Справа № 373/657/25
Номер провадження 2/373/549/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючої судді Залеської А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:

Короткий виклад позовних вимог та їх обґрунтування

Представник позивача ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» Лановий Є.М. через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на корить ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» заборгованість за кредитним договором № 1308582 від 30.12.2019 у загальному розмірі 15 015,00 грн. Також просив стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

30.12.2019 ОСОБА_1 в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» подала Заявку на отримання кредиту № 1308582 в розмірі 5 000,00 грн. ТОВ «МІЛОАН» направив ОСОБА_1 електронне повідомлення (SMS) з одноразовим ідентифікатором, при уведенні якого відповідач підтвердила прийняття умов кредитного договору, який був відправлений кредитодавцем в особистий електронний кабінет позичальниці. У такий спосіб між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено електронний кредитний договір № 1308582 від 30.12.2019.

Кредитодавець ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачці кредит шляхом зарахування коштів у день укладення договору (30.12.2019) на вказану нею платіжну картку. У свою чергу, позичальниця ОСОБА_1 у погоджений сторонами строк кредит не повернула та не сплатила відсотки, які нараховані за ставкою, згідно договору за кожен день користування кредитом.

01.04.2020 кредитодавець ТОВ «МІЛОАН» на підставі Договору факторингу № 01/04 відступило ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі до ОСОБА_1 за договором № 1308582 від 30.12.2019.

13.12.2021 ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» на підставі Договору факторингу № 1/6 та Реєстру боржників відступило позивачу ТОВ «ПІНГ-ПОНГ» право грошової вимоги до боржниці ОСОБА_1 за договором № 1308582 від 30.12.2019.

Сума грошової вимоги до позичальниці ОСОБА_1 , яку первісний кредитор відступив ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», а останній ? позивачу ТОВ «ПІНГ-ПОНГ» визначена кредитодавцем ТОВ «МІЛОАН» та складає 15 015,00 грн, з яких: 5 000,00 грн борг по тілу кредиту; 7 515,00 грн заборгованість за відсотками; 2 500,00 грн пеня.

З моменту отримання кредиту та на день звернення до суду з даним позовом відповідачка не здійснила жодного платежу на погашення кредитної заборгованості ні первісному, ні наступним кредиторам. Таму позивач просить суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором у повному розмірі.

Процесуальні рішення та дії у справі.

Ухвалою від 25.03.2025 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та роз`яснено право подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні.

Відповідачці запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву.

Поштову кореспонденцію від суду за місцем реєстрації відповідачка отримала 27.03.2025, однак не подала відзиву на позов та не направила суду будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань.

Зважаючи на відсутність відзиву на позов та клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, суд розглянув справу на підставі письмових матеріалів, поданих позивачем, що передбачено ч. 5 ст. 279 та ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Фактичні обставини, аналіз та оцінка письмових доказів.

30.12.2019 ОСОБА_1 через особистий електронний кабінет на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» подала заявку на отримання кредиту (Анкету-заяву) № 1308582, в якій містяться наступна інформація: відомості про особу позичальника, сума кредиту 5 000,00 грн, строк кредиту 30 днів; дата повернення кредиту: 29.01.2020; загальна сума до повернення (сукупна вартість кредиту) 5 015,00 грн, до якої включено: 5 000,00 грн сума кредиту; 15,00 грн проценти за користування кредитом за ставкою 0,01 % від залишку кредиту за кожен день користування. В Анкеті-заяві наявна таблиця, яка відображає процес оформлення та розгляду заяви позичальниці, зокрема вказано, що 30.12.2019 о 04:25:02 відбулось підписання договору. По заяві позичальниці № 1308582 кредитодавцем прийнято рішення від 30.12.2019 про погодження умов кредитування на суму кредиту 5 000,00 грн, який надається на строк 30 днів; процентна ставка 0,01 % за кожен день користування кредитом (а.с. 36).

30.12.2019 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «МІЛОАН» був укладений електронний кредитний договір № 1308582, текст якого направлений кредитодавцем в особистий електронний кабінет позичальниці (а.с. 38-40).

Аналізуючи зміст договору, судом встановлено наступне.

Розділом 6 договору визначено порядок його укладення. Зазначено, що він укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений на веб-сайті товариства miloan.ua. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Приймаючи пропозицію товариства на укладення цього договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами договору, у т.ч. Правилами та Графіком розрахунків, підтверджує своє ознайомлення з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

За змістом кредитного договору сторони погодили такі основні умови: сума кредиту 5000,00 грн (п. 1.2); строк надання кредиту 30 днів з 30.12.2019 до 29.01.2020, що є датою повернення кредиту та процентів за користування кредитом (п. 1.3, п. 1.4).

Проценти за користування кредитом в розмірі 15,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 % за кожен день строку користування кредитом, визначеного у п. 1.4 договору (30 днів). Тип процентної ставки за договором: фіксована (п. 1.5.2).

Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6).

Особливості нарахування процентів поза межами строку, на який надавався кредит, визначені у пункті 2.2.3 договору, яким передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п. 1.4, якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли визначена в п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою за стандартну (базову) ставку встановлену п. 1.6 Договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то у випадку невиконання позичальником умов цього договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти за користування кредитом з дня наступного за днем визначеним п. 1.4 (тобто після 29.01.2020) продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6 договору (тобто 2,5% в день) протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинено Товариством.

Крім цього умовами договору передбачено, що у разі порушення строків повернення кредиту позичальник зобов`язаний сплатити пеню (п. 3.3.3).

За змістом п. 4.1 договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування, позичальник починаючи з дня наступного за днем спливу терміну (дати), вказаного п. 1.4 договору, зобов`язаний сплатити на користь товариства пеню у розмірі 2,00 % від суми невиконаного грошового зобов`язання, за кожен день прострочення, але у будь-якому випадку не більше 50 % від загальної суми кредиту.

Пунктом 3.2.6 договору передбачено право кредитодавця передавати та будь-яким іншим чином відчужувати свої права за цим договором на користь третіх осіб у будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника.

Додатком № 1 до договору є Графік платежів, згідно якого у день закінчення строку, на який надається кредит (п. 1.4), а саме: 29.01.2020 позичальник повинен повернути кредит у розмірі 5000,00 грн та сплатити проценти, що розраховані за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом 15,00 грн, а всього: 5 015,00 грн (а.с. 40).

TOB «МІЛОАН» свої зобов`язання виконало, перерахувавши 30.12.2019 ОСОБА_1 згідно договору № 1308582 грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн на картку MASTERCARD 516874хххххх507, що підтверджено платіжним дорученням № 13154167 від 30.12.2019 (а.с. 37).

01.04.2020 ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» уклали Договір факторингу № 01/04, за умовами якого та відповідно до Витягу з Додатку до вказаного договору (Реєстру боржників) ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» (нова назва ТОВ «ВІН ФІНАНС»), право грошової вимоги до боржниці ОСОБА_1 за договором № 1308582 від 30.12.2019 на загальну суму 15015,00 грн, з яких: 5 000,00 грн тіло кредиту; 7 515,00 грн відсотки; 2 500,00 пеня (а.с. 33, 48-54).

13.12.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ТОВ «Фінансова Компанія «ПІНГ-ПОНГ» уклали Договір факторингу №1/6, за умовами якого та відповідно до Витягу з Додатку до вказаного договору (Реєстру боржників) ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» відступило ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» право грошової вимоги до боржниці ОСОБА_1 за договором № 1308582 від 30.12.2019 на загальну суму 15015,00 грн, з яких: 5 000,00 грн тіло кредиту; 7 515,00 грн відсотки; 2 500,00 пеня (а.с. 11-13, 34).

На підтвердження суми кредитної заборгованості, яку позивач ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» просить стягнути з відповідачки до позовної заяви долучено складену первісним кредитором (ТОВ «МІЛОАН») інформацію під назвою «Відомість про щоденні нарахування та погашення» за договором № 1308582 укладеного з ОСОБА_1 , яка охоплює період з 31.12.2019 по 29.03.2020 (а.с. 41-42).

Згідно згаданої «Відомості» кредитодавця у день укладання договору 30.12.2019 відповідачці ОСОБА_1 зараховано надання кредиту в розмірі 5 000,00 грн, а з наступного дня протягом 30 днів (з 31.12.2019 до 29.01.2020) нараховані щоденні проценти по 0,50 грн за ставкою визначеною у п. 1.5.2 договору (0,01 %).

У подальшому, у зв`язку з невиконання позичальником умов цього договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів у строк до 29.01.2020, протягом наступних 60 днів (з 30.01.2020 до 29.03.2020) ТОВ «МІЛОАН» продовжив нараховувати проценти за користування кредитом по 125,00 грн за вищою ставкою та на умовах визначених у п. 1.6, п. 2.2.3 договору (2,5% в день).

Також згідно з пунктом 4.1 відповідачу починаючи з першого дня прострочення повернення кредиту з 30.01.2020 нараховано пеню у розмірі 2 500,00 грн, що становить 50% від суми кредиту.

Правове регулювання спірних правовідносин.

Пункт 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини.

За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами. Моментом його підписання є використання електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 3 цього Закону підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено параграфом 2 («Кредит») і не випливає із суті кредитного договору.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно положень ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксована або змінювана. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (ч.3 ст. 1056-1 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність (ч. 1 ст. 536 ЦК України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018, справа №444/9519/12 роз`яснив наступне: Проценти за користування кредитом проценти, які нараховуються в межах строку, на який надано кредит (позику). Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України; Проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Порядок виплати цих процентів врегульований частиною 2 статті 625 ЦК України, у зв`язку з чим вони можуть бути нараховані та стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування.

Як зазначив Верховний Суд у згаданій постанові, після закінчення строку дії кредитного договору, тобто строку, на який надавався кредит (аналогічно позика), або у разі пред`явлення банком вимоги до позичальника про дострокове повернення грошових коштів змінюється правова природа зобов`язання. У такому випадку нарахування кредитором процентів на суму невиконаного (простроченого) грошового зобов`язання має юридичну природу відповідальності, що передбачена статтею 625 ЦК України.

Мотиви, з яких виходив суд при вирішенні спору та висновки суду.

Аналізуючи положення цивільного законодавства можна зробити висновок, що істотними (основними) умовами кредитного договору є предмет грошові кошти (кредит), проценти за користування кредитом та строк, на який надається кредит. Умови щодо суми кредиту та розміру процентів становлять основне грошове зобов`язання у кредитному договорі, яке має виконуватись належним.

Кредитний договір може містити й інші (додаткові) умови, які випливають з його змісту та не суперечать закону, зокрема умови щодо відповідальності сторін, зміни процентної ставки під час строку кредитування, надання кредитодавцем додаткових та супутніх послуг тощо.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

За правилами ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Письмовими матеріалами доведено, що 30.12.2019 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір про споживчий кредит № 1308582 який підписаний позичальником ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або SMS-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Отже, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору укладеного у письмовій формі.

Сторони кредитного договору погодили наступні істотні умови кредитного договору: сума кредиту 5000,00 грн зі строком користування 30 днів - до 29.01.2020 (п. 1.4); проценти за користування кредитом протягом погодженого строку - 15 грн, що нараховуються за ставкою 0,01 % в день (п.1.5.2); сукупна вартість кредиту згідно Графіку розрахунку (додаток №1 до кредитного договору) на кінцеву дату (29.01.2020) становить 5015,00 грн.

Кредитним договором у пункті 1.6 передбачена ще одна процентна ставка 2,5% в день від фактичного залишку кредитних коштів, яка названа стандартною (базовою), однак, згідно положень п. 2.2.3 договору застосовується у тому випадку, якщо позичальник не повернув кредит та проценти протягом строку, вказаного у п. 1.4 договору. Тобто, нарахування позичальнику відповідних процентів за межами строку, на який надавався кредит, має ознаки відповідальності зо прострочення виконання грошового зобов`язання за договором (ст. 625 ЦК України).

Крім цього пунктом 4.1 кредитним договором передбачено нарахування пені у розмірі 2, 0% від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення, починаючи з дня, наступного за днем спливу терміну (дати), вказаного у п. 1.4 договору.

30.12.2019 кредитодавець ТОВ «МІЛОАН» перерахував на картковий рахунок ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 5 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка своїх зобов`язань за кредитним договором не виконала та навіть не приступила до виконання.

Відповідно до розрахунку заборгованості у формі «Відомості про щоденні нарахування та погашення», складеної кредитодавцем - ТОВ «МІЛОАН», за період з 31.12.2019 по 29.03.2020 відповідачці ОСОБА_1 нараховано заборгованість в загальному розмірі 15 015,00 грн, з яких:

5 000,00 грн заборгованість по тілу кредиту;

7 515,00 грн заборгованість по відсоткам, які нараховані за визначений в договорі період кредитування: з 31.12.2019 до 29.01.2020 по 0,50 грн щоденно за ставкою у п. 1.5.2 договору (0,01 %), а після спливу строку надання кредиту, протягом наступних 60 днів з 30.01.2020 до 29.03.2020 проценти нараховані за понадстрокове користування кредитом по 125,00 грн щоденно за ставкою у п. 1.6, (2,5%) згідно п. 2.2.3 договору;

2 500,00 грн заборгованість по пені, що нарахована на умовах п. 4.1 договору (50% від суми неповернутого кредиту).

Представником позивача також долучено докази, які підтверджують, що у відповідності до вимог закону та договору факторингу, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1308582 від 30.12.2019 у тому розмірі, який було визначено первісним кредитором ТОВ «МВІЛОАН».

Перевіривши нарахування кредитної заборгованості на відповідність не лише умовам кредитного договору, а й на відповідність вимогам Закону, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Законом № 533-IX від 17.03.2020 Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 6 наступного змісту: «У разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по 30 квітня 2020 року виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по 30 квітня 2020 року виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по 31 травня 2020 року.

Враховуючи вказане положення Закону, а також умови Договору про споживчий кредит № 1308582 від 30.12.2019 кредитодавець ТОВ «МІЛОАН» повинен був з 01.03.2020 припинити нарахування відповідачці збільшених процентів за понадстрокове користування кредитом згідно з п. 1.6 та п. 2.2.3 договору, а також з 01.03.2020 припинити нарахування пені за кожен день прострочення.

Отже, суд дійшов висновку, що з відповідачки ОСОБА_1 на користь нового кредитора позивача ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» підлягає стягненню заборгованість Договору про споживчий кредит № 1308582 від 30.12.2019 у загальному розмірі 11390,00 грн , яка складається з наступного:

5000,00 грн- неповернутий кредит;

15,00 грн проценти за користування кредитом протягом строку вказаного у п. 1.4 договору, нараховані згідно п. 1.5.2 договору

3875,00 грн - проценти за понадстрокове користування кредитом, нараховані до 29.02.2020 включно за ставкою у п. 1.6, згідно з п. 2.2.3 договору, як відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).

2500,00 грн пеня, нарахована згідно п. 4.1 договору до 29.02.2020 та з обмеженнями, встановленими договором та законом (50% від суми неповернутого кредиту).

Розподіл судових витрат

За правилами ч.1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати: на професійну правничу допомогу.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача судовий збір 2422,40 гривень та витрати на професійну правову допомогу в сумі 6000,00 грн.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За правилами ч.2 ст. 141 ЦПК у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем визначено ціну позову сумою стягнення 15015,00 грн.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір 2422,40 грн, у розмірі визначеному у ст. 4 Закону про судовий збір, що підтверджується банківською квитанцією та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги частково: на суму 11390,00 грн, що становить 75,86 % від ціни позову, то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1837,63 грн (2422,40 грн х 75,86%).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав Договір № 43657029 про надання правової допомоги від 01.11.2024, укладений ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» з адвокатом Білецьким Б.М., в якому наведена тарифікація надання послуг клієнту; Додаткову угоду № 1308582 до договору№ 43657029 від 01.11.2024; детальний опис робіт виконаних адвокатом Білецьким Б.М. необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» щодо стягнення кредитної заборгованості до договору № 43657029 від 01.11.2024; актом № 1308582 від 03.03.2025 про підтвердження надання правничої (правової) допомоги адвокатом на суму 6 000,00 грн.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, окрім положень щодо пропорційності такого відшкодування, суд керується положеннями частини 3 статті 141 ЦПК України та виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), їх обсягу, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та фінансового стану обох сторін, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на послуги адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України»; від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Оцінюючи складність цієї справи як типову та малозначну, враховуючи предмет спору; якість змісту позовної заяви, де мінімально (загально) викладені обставини щодо виникнення заборгованості та її розміру; зовсім не обґрунтовано нарахування процентів за двома різними ставками, суд зменшує заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу та визначає їх в сумі 3 000,00 грн, що є пропорційним до розміру задоволених позовних вимог, відповідає критерію реальності, розумності та справедливості, а також є співмірним із наданими адвокатськими послугами та їх якістю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 1308582 від 30.12.2019 у розмірі 11390,00 грн (одинадцять тисяч триста дев`яносто гривень), яка складається з наступного: 5000,00 грн- неповернутий кредит; 15,00 грн проценти за користування кредитом протягом строку договору; 3875,00 грн - проценти за понадстрокове користування кредитом; 2500,00 грн пеня.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» понесені судові витрати в сумі 4837,63 грн (чотири тисячі вісімсот тридцять сім гривень 63 коп.), з яких: 1837,63 грн судовий збір; 3 000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ», , місцезнаходження: вул. Рибальська, 22, м. Київ, 01011;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя А.О. Залеська