УХВАЛА

02 червня 2025 року

м. Київ

справа № 338/1297/22

провадження № 61-4302ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 14 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення дії земельного сервітуту,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, у якому просила припинити дію земельного сервітуту щодо частини земельної ділянки площею 0,0147 га, кадастровий номер :01:001:0134, встановленого рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 31 липня 2019 року.

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області рішенням від 27 квітня 2023 року в задоволенні позову відмовив. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати за надання правничої допомоги в розмірі 4 850,00 грн.

Івано-Франківський апеляційний суд постановою від 09 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково. Рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрат за надання правничої допомоги в розмірі 4 850,00 грн скасував. В іншій частині рішення суду залишив без змін. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції в розмірі 2 000,00 грн.

ОСОБА_1 як особа, яка не брала участі у справі, звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Богородчанського районного суду від 27 квітня 2023 року.

Івано-Франківський апеляційний суд ухвалою від 01 лютого 2024 року закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богородчанського районного суду від 27 квітня 2023 року. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати за надання правової допомоги в сумі 2 800,00 грн.

Верховний Суд постановою від 02 жовтня 2024 року касаційну скаргу адвоката Захаріїва Б. Д. як представника ОСОБА_1 задовольнив частково.

Ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року в частині вирішення питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу скасував, справу в цій частині направив на новий розгляд до апеляційного суду.

В іншій частині ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року залишив без змін.

Івано-Франківський апеляційний суд ухвалою від 14 листопада 2024 року заяву ОСОБА_3 про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнив.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги в сумі 2 800,00 грн.

04 квітня 2025 року ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд», подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 14 листопада 2024 року та відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Верховний Суд ухвалою від 18 квітня 2025 року касаційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, а саме: подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з обґрунтуванням поважності причин пропуску строку.

У травні 2025 року до Верховного Суду, на виконання вимог ухвали, надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків касаційної скарги, яка містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Клопотання мотивовано тим, що вперше подану касаційну скаргу було повернуто, повторну касаційну скаргу було подано у найкоротший час після повернення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Вивчивши заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та додані матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущений з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник посилається на підстави касаційного оскарження, визначені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 14 листопада 2024 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 14 листопада 2024 року.

Витребувати з Богородчанського районного суду Івано-Франківської області цивільну справу № 338/1297/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення дії земельного сервітуту.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко