Справа № 216/1647/24
Провадження № 6/216/84/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про розстрочку на 1 рік виконання рішення суду від 29 травня 2025 року у справі № 216/1647/24 про стягнення з неї на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 21.02.2022-100006081 від 22.02.2022 в розмірі 10 640 грн, та судовий збір 1211,20 грн.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши заяву, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2025 року у справі № 216/1647/24 стягнено з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 21.02.2022-100006081 від 22.02.2022 в розмірі 10 640 грн, та судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до роз`яснень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

Виходячи з аналізу зазначених норм, підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. При вирішенні питання про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду судом також враховується: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Так, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, враховуючи важкий майновий стан відповідачки, який позбавляє можливості сплатити суму заборгованості за кредитним договором стягнену рішенням суду в розмірі 10 640 грн, суд вважає можливим розстрочити виконання рішення суду строком на 10 місяців, шляхом щомісячної сплати заборгованості рівними частинами в сумі по 1064 грн (10 640 : 10 = 1064).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 260, 435 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду задовольнити.

Розстрочити виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2025 року у справі № 216/1647/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 10 640 грн, строком на десять місяців, шляхом щомісячної сплати заборгованості рівними частинами в сумі по 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.В.Онопченко