Провадження № 22-ц/801/1501/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шаміна Ю. А.
Доповідач:Сало Т. Б.
УХВАЛА

01 липня 2025 рокуСправа № 127/11419/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Ковальчука О.В., Шемети Т.М., секретар Луцишин О.П., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про надання строку для примирення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановив:

У квітні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним, ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , зареєстрований 27 червня 2019 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №1387.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

29 квітня 2025 року від ОСОБА_1 надійшли заперечення щодо позову, у яких вона просила суд на підставі ч. 5 ст. 109 СК України встановити строк для примирення подружжя тривалістю шість місяців.

Також 29 квітня 2025 року від ОСОБА_1 надійшла окрема заява про надання строку для примирення сторін тривалістю шість місяців.

01 травня 2025 року від ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення, в яких він заперечив щодо задоволення заявленого ОСОБА_1 клопотання.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 травня 2025 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 27.06.2019 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №1387.

При цьому, суд не вбачав підстав для надання сторонам строку для примирення, зазначивши, що сторони намагалися врегулювати свої сімейні відносини, однак позивач своєї позиції не змінив та наполягає на розірванні шлюбу. При цьому суд звернув увагу на поведінку сторін в справі та відсутність будь-яких дій, які б свідчили про можливість зберегти шлюб. Примушувати ж до таких дій суд не вправі. Подання ж заяви про примирення суд розцінив як бажання затягнути розгляд справи.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Також ОСОБА_1 просила надати сторонам строк для примирення тривалістю шість місяців, у зв`язку з чим провадження у справі зупинити. Зазначила, що судом першої інстанції безпідставно не було розглянуто подане нею клопотання про надання сторонам строку для примирення.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Також від ОСОБА_2 надійшли заперечення на клопотання ОСОБА_1 , в яких він просить відмовити в задоволенні клопотання про надання строку на примирення та зупинення провадження у справі.

01 липня 2025 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому вона просить розглянути її клопотання та надати сторонам термін для примирення строком шість місяців, а провадження у справі зупинити до закінчення строку для примирення.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_1 зазначила, що вона підтримує доводи, викладенні нею у клопотанні, яке подане разом з апеляційною скаргою. Додатково вказала, що після звернення до суду із апеляційною скаргою позивач приходить щодня додому, вони ведуть спільний побут та фактично підтримують шлюбні відносини. Після судового процесу в суді першої інстанції їхній доньці встановлено діагноз «розлад аутичного спектру», у зв`язку з чим вона потребує особливої уваги обох батьків, що, на її думку, є вагомим аргументом для надання строку для примирення. Не менш важливим залишається і той факт, що вона має почуття до чоловіка та бажає зберегти сім`ю. Вважає, що конфлікт у їхній сім`ї носить лише тимчасовий характер і цей конфлікт можливо вичерпати, в тому числі, і її зусиллями. Враховуючи викладене, відповідачка вважає, що її клопотання підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи заявлене ОСОБА_1 клопотання апеляційний суд виходить з наступного.

У частині першій статті 111 СК України зазначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», передбачене ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї із сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно під час розгляду конкретної справи.

Під час розгляду справи по суті суд сприяє примиренню сторін (частина п`ята статті 211 ЦПК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити строк для примирення подружжя, який не може перевищувати шість місяців, крім випадків, передбачених частиною другою статті 111 Сімейного кодексу України.

Водночас, у випадку надання подружжю строку для примирення суд зобов`язаний зупинити провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 251 ЦПК України).

Відповідно до положень статті 112 СК України, при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

У даній справі встановлено, що у сторін є малолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.8).

ОСОБА_1 зверталася до суду першої інстанції із клопотанням про надання сторонам строку для примирення, оскільки вважала, що стосунки подружжя можуть бути відновлені, при цьому просила врахувати інтереси малолітньої дитини.

Суд першої інстанції не вживав заходів для примирення шляхом надання подружжю строку для примирення, хоча про це клопотала відповідачка.

Апеляційний суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 категорично заперечувала щодо розірвання шлюбу як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, і судом першої інстанції не було надано сторонам строк для примирення, беручи до уваги наявність у сторін малолітньої дитини наявні підстави для вжиття заходів для примирення сторін на підставі клопотання ОСОБА_1 , що відповідає нормам сімейного законодавства та процесуальному порядку вирішення вказаного питання і належить до повноважень апеляційного суду, як «суду факту».

Однак, апеляційний суд вважає, що підстав надавати сторонам максимальний термін, визначений ч. 7 ст. 240 ЦПК України, не має, оскільки з моменту надходження позову до суду ОСОБА_2 заперечує щодо наявності підстав для надання сторонам строку для примирення.

А тому подружжю слід надати строк для примирення та збереження сім`ї у два місяці, а саме до 01 вересня 2025 року.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 251, п. 3 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі підлягає зупиненню до закінчення строку для примирення, визначеного судом, тобто до 01 вересня 2025 року.

Керуючись ст. 111 СК України, ст. 251, 253, 260, 261, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про надання строку для примирення задовольнити частково.

Надати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 строк для примирення два місяці, а саме до 01 вересня 2025 року.

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу зупинити до закінчення визначеного судом строку для примирення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

Т.М. Шемета