УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/15/25

Провадження № 2/568/140/25

01 липня 2025 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Троцюк В.О.

секретаря судового засідання Гуменюк Г.В.

за участю представника позивача адвоката Замета Н.О.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в м.Радивилів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа служба в справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Радивилівського районного суду Рівненської області перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа служба в справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сторони перебували у шлюбі, та є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З початком військової агресії російської федерації проти України, в березні 2022 року малолітній ОСОБА_3 в супроводі ОСОБА_4 за згодою позивача перетнув державний кордон України, спочатку до Польщі, а в подальшому отримали прихисток у Німеччині. До грудня 2022 року ОСОБА_5 проживав разом з ОСОБА_6 в м.Бонн Німеччина. В подальшому, позивач ОСОБА_2 також виїхала за межі України, та отримала прихисток в Нідерландах та попередила відповідача ОСОБА_1 та його дружину ОСОБА_7 про бажання забрати сина до себе. Однак ОСОБА_1 заперечив проти цього, та всіляко перешкоджає ОСОБА_2 в можливості спілкуватись з сином. В січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Сімейного суду м.Бонн із заявою про визначення місця проживання дитини з батьком. З цього ж часу у позивача відсутній будь який зв`язок з сином. До позовної заяви ОСОБА_2 надала рішення сімейного суду м.Бонн від 10.02.2023 року, відповідно до якого сторони: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали мирову угоду, відповідно до умов якої сторони погодили, що місце проживання дитини визначено з батьком, батьки погоджуються, що матір дитини повинна мати контакт з дитиною, батьки хочуть зробити все можливе для того, щоб дитина отримала психологічну допомогу.

Ухвалою суду від 22 січня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 20 лютого 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду

Судом поставлено на обговорення питання щодо визначення підсудності справи, з урахуванням положень ст. 29 ЦПК України.

Представник позивача заперечила щодо передачі справи до Верховного суду для визначення підсудності, вказуючи, що ОСОБА_2 в Нідерландах постійно не проживає, маючи тимчасовий прихисток від уряду Нідерландів, кожні три місяці приїжджає в Україну, вона є громадянкою України і має законні сподівання, щоб спір був вирішений національним судом.

Відповідач не заперечував щодо передачі справи до Верховного Суду для визначення підсудності.

Суд, вислухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи при вирішенні вказаного питання виходить з наступного.

В судовому засіданні судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є громадянкою України, зареєстрована в АДРЕСА_1 , на час розгляду справи проживає АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_1 є громадянином України, зареєстрований АДРЕСА_3 , на час розгляду справи проживає Бушштр., 66 53113 ОСОБА_8 .

Малолітній ОСОБА_9 з березня 2022 року проживає Бушштр., 66 53113 ОСОБА_8 .

На даний час в сімейному суді м.Бонн Німеччина знаходиться справа, за заявою ОСОБА_1 про передачу права визначення місця проживання дитини для одноосібного здійснення, та заявою ОСОБА_2 про визначення порядку спілкування з дитиною ОСОБА_10 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_2 . А також заява ОСОБА_2 щодо одноособової опіки над дитиною ОСОБА_5 , та відібрання дитини у батька.

З огляду на надані сторонами документи, і позивач ОСОБА_2 , і відповідач ОСОБА_1 , і малолітній ОСОБА_3 проживають за межами України.

Згідно зі статтею 29 Цивільного процесуального кодексу України, підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Статтею 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» закріплено права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма узгоджується з положеннями ст.6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Відповідно до ст. 378 ЦПК України розгляд справи з порушенням підсудності є безумовною підставою для скасування рішення суду.

Положення ст. 29 ЦПК України містять спеціальні положення щодо порядку визначення підсудності, порівняно з нормами ст. 27-28 ЦПК України.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що обидві сторони по справі, які є громадянами України, як на час подання позову до суду, так і на даний час постійно проживають за межами території України, що стало відомо суду лише після відкриття провадження у справі, тому з метою недопущення порушення правил підсудності, права на справедливий суд в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, даний позов підлягає направленню до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку статті 29 Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, враховуючи, що питання про визначення підсудності є першочерговим, а тому інші заяви та клопотання підлягають вирішенню судом, встановленим у порядку, визначеному законом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 29, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа служба в справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною направити до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку статті 29 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя В.О. Троцюк