Справа № 463/7537/24
Провадження № 2/463/341/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Нора Н.В.

за участю секретаря Заверухи О.Б.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Попович Я.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, третя особа: Четверта Львівська державна нотаріальна контора про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить постановити рішення, яким визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини згідно заповіту ОСОБА_3 .

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його рідна тітка ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03 червня 2019 року. До дня смерті тітка проживала в АДРЕСА_1 , а він зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 . Перед смертю тітка важко хворіла, по смерті останній займався її похованням. Після смерті тітки відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме квартиру по АДРЕСА_1 . В кінці червня місяця 2024 року в квартирі по АДРЕСА_1 , де він довший час доглядав за важко хворою тіткою, надаючи їй посильну допомогу, перегортаючи старі фотографії та документи я випадково дізнався про заповіт від 27 жовтня 2016р., за яким тітка - ОСОБА_3 заповіла йому все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на час смерті і на що по закону матиме право. Відмови від прийняття спадщини позивач не заявляв. Зазначає, що інших спадкоємців по закону чи по заповіту у тітки не було та немає. Спадкодавця була одинокою особою, чоловік помер ще раніше 22 липня 2008 р., дітей у них не було. З метою прийняття спадщини я звернувся до державного нотаріуса Четвертої Львівської нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Дана заява нотаріусом була прийнята та 09 липня 2024 року зареєстрована спадкова справа за №308/2024 по смерті ОСОБА_3 . Однак, державний нотаріус Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, оглянувши та дослідивши подані мною документи в усній формі та листом від 16 липня 2024 року повідомила мене про те, що мною пропущено встановлений законодавством шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. При цьому йому було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини може бути вирішено лише в судовому порядку.

Позивачем було подано заяву про зміну предмету позову, зокрема просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру по АДРЕСА_1 згідно заповіту тітки ОСОБА_3 .

У судове засідання з`явились позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , представник відповідача Попович Я.Д.

Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.05.2013 року, ОСОБА_3 є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Зі свідоцтва про смерть ОСОБА_3 від 03.06.2019 року серії НОМЕР_1 вбачається, що вона померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідний актовий запис № 867.

З заповіту, складеного ОСОБА_3 , посвідченого державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріально контори Мельник Г.Я., зареєстрованого в реєстрі за №3-4071, вбачається, що все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати її на день її смерті і на що вона за законом буду мати права, заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З заяви № 959 від 09.07.2024 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області про прийняття спадщини.

З відповіді Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області від 18.07.2024 року вбачається, що підставою відмови у оформленні спадщини є пропуск строку на її прийняття.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України).

Статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що у позивача існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав, суд використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Львівської міської ради, третя особа: Четверта Львівська державна нотаріальна контора про визнання права власності- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на квартиру по АДРЕСА_1 , згідно з заповітом ОСОБА_3 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Нор Н.В.