Провадження № 2/470/258/25
Справа № 470/572/25
У Х В А Л А

01 липня 2025 року с-ще Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Орлова С.Ф., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 про визнання права власності та виділення частки житлового будинку в натурі,

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2025 року позивачка звернулася до суду з відповідним позовом у якому зазначила, що з 19 липня 1997 року по 31 травня 2017 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . У шлюбі було придбано житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 , який в силу ст. 60 Сімейного кодексу України є спільною сумісною власністю подружжя. Після розірвання шлюбу питання про поділ майна між ними не вирішувалось. Через наявність заборгованості по аліментах, його частка у спільному майні, а саме житлового будинку, була реалізована Державною виконавчою службою та придбана нею на публічних торгах. Фактично у її власності перебуває весь будинок, однак право власності на частину будинку, що належить їй як колишній дружині у спільному майні подружжя, оформлено не було. Посилаючись на викладене позивачка просила суд, визнати за нею право власності на частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , виділити в натурі частину житлового будинку, визнати за нею право власності на будинок в цілому, як на об`єкт, частки в якому об`єднані в одній особі та зобов`язати державного реєстратора внести відповідні зміни до Державного реєстру речових прав.

Вказана заява підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:1) наказного провадження; 2) позовного провадження ( загального або прощеного); 3) окремого провадження.

За частинами 1,3 статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

За статтею 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити - повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Натомість в порушення вищезазначених вимог ОСОБА_1 звертаючись до суду з відповідним позовом не визначилась і не зазначила особу відповідача, який має відповідати за позовом, та відповідно повні дані сторін, як того вимагає п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Відповідно до п.3 частини 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум що стягуються чи оспорюються.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна. Натомість ОСОБА_1 в позовній заяві не зазначено ціни позову та не додано доказів визначення дійсної вартості частини житлового будинку, на момент пред`явлення позову, право власності на який просить визнати позивачка, таких як звіт про оцінку нерухомого майна, складений суб`єктом оціночної діяльності або інші належні докази.

Справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (із змінами).

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» - за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За підпункту 1 пункту 1 частини 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за вимогою майнового характеру за подання до суду позову фізичною особою, складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше п`яти розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, відповідно мінімальний розмір судового збору, за такою вимогою складає -1211 грн 20 коп.

Крім цього, згідно вимог підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позовної заяви)за подання до суду фізичною особою позову, якій містить вимоги немайнового характеру ставка судового збору складає -0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 1211 грн 20 коп.

У прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 заявлено три вимоги майнового характеру, а саме:1) визнати за нею право власності на частину житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 ; 2) виділити в натурі частину вказаного житлового будинку; 3) визнати за нею право власності на будинок в цілому, як на об`єкт, частки в якому об`єднані в одній особі. Відповідно мінімальна сума судового збору яка має бути сплачена ОСОБА_1 за вимогами майнового характеру складає 3633 грн 60 коп. = (1211,20 грн. х 3).

Також ОСОБА_1 у позові заявлено одну вимогу немайнового характеру, а саме: зобов`язати державного реєстратора внести відповідні зміни до Державного реєстру речових прав. Відповідно сума судового збору, яка підлягає сплаті за вказаною вимогою складає 1211 грн. 20 коп.

Таким чином, загальна мінімальна сума судового збору, яка підлягає сплаті при зверненні ОСОБА_1 до суду з відповідними вимогами має складати 4844,80 грн. Натомість доказів сплати судового збору у зазначеному розмірі, а саме оригіналу квитанції, ОСОБА_1 до суду не надала, з копії квитанції доданої до позовної заяви убачається, що нею було сплачено лише 1211,20 грн. судового збору, відповідно недоплачена сума судового збору складає 3633 грн. 60 коп.

Відповідно позивачу необхідно сплатити судовий збір відповідно до кількості вимог майнового і немайнового характеру та надати оригінал квитанції до суду або документи на підтвердження звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву необхідно залишити без руху відповідно до ст.185 ЦПК України, про що повідомити позивача та надати йому строк для виправлення викладених вище недоліків.

Згідно з частиною 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначенні статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання права власності та виділення частки житлового будинку в натурі - залишити без руху, про що повідомити позивача та надати їй строк для виправлення викладених вище недоліків не пізніше десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі усунення недоліків у встановлений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Орлова