Справа № 279/3238/25
Провадження № 2/279/1533/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Бобровою В.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу №279/3238/25 за позовом ОСОБА_1 до Коростенської територіальної громади Житомирської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба, ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина за законом у вигляді земельної ділянки (паю) по реформованому КСП "Хотинівське", яка належала спадкодавцю на підставі сертифіката про право власності на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0103617. Він у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини він не подав, так як не знав про те, що спадкоємцю за життя був виданий сертифікат. Просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Також просив визнати за ним право власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки (паю) по реформованому КСП "Хотинівське", яке відкрилось після смерті його баби, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідач не прибув, причини неявки не повідоми, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів.

Дослідивши письмові матеріалами справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне:

Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача, ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина за законом. Згідно інформації від нотаріуса, після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась. Згідно з даними довідки Хотинівського старостинського округу від 05.04.2024 року №181/20-13 ОСОБА_2 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була постійно зареєстрована на проживала одна за адресою: АДРЕСА_1 .

Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України.

Відповідно до статей 1216, 1217ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував своє право на прийняття спадщини через, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року у справі №459/2973/18 (провадження № 61-12504св21) зазначено, що: «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61?21447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкове майно, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні».

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обміркувавши аргументи позовної заяви, суд зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , тому останнім днем визначеного законом строку прийняття спадщини було 22.03.1999 року. До нотаріуса позивач звернувся 11.04.2024 року, а тому пропуск позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини складає більше двадцяти років.

Мотивуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивач посилалася на його необізнаність щодо наявності спадкового майна.

Отже, позивачем не надано, а судом не встановлено існування поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Окрім іншого, з 1998 року до дати звернення із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини минуло понад двадцять років. Жодних доказів щодо поважності причин зволікання зі зверненням до нотаріуса позивачем не надано, а відсутність у позивача інформації про спадкове майно, не є правовою підставою для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

За таких обставин, установивши, що у позивача були відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки вимога позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно є похідною, вона також задоволенню не підялгає.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.ст. 1270, 1272 ЦК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Коростенської територіальної громади Житомирської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Коростенська територіальна громада Житомирської області, місце знаходження: 11501, м. Коростень, вул. Грушевського, 22, Житомирська область, РНОКПП 13576977.

Суддя Леся НЕДАШКІВСЬКА

копія згідно з оригіналом