Справа № 517/607/15-ц
Провадження № 4-с/517/1/2025
УХВАЛА

30 червня 2025 року с-ще Захарівка

Суддя Захарівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Великомихайлівського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м Одеса) Чернецької Альони Олександрівни, боржник ОСОБА_2 ,

установив:

До Захарівського районного суду Одеської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Великомихайлівського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м Одеса) Чернецької А.О., боржник ОСОБА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга на рішення, дії або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за змістом та формою повинна відповідати вимогам ст. 448 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 448 ЦПК України скарга повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У свою чергу зі змісту ст. 450 ЦПК України убачається, що скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця рішення, дія чи бездіяльність якого оскаржуються. Неявка даних осіб, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Разом з тим, в поданій скарзі відсутня будь-яка адреса місця проживання чи перебування іншого учасника боржника ОСОБА_2 , що позбавляє суд можливості виконати вимоги ст. 450 ЦПК України та належним чином повідомити останнього про дату, час і місце розгляду скарги.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 448 ЦПК України скарга повинна містити ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження.

Однак, в порушення вказаної норми закону подана скарга містить лише номер виконавчого провадження без ідентифікатору для повного доступу. Суд роз`яснює, що ідентифікатор для повного доступу - це унікальний спеціальний код, який складається з комбінації 12 цифр і букв, що міститься в постанові про відкриття виконавчого провадження.

Крім цього, в поданій до суду скарзі відсутні відомості на виконання вимог п. 7 ч. 3 ст. 448 ЦПК України, а саме: не вказано дату, коли особа, яка подає скаргу, дізналася про порушення її прав внаслідок ухвалення оскаржуваних рішень, вчинення дій або бездіяльності державного виконавця.

Також, згідно п. 2 ч. 4 ст. 448 ЦПК України, до скарги додаються докази направлення копій скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Проте, в порушення вимог вказаної норми закону, скаржницею до поданої скарги не додано доказів її надіслання іншим учасникам справи.

Згідно ч. 5 ст. 448 ЦПК України суд, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог частин третьої та/або четвертої цієї статті, повертає її скаржнику без розгляду протягом чотирьох днів після її надходження до суду.

Суд зазначає, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення скарги до суду.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для скаржниці.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007).

При цьому суд наголошує, що при вирішенні питання про прийняття скарги до розгляду, суд перевіряє її виключно на відповідність вимогам ст. 448 ЦПК України. Суд не надає оцінку достатності або недостатності всіх обставин, наявності або відсутності доказів.

Ураховуючи викладене в сукупності, є законні підстави для повернення скарги без розгляду.

Керуючись ст. ст. 258-260, 353, 447-1, 448, 450 ЦПК України, суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Великомихайлівського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м Одеса) Чернецької Альони Олександрівни, боржник ОСОБА_2 повернути скаржниці без розгляду.

Роз`яснити скаржниці, що повернення скарги без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя