РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа № 609/127/25

2/609/143/2025

26 червня 2025 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Катерняк О.М.,

за участю секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ під час заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа: Служба у справах дітей Великодедеркальської сільської ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 31 січня 2025 року від адвоката Писаренко Наталії Олексіївни, яка діє від імені та в інтересах позивачки ОСОБА_1 на адресу Шумського районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява до відповідача ОСОБА_2 , де третя особа Служба у справах дітей Великодедеркальської сільської ради про позбавлення батьківських прав.

2. Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 , перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 . Від шлюбу з ним у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 2014 року подружжя припинили фактичні шлюбні відносини, а у лютому 2015 року їх шлюб із ОСОБА_3 був розірваний. У 2015 році позивачка познайомилася з ОСОБА_2 , деякий час спілкувалися, потім він познайомився з її дітьми, яким дуже не вистачало тата, вони до нього тягнулися, самі почали називати його своїм татом, так згодом сторони вирішили спробувати жити разом, однією сім`єю. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася спільна донька ОСОБА_6 . 27 січня 2017 року між позивачкою та відповідачем - ОСОБА_2 був укладений офіційний шлюб. 21 серпня 2017 року Шумським районним судом Тернопільської області колишнього чоловіка позивачки, ОСОБА_3 було позбавлено батьківських прав на двох малолітніх дітей. У вересні 2017 року відповідачем, ОСОБА_2 до Шумського районного суду Тернопільської області була подана заява про усиновлення двох малолітніх дітей позивачки - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яка 09 жовтня 2017 року була задоволена у повному обсязі, були змінені прізвища обох дітей з ОСОБА_9 на ІНФОРМАЦІЯ_13 та по батькові з ІНФОРМАЦІЯ_13 на ІНФОРМАЦІЯ_13), також було зобов`язано органи ДРАЦ внести зміни до актових записів про народження обох дітей. Відтак, сторони мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідач тривалий час не міг знайти роботу, а сім`я потребувала забезпечення, тому позивачка погодилася, щоб він поїхав за кордон на заробітки. Деякий час все було добре, чоловік працював, приїздив додому, привозив зароблені кошти, які витрачалися на потреби сім`ї, але так було не довго. Дедалі частіше чоловік переставав виходити на зв`язок, додому приїздив рідко, грошей майже не привозив, постійно мотивуючи це тим, що затримують виплати, коли бував вдома - проводив час з друзями, а не з сім`єю, зловживав спиртними напоями. Стосунки між ними розладилися. Влітку 2022 року позивачці достеменно стало відомо, що у Польщі відповідач завів собі іншу сім`ю, на яку витрачає і свій час і кошти, згодом це підтвердилося, тому позивачка не бачила більше сенсу перебувати у шлюбі з цим чоловіком, а тому за її позовом 27.09.2022 року Шумським районним судом Тернопільської області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачка намагалася домовитися з відповідачем про те, щоб він допомагав їй утримувати трьох дітей, оскільки він колись свідомо взяв на себе такий обов`язок, а позивачка не буде подавати на стягнення з відповідача аліментів. Проте з боку відповідача була незгода стосовно надання матеріальної допомоги на утримання дітей, почалися усні погрози. 24.06.2024 судовим наказом Шумського районного суду Тернопільської області з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей. Про ухилення відповідача від утримання дітей свідчить також і існуюча на сьогоднішній день заборгованість по сплаті аліментів, посвідчена довідкою Шумського відділу ДВС та розрахунком заборгованості по сплаті аліментів.

Як зазначено в позовній заяві, позивачка разом з трьома неповнолітніми дітьми проживають разом у житловому будинку матері позивачки, яка є особою похилого віку та сама потребує догляду і допомоги. Діти знаходяться на повному утриманні позивачки. З 2019 року ОСОБА_2 разом з сім`єю не проживає, дітей від того часу жодного разу не бачив та не виявляв жодного бажання з ними зустрітись, матеріально не підтримує, у вихованні дітей, їх розвитку участі не бере, не цікавиться їх фізичним та духовним розвитком. До того ж, як стало відомо позивачці згодом, ОСОБА_2 у її відсутності ображав дітей всілякими поганими словами, бив палицею по руках, тягав за волосся та вуха, що й стало основною причиною подання заяви про позбавлення його батьківських прав відносно всіх трьох дітей.

Оскільки батько дітей ОСОБА_2 самоусунувся від виховання та утримання своїх дітей, позивачка змушена була звернутись до сектору служби у справах дітей Великодедеркальської сільської ради і 27 січня 2025 року отримала Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

З цих підстав, позивачка просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_6 .

3. В судовому засіданні 10 червня 2025 року позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити в повному обсязі, позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_6 з підстав, викладених в позовній заяві.

4. Представник позивачки - адвокат Писаренко Н.О. в судовому засіданні 10 червня 2025 року також підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі.

5. Представник третьої особи Служби у справах дітей Великодедеркальської сільської ради Сірук Е.Я. в судовому засіданні 10 червня 2025 року підтримала позовні вимоги позивача, пояснила, що жодного разу не бачила батька дітей, висловила здивування, що в 2017 році дітей усиновив, і надалі змінив своє ставлення до них.

Крім того, в судовому засіданні 10 червня 2025 року було допитано свідків.

6. Свідок ОСОБА_15 пояснила, що є рідною тіткою позивачки та працює завідувачем Шкроботівської філії Великодедеркальської школи, де навчаються діти позивачки. Пригадує, одного дня, увечері, позивачка зателефонувала до неї, що ОСОБА_16 погано, коли зайшла в кімнату, де лежав відповідач, відчула запах хімії, викликали швидку, забрали в реанімацію, до цього часу невідомо, що то був за препарат, який вжив ОСОБА_17 . Під час проживання з позивачкою ОСОБА_18 ніколи не цікавився навчанням старшої доньки, коли вже працював в Польщі діти часто хворіли, а батько коштів не передавав, востаннє бачила його ще до війни, на хрестинах наймолодшої доньки ОСОБА_19 .

7. Свідок ОСОБА_20 пояснила, що в період з 2007 по 2022 роки проживала по сусідству з сім`єю позивачки, через дорогу від їх будинку, в даний час проживає в с. Великі Дедеркали. В 2017 році в цій сім`ї появився ОСОБА_18 , в 2018-2019 роках помічала, що відповідач почав випивати. Одного дня до неї зайшла мати позивачки, щоб вона зайшла до них та подивилась на цього ОСОБА_21 , він лежав та ні на що не реагував, від нього було чути якийсь різкий хімічний запах, ніби ацетону. Не помічала, щоб десь обняв дітей, не відпускав дітей гратись до інших дітей, за межі їх подвір`я. Пригадала випадок, як чула зі свого подвір`я, як старша донька ОСОБА_7 кликала маму, що тато вдарив діда, батька позивачки, коли прийшли, побачили, що дід лежав без свідомості. Часто чула як сварив дітей. З 2019 року більше його не бачила.

8. Неповнолітній свідок ОСОБА_13 , в присутності представника органу опіки Великодедеркальської сільської ради Сірук Е.Я., пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_7 їй виповнилось 14 років, закінчила 8 клас Великодедеркальської школи. Повідомила, що батько не появлявся в сім`ї багато років, а коли проживав з ними, то бив та ображав брата, за вуха тягав, дідуся бив кулаком і в цей час тримав в руці ніж, вона в цей час мала 5 чи 6 років, а брату було 4 роки, це відбувалось у їх з братом присутності. Пригадує як одного разу він вдарив її прутом по пальцях за те, що впала стружка від олівця на підлогу, коли вона підстругувала олівці, дідусь і баба сказали нічого не казати мамі. Коли проїхав в Польщу на заробітки, то приїжджав рідко. Від батька в неї залишились негативні враження.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

9. Ухвалою суду від 04 лютого 2025 року відкрито провадження за даним позовом за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 26 лютого 2025 року.

10. Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року позовну заяву залишено без руху, стороні позивача надано п`ятиденний термін з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків.

11. Після усунення позивачем недоліків, ухвалою суду від 25 березня 2025 року розгляд цивільної справи продовжено, призначено підготовче засідання на 16 квітня 2025 року.

12. Ухвалою суду від 16 квітня 2025 року підготовче засідання відкладено на 14 травня 2025 року.

13. Ухвалою суду від 14 травня 2025 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 10 червня 2025 року.

14. В судовому засіданні 10 червня 2025 року оголошено перерву до 26 червня 2025 року.

15. Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Писаренко Н.О. на адресу суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, проти винесення заочного рішення суду не заперечували.

16. Від представника третьої особи Сектору служби у справах дітей Великодедеркальської сільської ради Сірук Е. також надійшла заява про розгляд справи без її участі.

17. Відповідач ОСОБА_2 вкотре не з`явився в судове засідання, хоча судом вживались заходи щодо його належного повідомлення про місце, дату та час розгляду справи, зокрема шляхом надсилання на вказану в позовній заяві адресу рекомендованого поштового відправлення та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Судової влади України. Так, на адресу суду повернулось одне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом адресата про отримання «ОСОБА_2». Інші поштові відправлення повернулись до суду із рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та довідками про причини невручення: «Повертається: Адресат відсутній за вказаною адресою».

18. Відповідно до вимог ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

19. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

20. Повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 27.12.2017, підтверджується, що ОСОБА_13 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Шкробтівка Шумського району Тернопільської області. В графі про батьків міститься наступна інформація: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

21. З повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 29.12.2017 вбачається, що ОСОБА_14 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Шкробтівка Шумського району Тернопільської області. В графі про батьків міститься наступна інформація: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

22. Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим виконавчим органом Шкроботівської сільської ради Шумського району Тернопільської області 07.06.2016 підтверджуєтьсяє, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Шкробтівка Шумського району Тернопільської області. В графі про батьків міститься наступна інформація: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_22 .

23. Відповідно до Довідки про склад сім`ї №12, виданої старостою Шкроботівського старостинського округу 27.01.2025 вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 до складу сім`ї/зареєстрованих входять наступні особи: позивачка ОСОБА_1 , чоловік позивачки ОСОБА_23 , дочка ОСОБА_13 , син ОСОБА_14 , дочка ОСОБА_6 , мати ОСОБА_24 , брат ОСОБА_25 .

24. 17 січня 2025 року комісією Великодедеркальської сільської ради в складі: старости Шкроботівського старостинського округу Ковбасовської Л.П., депутата Великодедеркальської сільської ради Бабій Г.М., головного спеціаліста сектору у справах дітей Великодедеркальської сільської ради Сірук Е.Я. за підписами сусідів ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , з метою розгляду встановлення факту не проживання ОСОБА_2 в господарстві ОСОБА_24 , складено Акт обстеження. Під час обстеження встановлено, що у житловому будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_24 , 1963р.н., разом з сім`єю своєї дочки ОСОБА_1 , 1987р.н., та своїми неповнолітніми онуками: ОСОБА_13 , 2011 р.н., ОСОБА_14 , 2013 р.н., та ОСОБА_6 , 2016 р.н. та зятем ОСОБА_23 , 1982 р.н., який на даний час перебуває на службі в ЗСУ. Зі слів ОСОБА_28 встановлено, що її колишній чоловік ОСОБА_2 за даною адресою не зареєстрований та не проживає. З жовтня 2019 року місце його перебування їй не відоме. За цей період дітей він не відвідував і на даний час не відвідує, не цікавиться станом їхнього здоров`я та навчанням, не надає ніякої матеріальної допомоги, самоусунувся від їхнього виховання і забезпечення.

25. У довідці №02.01-06/15 від 27.01.2025, виданій Великодедеркальським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Великодедеркальської сільської ради міститься інформація про те, що відповідно до інформації класного керівника 8-А класу ОСОБА_29 про участь батька учениці 8-А класу ОСОБА_30 у шкільному житті дитини: - батько контакту з навчальним закладом, у якому навчається дитина, не підтримує; - участь у батьківських зборах не бере; - домашні завдання ОСОБА_7 виконує з мамою (зі слів дитини); - учениця регулярно відвідує навчальний заклад; - дитина завжди охайна, доглянута.

У довідці №06-6/05 від 28.01.2025 виданій Великодедеркальською школою мистецтв йдеться про те, що батько учениці 2 класу (по класу образотворчого мистецтва) Великодедеркальської школи мистецтв ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_2 контакту із школою не підтримує, успіхами дочки не цікавиться.

26. У довідці №02.01-06/16 від 27.01.2025, виданій Великодедеркальським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Великодедеркальської сільської ради міститься інформація про те, що відповідно до інформації класного керівника 8 класу Качан Г.М. про участь батька учня 6 класу ОСОБА_14 у шкільному житті дитини: - батько контакту з навчальним закладом, у якому навчається дитина, не підтримує; - участь у батьківських зборах не бере; - домашні завдання ОСОБА_8 виконує з мамою (зі слів дитини); - учениця регулярно відвідує навчальний заклад; - дитина завжди охайна, доглянута.

27. У довідці №02.01-06/17 від 27.01.2025, виданій Великодедеркальським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Великодедеркальської сільської ради міститься інформація про те, що відповідно до інформації класного керівника 3 класу ОСОБА_32 про участь батька учениці 3 класу ОСОБА_33 у шкільному житті дитини: - батько контакту з навчальним закладом, у якому навчається дитина, не підтримує; - участь у батьківських зборах не бере; - домашні завдання ОСОБА_19 виконує з мамою (зі слів дитини); - учениця регулярно відвідує навчальний заклад; - дитина завжди охайна, доглянута.

У довідці №06-6/05 від 28.01.2025 виданій Великодедеркальською школою мистецтв йдеться про те, що батько учениці 1 класу (по класу сольного співу) Великодедеркальської школи мистецтв ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - ОСОБА_2 контакту із школою не підтримує, успіхами дочки не цікавиться.

28. 29 січня 2025 року Шумський відділ ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції адресував ОСОБА_1 та ОСОБА_2 лист №1590 про те, що до їх відома доводиться розрахунок заборгованості із виплати аліментів на підставі судового наказу №609/840/24 від 24.06.2024, що видав Шумський районний суд Тернопільської області. Стягувачу роз`яснено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці, стягувач має право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів. Сторонам виконавчого провадження роз`яснено право на звернення до суду у разі виникнення спору щодо розміру заборгованості у порядку встановленому Законом. Боржнику роз`яснено, що у разі несплати, заборгованість із виплати аліментів підлягає стягненню у примусовому порядку відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

29. Листом №1593 від 29.01.2025 Шумський відділ ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав ОСОБА_1 розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з 21.06.2024 по 29.01.2025 по виконавчому провадженню НОМЕР_8 від 22.11.2024 з примусового виконання наказу №609/840/24 від 24.06.2024, який видано Шумським районним судом Тернопільської області про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання трьох малолітніх дітей, у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно та проводити до досягнення дітьми повноліття. Аліменти за період з 21.06.2024 по 29.01.2025 ОСОБА_1 не отримувала, що підтверджується розрахунком.

30. Рішенням виконавчого комітету Великодедеркальської сільської ради Тернопільської області №10 від 27 січня 2025 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Комісія з питань захисту прав дитини Великодедеркальської сільської ради склала Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які проживають в с. Шкроботівка Кременецького району Тернопільської області. У Висновку йдеться про те, що згідно рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 27.09.2022 шлюб між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Їхні діти: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_6 залишились проживати разом з матір`ю в с. Шкроботівка Кременецького району Тернопільської області, де і проживають в даний час. ОСОБА_2 ще з жовтня 2019 року виїхав за кордон, до дітей не з`явився жодного разу, не цікавиться їхнім здоров`ям та навчанням, не надає жодної матеріальної допомоги, самоусунувся від їх виховання та забезпечення. Вихованням та утриманням дітей займається лише їх мати ОСОБА_1 . Беручи до уваги, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, комісія з питань захисту прав дитини Великодедеркальської сільської ради вважає за доцільне позбавити його батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

31. На підтвердження факту зловживання відповідачем забороненими препаратами, що призводили до госпіталізації, стороною позивача долучено до матеріалів справи відеозаписи з лікарні, фотознімок та копію аркуша медичної картки.

Так, із медичної карти стаціонарного хворого №4837/526 вбачається, що до Шумської центральної районної лікарні 29 листопада 2018 року було доставлено хворого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 із діагнозом - гостре отруєння невідомою речовиною.

Зі слів позивачки на фотознімку та на відеодиску зображено відповідача ОСОБА_2 під час перебування в стаціонарі.

ІV. Оцінка Суду.

32. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

33. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

34. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

35. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

36. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

37. Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

38. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

39. Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

40. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

41. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

42. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

43. Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

44. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

45. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

46. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

47. Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

48. Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

49. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

50. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

51. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Підставою для позбавлення батьківських прав позивачем зазначено, що відповідач не приймає участі у вихованні їх спільних неповнолітніх дітей, не цікавиться та не спілкується з ними, не сплачує аліменти на утримання дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

52. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

53. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Таким чином, суд констатує безумовне право батьків на виховання дітей, однак, вважає, що у даному випадку неможливо надати перевагу саме цьому праву, оскільки воно суперечить інтересам дітей, які мають першочергове значення при вирішенні справи.

Суд вважає доведеним той факт, що відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконує батьківські обов`язки щодо належного виховання та розвиту неповнолітніх дітей ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_6 . До суду було надано висновок комісії з питань захисту прав дитини Великодедеркальської сільської ради Тернопільської області про доцільність його позбавлення батьківських прав.

Оцінивши докази в їх сукупності, а саме те, що відповідач жодним чином не бере участі у вихованні, утриманні неповнолітніх дітей, не навідує їх, не спілкується та не сплачує аліменти на їх утримання, зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності, свідчать про свідоме усунення та нехтування батьком своїми обов`язками, ухиляння від виконання батьківських обов`язків по догляду та утриманню неповнолітніх дітей.

Тому, суд доходить висновку, що слід позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

54. Суд доходить висновку, що саме рішення про позбавлення батьківських прав відповідає якнайкращим інтересам дітей, не позбавляє можливості піклуватися про них їх батьком за його бажанням, та за правилами статті 169 СК України позбавлені батьківських прав батьки вправі звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни своєї поведінки, якщо це буде відповідати інтересам дітей.

55. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

56. Згідно із ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

57. Згідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

58. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

59. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

60. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.

Відтак, за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав позивачкою було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №72077538 від 31.01.2025.

Таким чином, оскільки позов у про позбавлення батьківських прав задоволено у повному обсязі, з відповідача в користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 15, 16, 44, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 223, 263-265, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 549 ЦК України, ст.ст. 7, 141, 150, 155, 164, 165 СК України, суд

У Х В А Л И В:

1.Винести заочне рішення.

2.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа: Служба у справах дітей Великодедеркальської сільської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

3.Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце проживання згідно із позовною заявою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) відносно неповнолітніх дітей: доньки - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

4.Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце проживання згідно із позовною заявою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) грн.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 01 липня 2025 року.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК