08.07.25
Справа № 635/5091/25
Провадження № 2-д/635/4/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року с-ще Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Базов О.В., розглянувши доручення філіппінського суду про вручення судових документів ОСОБА_1 , скероване Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Суми),

ВСТАНОВИВ:

Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Суми) до Харківського районного суду Харківської області було скеровано доручення філіппінського суду про вручення судових документів ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 500 ЦПК України суди України виконують доручення іноземних судів про надання правової допомоги щодо вручення викликів до суду чи інших документів, допиту сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, переданих їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода

на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір

не укладено - дипломатичними каналами.

Водночас, відповідно до ст. 499 ЦПК України зміст і форма судового доручення

про надання правової допомоги мають відповідати вимогам міжнародного договору, згода

на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено - вимогам частин другої - четвертої цієї статті.

У судовому дорученні про надання правової допомоги зазначаються:

1) назва суду, що розглядає справу;

2) за наявності міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, учасниками якого є Україна і держава, до якої звернено доручення, - посилання на його положення;

3) найменування справи, що розглядається;

4) прізвище, ім`я, по батькові та рік народження фізичної особи або найменування юридичної особи, відомості про їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, а також інші дані, необхідні для виконання доручення;

5) процесуальне становище осіб, щодо яких необхідно вчинити процесуальні дії;

6) чіткий перелік процесуальних дій, що належить вчинити;

7) інші дані, якщо це передбачено відповідним міжнародним договором, згода

на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або цього вимагає іноземний суд, який виконуватиме доручення.

Судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою.

До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Серед іншого, суд звертає увагу, що доручення іноземних судів виконуються

на території України з урахуванням вимог розділу ХІ ЦПК України і розділів ІІІ та VІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги у цивільних справах, щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 №1092/5/54.

Так, пунктами 3.1, 3.2, 3.3 Інструкції передбачено, що доручення іноземного компетентного органу про вручення документів, про отримання доказів, про виконання інших процесуальних дій виконуються відповідно до чинного законодавства України з урахуванням положень міжнародного договору України, на підставі якого воно надійшло.

Доручення іноземних компетентних органів отримує Мін`юст від центрального органу, визначеного міжнародним договором України, або через дипломатичні канали.

Мін`юст перевіряє наявність та чинність міжнародного договору України у відносинах

з державою, від компетентного органу якої надійшло доручення, відповідність оформлення такого доручення положенням відповідного міжнародного договору України та достатність інформації, що міститься у дорученні, для його виконання згідно з міжнародним договором України.

Мін`юст повертає доручення до іноземного компетентного органу для належного оформлення, якщо отримане іноземне доручення не відповідає вимогам міжнародного договору України і це унеможливлює його виконання.

У разі, якщо документи, що підлягають врученню відповідно до отриманого іноземного доручення про вручення, не викладені державною мовою України або мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України, Мін`юст повертає таке доручення до іноземного компетентного органу, за винятком випадків, коли є підстави вважати, що особа, якій мають бути вручені документи, розуміє мову, якою вони викладені, або інших випадків, передбачених міжнародним договором України.

Прохання про здійснення правової допомоги та додатки до нього складаються мовою запитуючої Договірної Сторони, до них також додаються завірені копії перекладу на мову другої Договірної Сторони. Переклад засвідчується нотаріусом або посадовою особою запитуючої установи юстиції, або дипломатичним представництвом чи консульською установою запитуючої Договірної Сторони (частина 1, 5 статті 5 Договору між Україною та Румунією про правову допомогу та правові відносини в цивільних справах, який ратифіковано Законом «Про ратифікацію Договору між Україною та Румунією про правову допомогу та правові відносини

в цивільних справах» № 2822-IV від 07.09.2005, далі також Договір).

Запитувана установа юстиції здійснює вручення документів відповідно до правил, які діють в її державі, якщо документи, що підлягають врученню, складені мовою цієї держави або забезпечені засвідченим перекладом. У тих випадках, коли документи складені не мовою запитуваної Договірної Сторони або не забезпечені перекладом, вони вручаються одержувачу, якщо він згоден добровільно їх прийняти (частина 1 статті 9 Договору).

Доручення іноземного компетентного органу про вручення документів, про отримання доказів, про виконання інших процесуальних дій виконуються відповідно до чинного законодавства України з урахуванням положень міжнародного договору України, на підставі якого воно надійшло (пункт 3.1 розділу III Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги у цивільних справах, щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 №1092/5/54, далі також Інструкція).

Доручення іноземних компетентних органів отримує Мін`юст від центрального органу, визначеного міжнародним договором України, або через дипломатичні канали. Іноземне доручення, одержане судом України або міжрегіональним управлінням безпосередньо від запитуваної держави всупереч міжнародному договору України, надсилається без розгляду

до Мін`юсту для подальшого спрямування до запитуючої держави (пункт 3.2 розділу III Інструкції).

Як убачається із матеріалів доручення, скерованого Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Суми), останнє містить лише прохання про вручення документів без перекладу на українську мову, матеріали судового доручення не містять належним чином засвідченої копії рішення іноземного суду з його перекладом на українську мову, що позбавляє суд можливості встановити наявність судового рішення іноземного суду про виконання судового доручення на території держави Україна, назву суду, яким скеровано судове доручення. Матеріали судового доручення не містять відомостей про місце проживання (перебування) або місцезнаходження особи, про вручення документів якій йдеться у судовому дорученні, а також відсутні відомості щодо повної дати народження особи та по-батькові ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 3.3 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів

та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року №1092/5/54, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02.08.2008 №573/15264, у разі, якщо документи, що підлягають врученню відповідно до отриманого іноземного доручення про вручення,

не викладені державною мовою України або мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України, Мін`юст повертає таке доручення до іноземного компетентного органу,

за винятком випадків, коли є підстави вважати, що особа, якій мають бути вручені документи, розуміє мову, якою вони викладені, або інших випадків, передбачених міжнародним договором України.

Пунктом 6.6 вищевказаної Інструкції, у разі, якщо документ підлягає врученню в іноземній державі відповідно до частини першої статті 5 Конвенції про вручення, він має бути складений або перекладений на офіційну мову або одну з офіційних мов запитуваної держави.

З урахуванням викладеного всі документи, що підлягають врученню, підлягають обов`язковому перекладу на українську мову.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 500 ЦПК України, судове доручення не приймається

до виконання, у разі якщо воно суперечить законам або міжнародному договору, згода

на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття до виконання доручення філіппінського суду про вручення судових документів ОСОБА_1 , скерованого Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Суми), позаяк останнє не відповідає вимогам, перелік яких наведений уст. 499 ЦПК України.

Керуючись ст.499,500 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У прийнятті до виконання доручення філіппінського суду про вручення судових документів ОСОБА_1 , скероване Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції

(м. Суми) - відмовити.

Матеріали доручення філіппінського суду про вручення судових документів ОСОБА_1 повернути до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню

не підлягає.

Суддя Олександр БАЗОВ