Справа № 286/4822/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л. ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ТОВ «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №75321639 від 12.08.2021 , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №75321639 в розмірі 50 820 грн. 00 коп., з яких: 15 000 грн. 00 коп. заборгованості за основною сумою боргу та 35 820 грн. 00 коп. заборгованості за відсотками, судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 3 500 грн., мотивуючи тим, що 12.08.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №75321639, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 15 000 грн. 00 коп., строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 6CHJW83eBJ, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін.

Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою позикодавцем, відповідач - ОСОБА_1 , з якою укладено вказаний договір, ідентифікована ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі доноразового ідентифікатора). Одноразовий ідентифікатор: 6CHJW83eBJ. Час відправки ідентифікатора позичальнику: 12.08.2021 09:38:01. Електронна пошта, на яку направлено ідентифікатор: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Того ж дня, позичальник на виконання п.1 договору виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 15 000 грн. 00 коп., шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 . Наведене підтверджується електронною платіжною інструкцією №094f34d4-9cff-4525-a9b0-bce91f790eac від 12.08.2021, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі.

Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за договором позики та заборгованості за процентами не виконав ні перед позикодавцем - первісним кредитором, а ні перед позивачем/фактором - ТОВ «Фінпром Маркет», що набуло право вимоги за договором позики на підставі договору факторингу.

21.12.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу №2112 від 21.12.2021, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №75321639 від 12.08.2021.

31.03.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» було укладено договір факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №75321639 від 12.08.2021.

Відповідно до реєстру прав вимоги від 31.03.2023 до договору факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023 ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача у вищевказаній сумі.

Попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат позивача на момент подачі позову складається з наступного: судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. та понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн. 00 коп..

Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому остання просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що укладення кредитного договору №75321639 від 12.08.2021 не доведено позивачем належними та допустимими доказами.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Однак, в матеріалах справи відсутні: оферта на укладення кредитного договору, акцепт оферти на укладення кредитного договору, відсутня інформація щодо того чи проходила особа, яка нібито укладала кредитний договір ідентифікацію, як це передбачено чинним законодавством, відсутні докази проведення такої ідентифікації, відсутня відповідь особи, яка нібито проходила ідентифікацію про прийняття пропозиції (акцепт), відсутнє підтвердження вчинення електронного правочину, яке повинен був отримати позичальник, при укладенні договору. Отже, матеріали справи взагалі не містять жодного доказу, що нібито укладення вказаного договору відбувалось в порядку визначеному законом.

Одночасно не можливо перевірити підписання оспорюваного кредитного правочину також кредитодавцем. Адже, тільки докази накладення кваліфікованого електронного підпису первісного кредитора (кредитодавця) можуть слугувати доказом таких фактів, але позивачем вони не надані.

Позивачем не доведено укладення спірного кредитного договору, як і не доведено нібито отримання відповідачем кредитних коштів, а це означає, що навіть якщо такий договір підписаний сторонами, але кошти (речі) позичальникові не надані, такий договір є неукладеним. Тільки фінансовий документ про отримання коштів є умовою його укладення, а значить і правових наслідків для позичальника.

Як доказ перерахування коштів, позивач направив до суду довідку від ТОВ «Фінекспрес», яка не може бути належним та допустимим доказом отримання відповідачем коштів, а за відсутності доказів отримання відповідачем коштів, позовна заява не підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем не надано до суду жодного доказу виконання останнім договорів факторингу, а отже й не доведено належними та допустимими доказами право позивача взагалі звертатися до суду із позовною заявою до відповідача.

Щодо витрат позивача на правову допомогу вважає, що витрати, які поніс/понесе позивач під час розгляду справи, не є співмірними із ціною позову та/або значенням справи для сторони, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

Представником позивача надано відповідь на відзив, в якій остання просить позовні вимоги задовольнити, мотивуючи тим, що твердження відповідача стосовно ненадання позивачем доказів перерахування коштів на картковий рахунок відповідача не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи, оскільки в матеріалах справи містяться наступні документи, які підтверджують перерахування коштів на картковий рахунок відповідача:

- електронна платіжна інструкція № 094f34d4-9cff-4525-a9b0-bce91f790eac від 12.08.2021, видана ТОВ «ФІНЕКСПРЕС»;

- довідка № КД-000003688/ТНПП від 12.12.2024, видана платіжною системою/ ТОВ «ФІНЕКСПРЕС», що підтверджує перерахування коштів за платіжною інструкцією /квитанцією № 094f34d4-9cff-4525-a9b0-bce91f790eac від 12.08.2021;

- лист № 12/12/24-45 від 12.12.2024, виданий позикодавцем - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», що підтверджує видачу/перерахування на банківську карту відповідача/клієнта онлайн-позики на підставі платіжної інструкції №094f34d4-9cff-4525-a9b0-bce91f790eac від 12.08.2021.

Оскільки, всі кошти за даними договорами надавались на особистий картковий рахунок, вказаний відповідачем, то всі правовідносини між позичальником, кредитором та банком-еквайором регулюються Законом України «Про платіжні послуги» та Постановою НБУ №705 від 05 листопада 2014 року «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів», відповідно до положень якого вбачається, що документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань.

Таким чином, в матеріалах цивільної справи містяться докази перерахування коштів відповідачу, а посилання відповідача стосовно відсутності доказів зарахування коштів на картковий рахунок відповідача є безпідставні, оскільки саме боржник/відповідач має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і він мав/має можливість представити суду виписку з свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладених договорів.

Щодо укладення відповідачем договору позики в електронному вигляді зазначає, що 12 серпня 2021 року ОСОБА_1 підписала договір позики № 75321639 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). На виконання умов зазначеного договору їй було надано позику в розмірі 15 000 грн. 00 коп.. Вказаний договір підписаний електронним підписом, одноразовим ідентифікатором - ОСОБА_1 «6CHJW83eBJ» та директором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», електронний підпис «4qNkbrtjE7».

Згідно з довідкою про ідентифікацію, позичальник/відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з якою укладено договір №75321639 від 12.08.2021, ідентифікована ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора). Одноразовий ідентифікатор: 6CHJW83eBJ. Час відправки ідентифікатора позичальнику: 12.08.2021 09:38:01. Електронна пошта, на яку направлено ідентифікатор: ІНФОРМАЦІЯ_1 - міститься в матеріалах справи).

З викладеного вбачається, що відповідачем 12.08.2021 підписано (акцептовано) оферту) одноразовим ідентифікатором (6CHJW83eBJ), чим засвідчено вивчення умов оферти, повну та безумовну згоду з цими умовами, свідоме прийняття пропозиції укласти Договір та згоду на використання одноразового ідентифікатора в якості особистого підпису Договору, а тому, на думку позивача, між сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору шляхом вчинення дій зазначених вище.

Отже, без власного волевиявлення ОСОБА_1 та без надання нею інформації необхідної для укладення договору позики (надання відповідачем: ідентифікаційного коду, паспортних даних, адреси реєстрації, банківської карти для зарахування коштів тощо), позикодавцем би не здійснювалися дії щодо надання коштів на картковий рахунок вказаний відповідачем.

До того ж, без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора,без здійснення входу відповідача на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету укладання договору між сторонами є технічно неможливим. Належних і документальних доказів на спростування тверджень позивача щодо наявності на договорі електронного цифрового підпису одноразового ідентифікатора відповідачем не надано ( висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 (справа №732/670/19), від 12.01.2021 (справа №524/5556/19), від 31.08.2022 (справа №280/4456/20), від 09.02.2023 (справа №640/7029/19)).

Звертає особливу увагу, що сама відповідач зазначає у відзиві на позовну заяву електронну пошту: «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка співпадає з електронною поштою відповідача у договорі позики за 2021 рік, що у свою чергу додатково підтверджує належність зазначеної електронної пошти відповідачу.

Щодо нарахування процентів вказала, що доводи відповідача щодо безпідставного нарахування заборгованості за процентами є передчасними, оскільки таке нарахування здійснювалось у відповідності до умов договору та додатків до них/правил, й саме через неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань. Більше того, позивач просить стягнути суму заборгованості за договорами позики лише до моменту відступлення права вимоги первісними кредиторами, інших нарахувань позивачем не заявлялось, зокрема процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2,7 % за кожен день, яка передбачена договором позики, погодженими відповідачем та регламентована правилами надання грошових коштів у позику, не нараховано, оскільки зазначена процента ставка значно фінансово навантажить відповідача.

Щодо переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до позивача зазначила, що підписані сторонами акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей підтверджують факт переходу від клієнта до позивача/фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами цього договору.

Щодо витрат позивача на правничу допомогу вказала, що твердження відповідача, що витрати позивача є не співмірнимим із ціною позову є необгрунтованими, оскільки обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, зокрема до клопотання не долучено доказів, що вартість правничої допомоги є завищеною.

Врахувавщи доводи сторін, наведені в їх письмових заявах по суті справи, та дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України закріплено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В абзаці 2 ч.2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

У силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

У статті 3 Закону «Про електронну комерцію» законодавець закріпив, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

В ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» законодавець, в свою чергу, закріпив, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до п.п.15,16 ч.1 ст.1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; електронні дані - будь-яка інформація в електронній формі.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору, що встановлено п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію».

Аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що електронний підпис - це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 07.10.2020 по справі №127/33824/19.

Відповідно до ч. 3 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу також врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу ч. 2 ст. 1057 цього Кодексу.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно "користуватися кредитом", натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за "користування кредитом") за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за "користування кредитом" поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.

За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

Вказаного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 12.08.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 , тобто відповідачем, було укладено договір позики №75321639 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (а. с. 5 (зворот)).

Відповідно до ч. 1 вказаного договору за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Згідно ч. 2 вказаного договору сума позики становить 15 000 грн. 00 коп.; строк позики (договору) 30 днів; процентна ставка (базова)/день - 1,99% (фіксована); знижена процентна ставка 0,70%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70%; пеня 2,70%; орієнтовна реальна річна процентна ставка 906,08%, орієнтовна загальна вартість позики 18134 грн. 25 коп..

Частиною 20 договору визначено юридичні адреси та реквізити сторін: позикодавець ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», Україна, 01010, м. Київ, площа Арсенальна, 1Б, , тел. 0 800 214 111, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - 4qNkbrtjE7; позичальник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ; тел. НОМЕР_4 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; рахунок: НОМЕР_1 ; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - 6CHJW83eBJ. Суд звертає увагу, що зазначена електронна пошта відповідачем у договорі, співпадає з електронною поштою відповідача, зазначеною останньою у відзиві.

Довідка про ідентифікацію ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» підтверджує, що клієнт ОСОБА_1 , з якою укладено договір №75321639 від 12.08.2021, ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор - 6CHJW83eBJ; час відправки ідентифікатора позичальнику: 12.08.2021 09:38:01; номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 22).

Копія платіжної інструкції №094f34d4-9cff-4525-a9b0-bce91f790eac від 12.08.2021 підтверджує факт перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 12.08.2021 15000 грн. 00 коп. (а. с. 18).

Копія довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» №КД-000003688/ТНПП від 12.12.2024, в свою чергу, свідчить, що ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес», яка діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку, підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: дата - 12.08.2021; номер платежу 094f34d4-9cff-4525-a9b0-bce91f790eac; сума 15 000 грн.; отримувач - ОСОБА_1 - ЕПЗ номер НОМЕР_1 .

Оскільки, компанія не здійснює операції з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються.

Інформація, яка міститься в цьому документі/додатках до цього документу, належить до таємниці надавача платіжних послуг, відповідно до Правил зберігання, захисту, використання та розкриття таємниці надавача платіжних послуг, затверджених Постановою Правління Національного банку України від 14.07.2022 №147 (а. с. 24).

Вказаний факт підтверджує і лист АТ «Ощадбанк» АТ «Державний ощадний банк України» №46/12-11/30030/2025/БТ від 13.03.2025, з якого вбачається, що в установі АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 емітована банківська платіжна картка № НОМЕР_1 , а також виписка за поточними рахунками клієнта за період з 12.08.2021 по 15.08.2021, яка свідчить про перерахування АТ «Ощадбанк» на рахунок ОСОБА_1 15 000 грн. 00 коп.. Суд також відмічає, що номер картки НОМЕР_1 , на який перераховано грошові кошти в сумі 15 000 грн., співпадає з номером рахунку, зазначеним відповідачем при укладенні спірного договору.

Відповідно, заперечення відповідача, наведені у відзиві, а саме, що в матеріалах справи відсутні: оферта на укладення кредитного договору, акцепт оферти на укладення кредитного договору, інформація щодо того чи проходила особа, яка нібито укладала кредитний договір ідентифікацію, докази проведення такої ідентифікації, відповідь особи, яка нібито проходила ідентифікацію про прийняття пропозиції (акцепт), підтвердження вчинення електронного правочину, яке повинен був отримати позичальник, при укладенні договору, що неможливо перевірити підписання оспорюваного кредитного правочину, а також, що матеріали справи не містять доказів щодо перерахування їй коштів, суд не може покласти в основу рішення у справі, так як вони спростовуються дослідженими доказами. При цьому, без входу відповідача на веб-сайт товариства і здійснення нею всього алгоритму дій, необхідних для отримання кредиту, договір позики між нею та ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів»» не було б укладено.

Таким чином, укладення вказаного кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача і укладений нею з позивачем правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі. Договір містить всі істотні умови, по яких сторони в належній формі досягли згоди.

21.12.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу №2112 (а. с. 25(зворот)-29).

Відповідно до п. 1.1. за цим договором фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей (Додаток №1 до цього договору), в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами.

Згідно п. 5.1. договору клієнт, на підставі даного договору, з врахуванням п. 5.2. цього договору відступає фактору, а фактор набуває права вимоги, та зобов`язується сплатити клієнту ціну продажу згідно розділу 6 цього договору. З моменту відступлення прав вимоги, всі гарантії, надані боржниками щодо портфеля заборгованості, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги фактору переходять всі пов`язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та неоплачених боржниками процентів та всі способи забезпечення зобов`язань, пов`язані з портфелем заборгованості.

В п. 5.2. договору зазначено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі реєстру заборгованостей (з одночасною передачею реєстру заборгованостей в електронному вигляді), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписані сторонами акти прийому-передачі реєстру заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підтверджують факт переходу від клієнта до фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами цього договору. Акти прийому-передачі реєстру заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підписуються в день укладення цього договору.

Копія акту прийому-передачі реєстру заборгованостей за договором факторингу №2112 від 21.12.2021 свідчить, що на виконання п. 5.2. договору факторингу №21112, укладеного між клієнтом та фактором 21.12.2021 клієнт - ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передав, а фактор - ТОВ «Фінансова компанія управління активами» прийняв оригінал реєстру заборгованостей від 21.12.2021, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованостей від боржників і фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.

Реєстр заборгованостей передано факторові в повному обсязі відповідно до умов договору факторингу №2112 від 21.12.2021, будь-яких зауважень до зазначеного реєстру фактор не має (а. с. 32).

Копія акту прийому-передачі інформації згідно реєстру заборгованості в електронному вигляді за договором факторингу №2112 від 21.12.2021, в свою чергу свідчить, що на виконання п. 5.2. договору факторингу №21112 від 21.12.2021, укладеного між клієнтом та фактором, клієнт - ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передав, а фактор - ТОВ «Фінансова компанія управління активами» прийняв інформацію, яка надана в електронному вигляді.

Інформація передана повністю відповідно до умов договору факторингу №2112 від 21.12.2021, зауважень у фактора щодо інформації, переданої клієнтом, не має (а. с. 33).

Копія реєстру прав вимог №4 (додаток №1 до договору факторингу №2112 від 21.12.2021 підтверджує, що в реєстрі боржників значиться ОСОБА_1 , яка є боржником за договором позики №75321639 від 12.08.2021. Сума заборгованості становить 50 820 грн. 00 коп. (а. с. 33(зворот)-34).

31.03.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» було укладено договір факторингу №310323-ФМ (а. с. 36-40).

Згідно п. 1.1. за цим договором фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей (Додаток №1 до цього договору), в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами.

В п. 5.1. договору зазначено, що клієнт, на підставі даного договору, з врахуванням п. 5.2. цього договору відступає фактору, а фактор набуває права вимоги, та зобов`язується сплатити клієнту ціну продажу згідно розділу 6 цього договору. З моменту відступлення прав вимоги, всі гарантії, надані боржниками щодо портфеля заборгованості, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги фактору переходять всі пов`язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та неоплачених боржниками процентів та всі способи забезпечення зобов`язань, пов`язані з портфелем заборгованості.

Відповідно до п. 5.2. договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі реєстру заборгованостей (з одночасною передачею реєстру заборгованостей в електронному вигляді), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписані сторонами акти прийому-передачі реєстру заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підтверджують факт переходу від клієнта до фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами цього договору. Акти прийому-передачі реєстру заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підписуються в день укладення цього договору.

З копії акту прийому-передачі реєстру заборгованостей за договором факторингу №310323-ФК від 31.03.2023 вбачається, що на виконання п. 5.2. договору факторингу №310323-ФК, укладеного між клієнтом та фактором 31.03.2023 клієнт передав, а фактор прийняв оригінал реєстру заборгованостей від 31.03.2023, після чого від клієнта - ТОВ «Фінансова компанія управління активами» до фактора - ТОВ «Фінпром Маркет» переходять права вимоги заборгованостей від боржників і фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.

Реєстр заборгованостей передано факторові в повному обсязі відповідно до умов договору факторингу №310323-ФК від 31.03.2023, будь-яких зауважень до зазначеного реєстру фактор не має (а. с. 43).

Копія акту прийому-передачі інформації згідно реєстру заборгованості в електронному вигляді за договором факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 свідчить, що на виконання п. 5.2. договору факторингу №310323-ФК від 31.03.2023, укладеного між клієнтом та фактором, клієнт - ТОВ «Фінансова компанія управління активами» передав, а фактор - ТОВ «Фінпром Маркет» прийняв інформацію, яка надана в електронному вигляді.

Інформація передана повністю відповідно до умов договору факторингу №310323-ФК від 31.03.2023, зауважень у фактора щодо інформації, переданої клієнтом, не має (а. с. 43 (зворот)).

Копія реєстру боржників (додаток №1 до договору факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023 свідчить, що в реєстрі боржників під №1815 значиться ОСОБА_1 , яка є боржником за договором позики №75321639 від 12.08.2021. Сума заборгованості становить 50 820 грн. 00 коп. (а. с. 44(зворот)-45).

Розрахунок суми заборгованості ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості, строку, за який провадиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за договором позики №75321639 від 12.08.2021 свідчить, що заборгованість по вказаному кредитному договору за період з 12.08.2021 по 10.12.2021 виведено в сумі в сумі 50 820 грн. 00 коп., з них: 15 000 грн. заборгованості за тілом позики та 35 820 грн. 00 коп. заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами. Згідно вказаного розрахунку погашення заборгованості взагалі не відбувалося (а. с.19-21).

Поряд з тим, враховуючи, що строк кредитування був погоджений сторонами строком на 30 днів, доказів продовження строку кредитування матеріали справи не містять, а відтак розмір відсотків підлягає перерахуванню.

Так, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 8955 грн. 00 коп. за період з 12.08.2021 по 11.09.2021, виходячи з розрахунку: 15000 грн. 00 коп. (тіло кредиту) х 1,99% (відсоткова ставка, визначена в п. 1.4.1. договору) х 30 днів (строк позики).

Відтак, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, враховуючи, що відповідачем не було вжито належним чином заходів щодо добровільного погашення заборгованості по договору позики №75321639 від 12.08.2021, суд приходить до висновку про стягнення з неї суми заборгованості, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в сумі 15 000 грн. 00 коп. та заборгованості за відсотками в сумі 8955 грн. 00 коп., що в загальній сумі становить 23 955 грн. 00 коп., та відповідно про часткове задоволення позову.

Частинами 1-2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи має подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У ч.48 постанови від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Такого висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц.

Судом при дослідженні письмових доказів встановлено, що 01.11.2024 між адвокатом - Ткаченко Юлією Олегівною та ТОВ «Фінпром Маркет» було укладено договір №01-11/24 про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого правнича допомога, що надається за цим договором, полягає у здійсненні адвокатом комплексу заходів, спрямованих на стягнення належної до сплати клієнту заборгованості боржників за договорами позики, право вимоги за яким належить клієнту у судовому порядку, а також у здійсненні захисту прав та інтересів клієнта, пов`язаних із стягненням заборгованості з боржників у спорах, що виникли внаслідок заходів, вжитих як клієнтом, так і адвокатом, по стягненню заборгованості у судовому порядку (а. с. 46 (зворот)-49).

Перелік боржників щодо яких клієнт просить надати правничу допомогу зазначаються в акті приймання-передачі справ на надання правничої допомоги (додаток №1 до договору), що передбачено п. 1.3 договору.

Відповідно до п. 1.4 договору за надання адвокатом правничої допомоги, клієнт зобов`язується сплачувати адвокату плату у строки та на умовах, визначених у розділі 4 цього договору.

Витяг з акту №4-П приймання-передачі наданої правничої допомоги з договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024 свідчить, що сторони: адвокат Ткаченко Ю. О. та ТОВ «Фінпром Маркет» склали цей акт про те, що згідно з договором про надання правничої допомоги «01-11/24 від 01.11.2024 за період з 13.11.2024 по 13.12.2024 послуги з правничої допомоги надані адвокатом якісно і в повному обсязі, а саме: вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів /доказів (у разі відсутності у клієнта необхідних документів/доказів, адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначних справах для формування позовної заяви - 500 грн. та підготовка/складання позовної заяви до боржника за договором позики у малозначній справі (клієнт самостійно подає позовну заяву до суду у зручний для клієнта спосіб в електронній або письмовій формі) - 3000 грн. (а. с. 50 (зворот)).

Копія акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги (додаток №1 до договору №01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024) підтверджує, що клієнт - ТОВ «Фінпром Маркет» передав, а адвокат - Ткаченко Ю. О. прийняв на себе зобов`язання надати наступну правничу допомогу щодо справ, в тому числі і складання позовної заяви, представництво в суді відносно ОСОБА_1 (а. с. 51).

Копія платіжної інструкції кредитового переказу кошівт №579930932.1 від 18.12.2024, в свою чергу, підтверджує факт перерахування коштів ТОВ «Фінпром Маркет» на рахунок ОСОБА_2 в сумі 140 000 грн.00 коп.. Призначення платежу: оплата згідно акту №4-П приймання наданої правничої допомоги від 13.12.2024 за договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024 (а. с. 52).

Таким чином, враховуючи на долучені стороною позивача на підтвердження витрат на правову допомогу та досліджені докази, які дають змогу оцінити певні види правничої допомоги адвоката на предмет пов`язаності їх з розглядом справи, та враховуючи складність справи, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3500 грн. витрат на правничу допомогу, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи.

Поряд з тим, зважаючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, згідно ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1649 грн. 90 коп., що складає 47,14% від заявленої суми, що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 12.05.2020 по справі №904/4507/18.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. в дохід держави, (із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі), який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на користь позивача теж пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі (2422,40х47,14%)=1141 грн. 92 коп..

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «Фінпром Маркет» (; НОМЕР_5 , відкритий в АТ «ПУМБ»), яке знаходиться за адресою: вул. Стельмаха Михайла, 9А в м. Ірпінь Київської області, заборгованість за договором позики №75321639 від 12.08.2021 в сумі 23955 грн. 00 коп., з них: 15 000 грн. 00 коп. заборгованості за основною сумою боргу та 8955 грн. 00 коп. заборгованості за відсотками витрати на правову допомогу в сумі 1649 грн. 90 коп., а також судовий збір в сумі 1141 грн. 92 коп..

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець