Справа № 712/5475/25
Провадження № 2/712/2724/25
25 червня 2025 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого - судді Пономаря В.О.,
за участю секретаря судового засідання Копаєвої Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ТОВ «Бізнес Позика», в особі свого представника за довіреністю Памірського М.А., через систему «Електронний суд» звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 471348-КС-002 від 25.09.2023 в загальній сумі 34 139 грн 40 коп. та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп.
В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що 25.09.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 471348-КС-002, на підставі якого відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 12 000 грн строком на 16 тижнів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,15958126 % в день та комісії, пов`язаної із наданням кредиту в розмірі 1 800 грн. Внаслідок порушення відповідачем умов повернення кредитних коштів за нею утворилась заборгованість, розмір якої станом на 31.03.2025 складає 34 139 грн 40 коп., з яких 12 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 21 402 грн 15 коп. - заборгованість за процентами, 737 грн 25 коп. заборгованість за комісією. Оскільки відповідач не виконує свого зобов`язання з повернення кредитної заборгованості у повному обсязі, то позивач звернувся до суду з таким позовом та просить стягнути із відповідача заборгованість в загальній сумі 34 139 грн 40 коп. та судовий збір по справі.
Від відповідача заперечень проти позову не надходило.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.04.2025 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача за довіреністю Памірський М.А. в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви зазначивши, що просить проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась шляхом надсилання судової повістки-повідомлення засобами поштового зв`язку за адресою реєстрації місця проживання, яка повернулась до суду за закінченням терміну зберігання. Додатково судом вживались заходи із повідомлення відповідача шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України.
Отже, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, відповідач не з`явилась в судове засідання та не повідомила про причини неявки, тому, на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.06.2025, враховуючи положення ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані позивачем докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Між ТОВ «Бізнес Позика» (кредитодавцем) та ОСОБА_1 (позичальником) 25.09.2023 укладено в електронній формі кредитний договір № 471348-КС-002, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-1209.
Згідно умов вищевказаного договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 12 000 грн на засадах строковості, зворотності та платності, зі строком користування кредитом 16 тижнів з датою повернення кредиту 15.01.2024, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,15958126 % (знижена процентна ставка) та 2 % (стандартна процентна ставка) за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана із наданням кредиту складає 1 800 грн і нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. В свою чергу, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування таким кредитом та комісію за його надання в порядку та на умовах, визначених договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» (п. 1-7 договору).
На виконання умов вказаного договору кредитні кошти в розмірі 12 000 грн 25.09.2023 були перераховані відповідачу на платіжну картку № НОМЕР_1 , яка зазначена в договорі, як засіб електронного платіжного засобу позичальника, що вбачається із підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-5 від 04.11.2020, укладеного позивачем із ТОВ «ПрофітГід».
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 471348-КС-002 від 25.09.2023 розмір заборгованості відповідача станом на 05.03.2025 складає 34 139 грн 40 коп., з яких 12 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 21 402 грн 15 коп. - заборгованість за процентами, 737 грн 25 коп. заборгованість за комісією. З такого розрахунку також вбачається, що відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості на суму 3 150 грн. Таким чином, здійснивши часткове погашення заборгованості, відповідачем вчинено конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за вищевказаним договором.
Оскільки до теперішнього часу відповідачем не виконане грошове зобов`язання за кредитним договором № 471348-КС-002 від 25.09.2023 у повному обсязі, то позивач звернувся до суду з цим позовом.
Таким чином, спір між сторонами виник із зобов`язальних відносин, що регулюються нормами глави 71, 73 ЦК України.
Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного.
За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Пунктом 1 ч. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За матеріалами справи судом встановлено, що між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 471348-КС-002 від 25.09.2023, який підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-1209. На підставі такого договору відповідачем 25.09.2023 отримані кредитні кошти в розмірі 12 000 грн, які вона зобов`язувалась повернути зі сплатою процентів за кожен день користування кредитом та комісією за його видачу, але в порушення умов договору не зробила цього.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до положень ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, зазначених у кредитному договорі № 471348-КС-002 від 25.09.2023. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачем допущене порушення його зобов`язання в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та комісії за його видачу.
Враховуючи ту обставину, що в порушення умов кредитного договору № 471348-КС-002 від 25.09.2023 відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку та у строки, передбачені договором, не повернула у повному обсязі, то позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 12 000 грн, заборгованості за відсотками 21 402 грн 15 коп. та заборгованості за комісією 737 грн 25 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення на загальну суму 34 139 грн 40 коп.
При цьому, варто звернути увагу, що, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Всупереч вимог ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2 422 грн 40 коп., які підлягають до стягнення із відповідача на користь позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 11-13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 282 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 25.06.2025

Сторони у справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», , місцезнаходження за адресою: бульв. Лесі Українки, 26, оф. 411, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя В.О. Пономар