Справа № 346/4039/24
Провадження № 2/346/209/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Урбанович І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , належав на праві власності колгоспному двору, головою якого був її батько ОСОБА_5 , який станом на 01.07.1990 року та на час ліквідації колгоспних дворів ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживав у спірному будинку разом з дружиною ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочкою ОСОБА_1 ( позивачем ), сином ОСОБА_2 та онуками ОСОБА_7 , ОСОБА_4 (відповідачами), а також ОСОБА_8 (онука, 1990 року народження, яка проживала лише станом на 15.04.1991 року). Тому кожен з них має (мав) право на 1/6 частину вказаного нерухомого майна. Також, ОСОБА_5 відповідно до державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ІФ №041856 належала земельна ділянка в с.Ценява Коломийського району Івано-Франківської області для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства площею 0,6257 га. У 2024 році земельні ділянки, зазначені в державному акті, були зареєстровані згідно з чинним законодавством з присвоєння їм кадастрових номерів. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер, заповіт від його імені не посвідчувався, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача, ОСОБА_6 , яка на випадок своєї смерті склала заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла позивачу.

З метою оформлення спадщини представник позивача звернувся до приватного нотаріуса із відповідною заявою. Однак, остання відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що свідоцтво про право власності на житловий будинок видане на ім`я голови колгоспного двору ОСОБА_5 , частки померлого та інших його членів у майні колгоспного двору не виділено. Крім того, правовстановлюючі документи видано на ім`я ОСОБА_5 , а у свідоцтві про смерть чоловіка спадкодавця зазначено ОСОБА_9 . Тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок та господарські будівлі і споруди, а також на земельні ділянки згідно з державним актом на право приватної власності на землю: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (кадастровий номер :01:003:0118 площею 0,2500 га); для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :01:001:0113 площею 0,2445 га; кадастровий номер :01:002:0156 площею 0,0495 га; кадастровий номер :01:003:0117 площею 0,0817 га ).

Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник, адвокат Голіней Л.Д. 01.07.2025 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у її та позивача відсутності (а.с. 151).

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи наявні письмові заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , справжність підпису на яких засвідчено 23.05.2025 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Обідняк І.В. та зареєстровані в реєстрі за № 1527 та №1526, а також письмова заява ОСОБА_2 , справжність підпису на якій засвідчено 27.05.2025 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юнда Н.П. та зареєстрована в реєстрі за № 1765, в яких зазначено, що вони не заперечують щодо задоволення позовних вимог, на майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , не претендують, просять розгляд справи проводити в їхній відсутності ( а.с. 140, 141, 149 ).

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_10 , її батьками зазначені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , про що свідчать дані свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 13.02.1997 року (а.с.9).

Згідно з даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 1 від 21.07.2015 року, ОСОБА_10 06.12.1976 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_13 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_14 ». 07.12.1983 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Коломийському району Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області шлюб між ними розірвано, актовий запис № 120 (а.с. 8).

26.06.1993 року ОСОБА_15 зареєструвала шлюб з ОСОБА_16 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_17 », актовий запис № 5 від 26.06.1993 року, що стверджується даними копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с. 9).

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння, виданого 04.04.1989 року виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення № 59 від 09.03.1989 року, та зареєстрованого в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації 04.04.1989 року в реєстрову книгу № 126, право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями і спорудами, зареєстровано за ОСОБА_5 як головою колгоспного двору (а.с. 12).

Згідно з даними копії Державного акту на право приватної власності на землю від 06.11.1996 року серії ІІІ-ІФ №041856, виданого на підставі рішення VI сесії ІІ скликання Ценявської сільської ради від 15.10.1996 року, ОСОБА_5 належала земельна ділянка, площею 0,6257 га, призначена для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Ценява Коломийського району Івано-Франківської області (характеристика земель: для обслуговування жилого будинку - 0,2500 га; для ведення особистого підсобного господарства: 0,0817 га, 0,2445 га, 0,0495 га (а.с. 17).

У відповідності до копії заповіту, посвідченого 03.07.2015 року секретарем Ценявської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області та зареєстрованого в реєстрі за № 5, ОСОБА_6 заповіла все своє майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто позивачу; відомості щодо вказаного заповіту зазначено в інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №54058088 від 13.11.2018 року (а.с. 21, 106-107).

Згідно з даними свідоцтв про смерть серій НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Ценява Коломийського району Івано-Франківської області ( 10, 11 ).

Відповідно до копій довідок №99, №100, №101 та №102, виданих П`ядицькою сільською радою 15.12.2023 року, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 належали частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 , приватизовані земельні ділянки площею 0,6257 га для будівництва та обслуговування особистого селянського господарства та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться в с. Ценява Коломийського району Івано-Франківської області; тип двору колгоспний. ОСОБА_9 та ОСОБА_6 проживали та були зареєстровані за вищевказаною адресою з 01.01.1969 року відповідно по день їх смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 та 04.07.2018 року. Станом на 01.07.1990 року у будинку за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_5 голова двору; ОСОБА_6 дружина; ОСОБА_1 дочка; ОСОБА_2 син; ОСОБА_3 та ОСОБА_4 онуки. На час смерті ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) у вказаному будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; ОСОБА_8 онука. На час смерті ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у вказаному будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_18 правнук. Заповіт від імені ОСОБА_9 виконкомом Ценявської сільської ради не посвідчувався. Заповіт від імені ОСОБА_6 , посвідчений у виконкомі Ценявської сільської ради 03.07.2015 року за № 5, не змінювався та не скасовувався (а.с. 18-20, 22).

Згідно з даними довідки №18, виданої вказаною сільською радою 30.01.2024 року, станом на 01.04.1991 року в спадковому будинку були зареєстровані: ОСОБА_5 голова двору; ОСОБА_6 дружина; ОСОБА_1 дочка; ОСОБА_2 син; ОСОБА_3 та ОСОБА_4 онуки; ОСОБА_8 онука ( а.с. 26).

У відповідності до даних листа П`ядицької сільської ради №18 від 25.01.2024 року, згідно із записами сільської ради Гловацьикй та Главацький це одне прізвище питання щодо якого вирішується в судовому порядку ( а.с. 23 ).

Відповідно до виписки з погосподарської книги №1/15-08, виданої Ценявським старостинським округом П`ядицької сільської ради, згідно із записом №436 у погосподарській книзі за 1991-1995 роки ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: с. Ценяна праві приватної власності нерухоме майно за вказаною адресою, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані на земельній ділянці площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка передана у власність ОСОБА_5 у приватну власність згідно рішення Ценявської сільської ради від 15.10.1996 року ( а.с. 25 ).

Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованими 17.06.2024 року за номерами НВ-024, НВ-023, НВ-024, НВ-024, на підставі Державного акту серії ІІІ-ІФ №041856, виданого на підставі рішення органу місцевого самоврядування Ценявської сільської ради від 15.10.1996 року, проведена державна реєстрація земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:003:0118, площею 0,2500 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( присадибна ділянка ); :01:002:0156 - площею 0,0495 га, :01:001:0113 - площею 0,2445 га, :01:003:0117 0,0817 га, призначених для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Ценява Коломийського району Івано-Франківської області, дата державної реєстрації земельних ділянок відповідно 17.06.2024 року, власник ОСОБА_5 ( а.с.29-42, 46-49, 52-55 ).

Відповідно до даних технічного паспорту на садибний ( індивідуальний ) житловий будинок, виготовленого ФОП « ОСОБА_19 » 25.04.2018 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 70,5 кв. м., житловою площею 37,1 кв. м. та господарських будівель і споруд: гаражу - літера «Б»; сараю - літера «В», «Г» та «Д»; літньої кухні - літера «Ж»; навісу - літера «З» та «Н»; вбиральні - літера «Т»; криниці - «№ 1»; огорожі - «№ 2-3». Рік побудови будинку - 1970 (а.с. 13-16).

21.09.2018 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Галайчук О.Л. із заявою про видачу їй свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки площею 0,6257 га, що розташовані в с. Ценява Коломийського району Івано-Франківської області, та загальною площею 1,54 га, що розташовані на території Ценявської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, після смерті свого батька ОСОБА_9 , а ІНФОРМАЦІЯ_6 - із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_6 ( а.с. 100, 104).

Даними витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 53395543 та №54058182, виданих відповідно 21.09.2018 року та 13.11.2018 року вказаним нотаріусом, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 37/2018 за номером у спадковому реєстрі 63028714, спадкодавець ОСОБА_9 та реєстрація спадкової справи № 81/2018 за номером у спадковому реєстрі 63311435, спадкодавець ОСОБА_6 (а.с.103, 108).

11.01.2024 року представник позивача, ОСОБА_8 звернулась до вказаного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_6 ( а.с. 109 ).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказаного нотаріуса від 11.01.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 , та на земельні ділянки площею 0,6257 га, що розташовані в с. Ценява Коломийського району Івано-Франківської області, які належали ОСОБА_9 , чоловіку спадкодавця, як голові колгоспного двору, спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_6 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, в зв`язку з тим, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок № НОМЕР_5 від 04.04.1989 року видане на ім`я голови колгоспного двору ОСОБА_5 , частки померлого та інших його членів у майні колгоспного двору не виділено. Окрім того, правовстановлюючі документи (державний акт та свідоцтво про право власності) видано на ім`я ОСОБА_5 , а у свідоцтві про смерть чоловіка спадкодавця зазначено ОСОБА_9 (а.с.110).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.12.2024 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Ценява Коломийського району Івано-Франківської області, є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; встановлено факт належності ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 04.04.1989 року (а.с. 135-136 ).

Згідно з частиною першою статті 120 ЦК Української РСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а частина друга статті 123 цього Кодексу визначала, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до ч. 2 ст.120 ЦК Української РСР колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться у користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент.

Колгоспний двір визначався, як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 21.11.2018 року в справі № 308/3775/14-ц.

Частиною першою статті 112 ЦК Української РСР передбачено, що майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам.

Виходячи зі змісту цієї статті, кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь у його придбанні. Нетривале перебування працездатного члена колгоспного двору в складі двору або незначна участь працею та коштами у веденні господарства можуть бути підставою для зменшення його частини.

До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 28.11.2018 року в справі № 688/21/17-ц.

Як роз`яснено у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору. До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22.01.2019 року в справі № 713/1310/17-ц.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини 3 вказаної статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Частинами першою, третьою статті 347 ЦК України передбачено, що особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Згідно з пунктами 2.1, 4.9. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Відповідно до положень ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В даній справі встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 , належав колгоспному двору, право власності на який згідно з вищевказаним свідоцтвом зареєстровано за ОСОБА_5 як головою колгоспного двору, членами якого були позивач, її батьки ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , а також відповідачі, а тому кожному із них належало по 1/6 частці у спірному майні. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 помер і після його смерті відкрилась спадщина за законом, яку прийняла його дружина, однак, не оформила своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла та після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, згідно з яким все своє майно вона заповіла позивачу. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.12.2024 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_9 є батьком позивача, а також факт належності ОСОБА_9 свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 04.04.1989 року.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про наявність передбаченої законом підстави для визнання в порядку спадкування за позивачем права власності на 1/2 (3/6) частку спірного нерухомого майна (вказаного житлового будинку), виходячи з рівності часток усіх його членів (з врахуванням належних їй 1/6 частки, а також її матері ОСОБА_6 та батьку ОСОБА_9 ( по 1/6 частці кожному ), частку якого успадкувала його дружина ОСОБА_6 , оскільки право власності на спірний будинок зареєстровано за ОСОБА_9 як головою колгоспного двору, а частки померлого та інших його членів у майні колгоспного двору не виділено та позивач як спадкоємець за заповітом, яка прийняла спадщину, не може набути права на ці частки у вказаному майні. Відповідачам, як членам колгоспного двору, у спірному майні належить по 1/6 частці, належних доказів щодо відмови від яких на користь позивача у передбачений законом спосіб, матеріали справи не містять. Крім цього, слід зазначити, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які мають частку в колгоспному дворі, зареєстровані та проживають за вказаною адресою.

З приводу письмових заяв відповідачів про визнання позову, що викликає обґрунтовані сумніви щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання (враховуючи, що у спірному майні їм належить по 1/6 частці, а також які не вчинили належних та достовірних дій, які свідчать про їхню відмову від права власності, зважаючи на вимоги ч. 3 ст.347 ЦК України), слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Однак, суд не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачами, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову, які в даній справі свого підтвердження не знайшли. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне не прийняти визнання позову відповідачами.

Що стосується позовних вимог в частині визнання права власності в порядку спадкування після смерті матері позивача ОСОБА_6 на земельні ділянки площею 0,6257 га, що розташовані в с. Ценява Коломийського району Івано-Франківської області, які належали ОСОБА_9 , спадщину після смерті якого прийняла ОСОБА_6 , однак, не оформила своїх спадкових прав, суд зазначає, що належних та допустимих доказів, які б підтверджували належність ОСОБА_9 вказаних земельних ділянок матеріали справи не містять, оскільки правовстановлюючий документ, а саме державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ІФ №041856, видано на ім`я ОСОБА_5 , при подальшій державній реєстрації земельних ділянок власником також вказано ОСОБА_5 , а у свідоцтві про смерть зазначено ОСОБА_9 . Докази встановлення факту належності ОСОБА_9 вказаного державного акту в матеріалах справи відсутні. Таким чином, в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі наведеного, постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності , ст. ст. 346, 347, 1216-1218 ЦК України та, керуючись ст.81, ч.2 ст. 247, ст.ст. 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженкою та жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , право власності на 1/2 (одну другу) частку житлового будинку, загальною площею 70,5 кв. м., житловою площею 37,1 кв. м. та господарських будівель і споруд: гаражу - літера «Б»; сараю - літера «В», «Г» та «Д»; літньої кухні - літера «Ж»; навісу - літера «З» та «Н»; вбиральні - літера «Т»; криниці - «№ 1»; огорожі - «№ 2-3», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити в зв`язку з їх безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка та жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженка та житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженець, житель та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженець, житель та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 .

Повний текст рішення складено 08 липня 2025 року.

Суддя: Яремин М. П.