Провадження №22-ц/812/1233/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Миколаїв

Справа № 945/245/24

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шаманської Н.О.,

суддів: Базовкіної Т.М., Тищук Н.О.

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

переглянувши в апеляційному порядку цивільну справу без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні)

за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

стягнення аліментів на утримання дітей

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2 , поданою його представником ОСОБА_3 ,

на заочне рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області, ухвалене суддею Шароновою Н.О. 09 грудня 2024 року в приміщенні цього ж суду, дата складення повного тексту рішення не зазначена,

у с т а н о в и в:

05 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2021 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають двох дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач лише періодично бере участь у фінансових витратах з утримання дітей, чого не достатньо для повноцінного задоволення потреб доньок. ОСОБА_2 останні 6-7 років працює у Польщі за контрактом, з початку війни до України не повертався. Він спроможний сплачувати аліменти на утримання їхніх дітей.

Зважаючи на викладене, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 6900 грн. на кожного, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Заочним рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2024 року позов задоволено.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 6900 грн. 00 коп., на кожну дитину щомісячно, починаючи з 05 лютого 2024 року і до досягнення повноліття найстаршою дитиною. Розподілено судові витрати.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07 травня 2025 заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

05 червня 2025 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на заочне рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2024 року.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив змінити заочне рішення, стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 3196 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 05 лютого 2024 року і до досягнення повноліття старшою дитиною.

Апеляційна скарга мотивована тим, що він проживає та працює у м. Лодзь у Польщі. Мешкає в орендованій квартирі, його заробітна плата є неоднаковою щомісяця. В середньому його заробітна плата складає 4000 злотих, це приблизно 42 000 грн., за оренду житла сплачує 2000 злотих (21 тис. грн) на проживання та харчування у нього лишається 2000 злотих (21 000 грн). Сплачувати аліменти по 6900 грн на кожну дитину є для нього завищеними. Договір підряду, копію якого надала позивачка, не є підтвердженням розміру його доходу, оскільки уже близько п`яти років ОСОБА_2 не співпрацює із вказаним у договорі підряду роботодавцем. Крім того зазначав, що він надає матеріальну допомогу дітям, надсилає їм гостинці та гроші. У липні 2024 року відкрив картковий рахунок на ім`я доньки ОСОБА_5 , на який регулярно робить грошові перекази.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки ОСОБА_8 зазначав, що відповідач в апеляційній скарзі просить зменшити розмір аліментів, проте не сплачує аліменти на утримання доньок навіть у меншому розмірі, ніж ухвалено судовим рішенням. Має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 220 800 грн. Крім того, до апеляційної скарги він не додав доказів про надання допомоги на утримання доньок. Платіжний документ про перерахування коштів з призначенням «на ортодонта» є окремим видом витрат- на лікування, а не на утримання.

Посилаючись на викладене, просив відмовити ОСОБА_2 у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК справа розглядається апеляційним судом без виклику учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що з 07 липня 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2021 року шлюб між ними розірвано.

У шлюбі у подружжя народилися діти: дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки виконавчого комітету Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 23 квітня 2024 року діти зареєстровані та проживають разом із позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та перебувають на утриманні матері. Батько дітей ОСОБА_2 з листопада 2019 року проживає за кордоном (у Польщі) (а. с. 54).

Представником позивача до позовної заяви додано копію Договору підряду відповідно до якого відповідачем ОСОБА_2 укладено договір підряду з Товариством з обмеженою відповідальністю «Обмежене партнерство» (Польща) (а. с. 23 - 27).

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно статей 180, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З огляду на вищевикладені вимоги закону суд дійшов правильного висновку, що існують підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За положеннями частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявності на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставин, що мають істотне значення.

Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (частина третя статті 182 СК України).

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року - 3196 гривень. Такий же розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років встановлений статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік".

На думку колегії суддів, при визначенні розміру аліментів суд першої інстанції не в повній мірі врахував вищевикладені вимоги закону, не надавши оцінки матеріальному становищу відповідача.

Суд першої інстанції виходив з того, що згідно наданого позивачем договору підряду, ОСОБА_2 працює за кордоном та має змогу сплачувати аліменти у розмірі, який просить стягнути позивачка.

Однак, як вбачається з копії договору підряду, ОСОБА_2 , зобов`язується виконати роботу за цим договором у строк з 19 травня 2017 року до 20 вересня 2017 року, виплата за зазначену роботу складає 2958, 25 злотих. Зважаючи на строк дії договору підряду, не можна дійти висновку про наявність постійної роботи у відповідача та розмір його доходу.

З доданої до апеляційної скарги інформації про доходи ОСОБА_2 вбачається, що розмір його доходу за січень 2023 року складає 3315, 03 злотих, за травень 2024 року 4144, 36 злотих. Крім того, ОСОБА_2 щомісячно сплачує за оренду житла 2000 злотих, що підтверджується договором найму житлового приміщення (а.с. 187).

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_2 перераховував кошти на картковий рахунок, відкритий на ім`я доньки ОСОБА_7 (а.с. 132-136) для різних потреб.

Колегія суддів звертає увагу також на те, що позивачка ОСОБА_1 може використати своє право на отримання від відповідача фінансування (покриття) додаткових витрат на дітей відповідно до ст. 185 СК України за окремим позовом.

За таких обставин стягнення з відповідача аліментів на доньок в розмірі 6900 грн на кожну дитину щомісячно буде значно перевищувати встановлений законом розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тоді як доказів достатності у відповідача заробітку (доходу) для сплати аліментів у визначеному судом розмірі - відсутні.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів необхідно змінити, зменшивши їх щомісячний розмір до 5000 грн на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутих аліментів підлягає зміні.

За такого апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану його представником ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Заочне рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2024 року змінити в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання дітей: дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зменшивши їх з 6900 грн до 5000 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 05 лютого 2024 року і до досягнення повноліття старшою дитиною.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: Т.М.Базовкіна

Н.О.Тищук

Повний текст постанови складено 30 червня 2025 року.