2024, згідно з якою дитині встановлено діагноз: оперована збіжна співдружня неакомодаційна косоокість з перевагою лівого ока з вертикальним компонентом. Змішаний астигматизм обох очей.

Крім цього, позивачем надано для дослідження результати коагулограми від 18.10.2024, копії фіскальних чеків від 25.10.2024 за купівлю набору для хірургічного лікування косоокості на суму 38 000,00 грн., від 25.10.2024 за хірургічне лікування косоокості та анестезіологічне забезпечення на суму 7 000,00 грн.; виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з офтальмологічного центру Дмитра Горячева від 25.10.2024; три фіскальні чеки на суму: 1 300,00 грн. за дослідження поля зору обох очей, 1 500,00 грн. за комп`ютерне дослідження очей, 800 грн. за придбання та виготовлення окулярів.

Крім цього, позивачем було надано акти про надані медичні послуги для пацієнта ОСОБА_7 за замовлення аналізів на глисти від 25.01.2023 на суму 893,00 грн., від 09.08.2023 на суму 810 грн., від 15.08.2023 на суму 420,00 грн.

Представником відповідача на підтвердження його доводів подано копію довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, видану т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_6 НГУ 27.04.2023№1702 (а.с. 113-114); копію довідки щодо наявних депозитних рахунків «Скарбничка» у КС «Вигода», відкритих на ім`я ОСОБА_9 до виповнення 18 років дітям ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з виписками до таких(а.с. 114-119), дублікати платіжних інструкцій про сплату аліментів (а.с. 119-127).

Оцінка суду.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані главою 15 СК України.

Згідно статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 статті 15 СК України визначено, що сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Положеннями статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Щодо стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Грошове зобов`язання представляє собою зобов`язання по сплаті грошових коштів. Воно може бути, зокрема: як договірним, так і недоговірним; готівковим і безготівковим та ін. У грошових зобов`язаннях предметом виконання виступає певна грошова сума, що має бути сплачена. Причому сплата коштів може відбуватися як готівкою, шляхом передачі коштів, так і в безготівковому порядку.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки. Таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності додаткових втрат недобросовісного боржника, майнове покарання за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.12.2019 у справі №752/10763/14-ц (провадження №61-46628св18).

Перелік причин, з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів, не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Суд вважає, що заборгованість зі сплати аліментів виникла саме з вини відповідача, який неналежно виконує покладений на нього ст. 180 СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, оскільки такий повністю не сплачував стягувані з нього рішенням суду аліменти.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Як зазначено у ч. 1 ст. 196 СК України, неустойка може бути стягнута з того, хто винен у простроченні сплати аліментів. За аналогією з цивільним законодавством, у цьому разі слід виходити із презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання. У зв`язку із цим на неї покладено тягар доказування протилежного.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом (частина третя статті 195 СК України).

Статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

У постанові Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №569/14819/19 (провадження №61-1586св20) зазначено, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці.

Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у постановах від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18) та від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18).

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою розрахунку, яка вказана в постанові ВП ВС від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц з урахуванням висновків, викладених у постанові ВП ВС від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц, а саме розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Вказане наведене у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №711/679/21 (провадження №61-18434св21).

Позивачкою разом із позовом надано розрахунок пені за прострочення відповідачем сплати аліментів, який здійснений з урахуванням даних розрахунку заборгованості по аліментах станом на 01.08.2024.

Розмір пені позивачем обчислено виходячи із суми несплачених відповідачем аліментів за кожен місяць окремо з моменту порушення відповідачем свого обов`язку щодо їх сплати з 01.12.2022 по 01.08.2024. Згідно даного розрахунку, загальний розмір нарахованої пені за кожен із прострочених платежів у вказаний період з складає 46 834,14 грн.

Дослідивши наведений розрахунок, суд вважає, що обчислений позивачем розмір пені за прострочення відповідачем сплати аліментів є правильним.

Представник відповідача, оспорюючи дану позовну вимогу щодо стягнення пені за прострочення сплати аліментів, навів доводи, що відповідач є учасником бойових дій, про що подав довідку (а.с. 113-114), такий сплачував аліменти, про що подав дублікати платіжних інструкцій (а.с. 119-127), відкрив на ім`я своєї матері рахунки у КС «Вигода» до досягнення дітьми 18 років. Вказав, що наданий позивачем розрахунок пені заперечує в повному обсязі, оскільки такий розрахований на підставі обставин (а саме кількість днів прострочення), які не відповідають дійсності та суперечать наданому позивачем розрахунку заборгованості із виконавчого провадження № ВП № 60360145 від 19.08.2024 року № В3-114/23.

Суд не бере до уваги вказані доводи представника відповідача, оскільки згідно з долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості (а.с. 14), проведеним державним виконавцем, чітко вбачається несвоєчасна сплата аліментів відповідачем. Представник відповідача не заперечив прострочення сплати його довірителем аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей, вказав лише, що поданий розрахунок пені суперечить розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, свого розрахунку пені не подав. Відкриття накопичувального рахунку у кредитній спілці не є звільненням від сплати аліментів, встановлених рішенням суду.

Належних та допустимих доказів того, що наведена державним виконавцем заборгованість зі сплати аліментів виникла з незалежних від відповідача причин, представник відповідача до суду не подав.

За таких обставин суд приходить висновку про наявність передбачених ст. 196 СК України підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів у вказаному у позовній заяві розмірі.

Щодо стягнення додаткових витрат на утримання дітей.

Встановлено, що у сторін є спільні діти і сторони мають рівні обов`язки з їх утримання.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, та вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Вказане міститься у постановах ВС від 26.08.2020 у справі № 336/1488/19, провадження №61-19103св19, від 08.12.2021 у справі №607/12170/20, провадження №61-17663св21

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Таким чином, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини, вони необхідні для того, щоб за певних обставин можна було забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину та обґрунтовуватись відповідними документами, а відтак і підтверджувати наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати і свідчать про їх необхідність.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Досліджуючи та аналізуючи подані позивачем чеки та виписки, суд вважає, що в даній справі, позивачем належними доказами було частково підтверджено понесення додаткових витрат на спільних сторін дітей, а саме підтверджено понесення додаткових витрат на дітей сторін ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що викликані особливими обставинами у зв`язку з виявленими у них хворобами.

Дослідивши подані докази, які описуються вище у мотивувальній частині рішення, та подані разом із виписками з лікарень, такі витрати складають: за лікування ОСОБА_7 51 100,00 грн., за лікування ОСОБА_5 3 150 грн.

Такі витрати є додатковими та необхідними витратами, що викликані особливими обставинами, передбаченими статтею 185 СК України.

З чеків на придбання ліків доведені витрати становлять 9 380,39 грн., оскільки суд не бере до уваги подані позивачем чеки терміналів без доручення до таких касових чеків, товарних чеків, видаткових чеків, розрахункових квитанцій, оскільки чек терміналу не є розрахунковим документом у розумінні Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Крім цього, суд не бере до уваги подані позивачем ОСОБА_1 чеки та квитанції на оплату їжі та одягу, канцелярського приладдя для дітей, оскільки такі не є такими доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину в розумінні ст. 185 СК України, тому правові підстави для їх стягнення відсутні.

За таких обставин справи, виходячи з рівності прав і обов`язків батьків щодо дитини, передбачених ст. 141 СК України, враховуючи положення ст. 185 СК України, беручи до уваги часткову доведеність позивачем понесених нею додаткових витрат у зв`язку лікуванням дітей, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача в рахунок проведених останньою одна друга понесених додаткових витрат на лікування неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що викликані хворобою, у розмірі 31 815,20 грн.

Враховуючи те, що позов підлягає до задоволення частково, а саме судом повністю задоволено одну позовну вимогу та частково задоволено другу, позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача у розмірі 1 793,85 грн. у дохід держави, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, виходячи з розрахунку: 31 815,20 грн. (розмір задоволеної позовної вимоги) х 1 211,20 грн. (сума судового збору) / 66 136,37 грн. (розмір заявленої позовної вимоги) = 582,65 грн. + 1 211,20 грн.

Керуючись ст. 12, 81, 141, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 15, 141, 150, 180, 185, 196 СК України, суд,

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 року на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.12.2022 по 01.08.2024 у сумі

46 834 (сорок шість тисяч вісімсот тридцять чотири) гривні 14 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 одну другу понесених додаткових витрат на лікування неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що викликані хворобою у розмірі 31 815 (тридцять одна тисяча вісімсот п`ятнадцять) гривень 20 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у справі у розмірі 1 793 (одна тисяча сімсот дев`яносто три) гривні 85 копійок у дохід держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє місце реєстрації проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Повний текст рішення складено 03.07.2025.

Суддя Головатий А.П.