Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді Левицької Я.К.,

за участю секретаря судового засідання Новіцької О.К.,

представника відповідача Ващенка В.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року позивач Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» звернулось до Подільського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів у сумі 2 365,47 грн; інфляційні втрати в розмірі 952,90 грн; 3 % річних в розмірі 226,98 грн; судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 08.06.2018 року на підставі публічного договору на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів, позивачем надаються послуги щодо вивезення сміття за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на ім`я ОСОБА_1 . Впродовж 30 днів з дня опублікування публічного договору власник квартири не відмовився від послуг виконавця, а тому відповідач прийняв пропозицію позивача та взяв на себе обов`язок своєчасно оплачувати послуги.

Вартість послуг з вивезення твердих побутових відходів розраховується на кожну зареєстровану особу у квартирі. Станом на день подачі позову у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 1 особу, тобто нарахування здійснюється із розрахунку на 1 особу.

На виконання умов договору, позивачем було надано відповідачу послуги на загальну суму 2 657,81 грн. Відповідачем отримані послуги було сплачено частково в розмірі 292,34 грн. Відтак, за період з липня 2018 року по листопад 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 2 365,47 грн.

Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору, зокрема направлено відповідачеві претензію щодо сплати заборгованості на підставі публічного Договору про вивезення побутових відходів ферта від 08.06.2018 року вих. № 058/244-5-304 від 15.01.2024 року, однак такі заходи не мали позитивного результату.

Оскільки відповідач прострочив виконання взятого на себе зобов`язання, то позивач також просить стягнути з нього інфляційні втрати в розмірі 952,90 грн та 3 % річних в розмірі 226,98 грн.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань по договору порушує право позивача на одержання плати за надані послуги з поводження з побутовими відходами в установлений законом та визначений договором строк, у зв`язку з чим, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 19.12.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

12.02.2025 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому зазначено, що по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано жодної особи, а тому нарахування послуги не може здійснюватися за кількістю зареєстрованих осіб. За послуги з вивезення твердих побутових відходів відповідач сплачувала за фактичне споживання такої послуги. Зазначає, що неодноразово зверталась до позивача із заявами про здійснення перерахунку за спожиті послуги з вивезення побутових відходів, укладення індивідуального договору, однак питання залишилось не вирішеним. Відповідач також не погоджується із нарахуванням інфляційних втрат в розмірі 952,90 грн та 3 % річних в розмірі 226,98 грн посилаючись на те, що законодавчі обмеження щодо нарахування та стягнення штрафів і пені в умовах карантину, воєнного стану. Розрахунок заборгованості не є доказом у справі, оскільки складений з порушенням ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тому розмір заборгованості, а також правильність нарахування 3% річних та інфляційних втрат неможливо встановити. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

27.03.2025 року до суду надійшла заява представника позивача Ящук М.О. про уточнення позовних вимог та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» заборгованості за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів у сумі 2 365,47 грн; інфляційних втрат в розмірі 894,43 грн; 3 % річних в розмірі 188,61 грн; судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

21.05.2025 року до суду надійшов відзив відповідача на заяву про уточнення позовних вимог, у якому відповідач зазначає, що у нових розрахунках, наданих позивачем, період з 24.02.2022 року по 29.12.2023 року не було виключено, що є порушенням законодавства та суперечить викладеним фактам позивача в уточненій позовній заяві. Зауважує, що після подання позову та до подання уточнених позовних вимог була проплата, на яку повинні були зменшити суму заборгованості.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та у заяві про уточнення позовних вимог. Просив суд задовольнити позов.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Судом встановлено, що Рішенням Київської міської ради від 17.04.2018р. за №479/4543 «Про визначення послуги з вивезення побутових відходів окремою комунальною послугою, право на здійснення якої виборюються на конкурсних засадах» послугу з вивезення побутових відходів визначено окремою послугою. Спеціальним законом в сфері поводження з побутовими відходами є Закон України «Про відходи».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відходи», послуги з поводження з побутовими відходами - послуги з вивезення, перероблення та захоронення побутових відходів, що надаються в населеному пункті згідно з правилами благоустрою території населеного пункту, розробленими з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту та затвердженими органом місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 35-1 цього Закону, поводження з побутовими відходами здійснюється відповідно до державних норм і правил. Власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів укладають договори з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, здійснюють оплату послуг з поводження з побутовими відходами та забезпечують роздільне збирання побутових відходів. Виконавця послуг з вивезення побутових відходів визначає орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виконавець послуг з вивезення побутових відходів укладає договори про надання послуг з поводження з побутовими відходами із споживачами. Виконавець послуг з вивезення побутових відходів зобов`язаний укласти договори про надання послуг з перероблення та захоронення побутових відходів із суб`єктами господарювання, що надають такі послуги відповідно до правил благоустрою території населеного пункту, розроблених з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту. Договори про надання послуг з поводження з побутовими відходами мають містити інформацію про укладені договори між виконавцем послуг з вивезення побутових відходів та суб`єктами господарювання, що надають послуги з перероблення та/або захоронення побутових відходів.

Обов`язок споживача укласти договір передбачений п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції до прийняття закону № 2320-ІХ від 20.06.2022 року), споживачі зобов`язані укласти договір про поводження з побутовими відходами з особою, визначеною у встановленому законодавством порядку. Якщо інше не визначено законом, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управитель багатоквартирного будинку або інша уповноважена особа, яка укладає колективний договір про надання комунальних послуг, згідно з правилами благоустрою території населеного пункту, розробленими з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту та затвердженими органом місцевого самоврядування, має право на вибір серед визначених у встановленому законодавством порядку виконавців послуг з поводження з побутовими відходами. Одиницею виміру обсягу наданих послуг з поводження з побутовими відходами є кілограм, тонна, кубічний метр або інша одиниця, визначена правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Одиниця виміру обсягу наданих послуг з поводження з побутовими відходами встановлюється органом місцевого самоврядування. Критерієм якості послуг з вивезення побутових відходів є дотримання графіка вивезення побутових відходів, дотримання правил надання послуг з поводження з побутовими відходами, дотримання вимог законодавства щодо надання послуг з вивезення побутових відходів. Послуга з поводження з побутовими відходами надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з поводження з побутовими відходами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. У разі запровадження роздільного збирання побутових відходів при встановленні цін/тарифів на послугу з поводження з побутовими відходами не враховується вартість операцій з поводження з роздільно зібраними (відсортованими) корисними компонентами цих відходів.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18.12.2017 р. за № 1589 «Про введення в дію рішення конкурсної комісії з визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на території м. Києва», Комунальне підприємство «Київкомунсервіс» визначено виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у м. Києві.

Послуги з вивезення побутових відходів надаються підприємством у межах міста Києва, на підставі публічного договору від 08.06.2018 року, оферту до якого було опубліковано 08.06.2018 року в газеті «Хрещатик» (далі - договір) з 01.07.2018 року.

Публічний договір від 08.06.2018 року про надання послуг з вивезення побутових відходів (далі - договір) опубліковано на сайті КП «Київкомунсервіс» (https://kks.kiev.ua/).

01.07.2018 року будинок АДРЕСА_2 взято на обслуговування КП «Київкомунсервіс». Послуга надається відповідно до графіку-дислокації.

Відповідно до частини другої статті 205 ЦК України, правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Згідно з пунктами 5, 10 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з відповідачем не позбавляє позивача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).

Судом установлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на ім`я ОСОБА_1 . За вказаною адресою зареєстровано одну особу.

Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, відповідач посилалась на те, що за вказаної адресою не проживає та як вбачається з витягу з реєстру територіальної громади від 01.08.2024 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Суд враховує те, що відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 5.2.8 Договору визначено, що індивідуальний споживач зобов`язується письмово інформувати виконавця про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно поживають у житлі споживача, протягом 30 календарних днів від дня настання такої події.

Разом з тим, судом встановлено, що із відповідним зверненням про те, що за адресою: АДРЕСА_1 відповідач більше не зареєстрована, остання звернулась до позивача лише 25.02.2025 року, що в подальшому ним було враховано при здійсненні нарахування та сплати по особовому рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), зокрема згідно з довідкою позивача про нарахування та сплату по особовому рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за період з 01.07.2018 по 01.04.2025 року у лютому 2025 року нараховано - 0 грн, у березні 2025 року нараховано - 0 грн.

Однак, з липня 2018 року і до грудня 2024 року позивач надавав комунальні послуги за адресою проживання відповідача з розрахунку на одну особу.

Виходячи з вищенаведених положень законодавства, а також зважаючи на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач не користувалася послугами КП «Київкомунсервіс» щодо вивезення побутових відходів, відповідач вважається таким, що погодилася з укладеним договором та його умовами.

Жодних заперечень щодо невиконання умов договору (неотримання послуг) відповідач на адресу позивача не направляла.

Крім того, у заявах по суті справи відповідач підтверджувала, що користувалася послугами позивача та навіть частково сплачувала їх. Невиконання умов договору від 08.06.2018 року про надання послуг з вивезення побутових відходів, може лише свідчити про недобросовісну поведінку відповідача, як учасника договірних правовідносин.

Позивач вживав заходів щодо досудового врегулювання спору, а саме 15.01.2024 року ОСОБА_1 направлялась претензія щодо сплати боргу в розмірі 2086,48 грн на підставі публічного договору про вивезення побутових відходів Оферта від 08.06.2018 року вих. № 058/244-5-304. Однак такі заходи не мали позитивного результату.

Із довідки позивача про нарахування та сплату по особовому рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за період з 01.07.2018 по 01.04.2025 року вбачається, що станом на грудень 2024 року заборгованість становить 2 365,47 грн.

При цьому, після звернення позивача до суду з цим позовом (грудень 2024 року) відповідач у січні-лютому 2025 року сплатила заборгованість у розмірі 30 грн. Таким чином, по особовому рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) рахується заборгованість за послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 2351,73 грн.

Відповідно до частини першої, другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Позивач у заяві про уточнення позовних вимог просив суд на підставі положень частини другої статті 625 ЦК України стягнути з відповідача: 894,43 грн - інфляційні втрати, 188,61 грн - 3 % річних.

Суд зауважує, що 05.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" (далі - Постанова № 206).

Абзацом 1 пункту 1 вказаної Постанови № 206 установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 206 ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022.

Втім, нарахування 3% річних та інфляційних втрат на комунальні послуги, у випадку прострочення сплати коштів, поновлено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 № 1405, яка набрала чинності 30.12.2023.

Враховуючи викладене, нарахування 3% річних та інфляційних втрат на комунальні послуги не повинно було здійснюватися у період з 24.02.2022 по 31.12.2023.

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, наданих позивачем, судом встановлено правильність здійсненого нарахування. Водночас суд бере до уваги те, що у зв`язку із значним обсягом роботи КП «Київкомунсервіс» відповідні розрахунки виконані не індивідуально в ручному режимі, а за допомогою програми Liga 360 «Калькулятор заборгованості та штрафів». При цьому судом перевірено, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат на комунальні послуги за період з 24.02.2022 по 31.12.2023 не здійснювалось.

Відповідач контррозрахунку здійснених КП «Київкомунсервіс» нарахувань 3 % річних чи інфляційних втрат суду не надала.

Оскільки правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовими зобов`язаннями у силу вимог статті 509 ЦК України, суд дійшов висновку про те, що позивач має право на отримання заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів із урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України.

Суд констатує, що відповідач після звернення позивача до суду з цим позовом частково сплатила суму заборгованості за отримані комунальні послуги, однак це не звільняє її від відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України.

При цьому, відповідач не довела, що заборгованість зі сплати комунальних послуг виникла з вини позивача, що в силу вимог статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.

Оскільки після відкриття провадження у справі, відповідач сплатила заборгованість в сумі 30 грн, з урахуванням вимог статті 13 ЦПК України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову КП «Київкомунсервіс», а саме стягнення з відповідача на користь позивача 2 351,73 грн, інфляційних втрат у розмірі 894, 43 грн; 3 % річних у розмірі 188, 61 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем при зверненні з даним позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 11278 від 11.12.2024, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 12, 19, 48, 81, 89, 92, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» заборгованість за послуги з вивезення твердих побутових відходів у розмірі 2 351 (дві тисячі триста п`ятдесят одна) грн 73 коп.; інфляційні втрати у розмірі 894 (вісімсот дев`яносто чотири) грн 43 коп.; проценти за користування коштами 3 % річних у розмірі 188 (сто вісімдесят вісім) грн 61 коп.

В решті позовних вимог позивачу - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

позивач - Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс», місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 23, ;

відповідач - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення суду складено 30.06.2025 року.

Суддя Я.К. Левицька