Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1945/25
провадження № 2/650/1549/25
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області
в складі: головуючого Сікора О.О.,
із секретарем Чечун В.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Борозенської сільської ради Бериславського району, Херсонської області про зняття арешту з майна та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,
Позовна заява мотивована тим, що позивачу шляхом прийняття спадщині переходять вищевказані земельні ділянки, однак на спірні земельні ділянки правоустановчі документи втрачено, намагання відновити останні позитивного результату не принесли.
Отже, оскільки у встановленому законом порядку позивач не може оформити свої права через відсутність оригіналів правовстановлюючоих документів, він змушений звернутися до суду з даним позовом, окрім того на спірне майно ухвалою суду накладено ареш, справа в якій винесено вказану ухвалу на даний час залишена без розгляду відтак необхідності в існуючому арешту немає.
Відповідач, будучи належним чином сповіщеним про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав, зустрічний позов до суду не пред`явив. Враховуючи думку позивача, який не заперечив, щодо заочного розгляду справи, суд вважає за доцільне провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Зазначена ухвала була винесена як забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним. Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10.10.2023 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду. Питання щодо зняття заборони судом не вирішено.
Існуюча заборона на нерухоме майно унеможливлює розпорядження ним з боку власника, чим суттєво звужуються його права як власника майна, оскільки він позбавлений права продати, подарувати або іншим чином відчужувати майно, на яке накладена заборона.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до вимог статей 319, 321, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права чи обмежений у його здійсненні. Також власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17.07.97 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За таких обставин наявність нескасованого арешту на нерухоме майно протягом тривалого часу є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.
Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Норма статті 316 цього Кодексу визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Стаття 321 ЦК України також закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України, який означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом за умови попереднього та повного відшкодування вартості об`єктів права власності, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст.3,16 ЦК України- визнання права, ст. 392 ЦК України-власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним його документа, який засвідчує його право власності.
Позивачем надано документи у вигляді копій державних актів на спірне нерухоме майно.
Зазначені документи свідчать про належне володіння спадкодовцем майном, яке було придбано на законних підставах.
Таким чином, виникла ситуація при якій, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, позивач не має змогу в повній мірі розпоряджатися майном.
За таких обставин, виходячи з приписів статті 16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку.
Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.
Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, так і відповідача, який не заперечує проти задоволення вимог позивача.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було порушене неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до компетенції відповідача та участь останнього обумовлена особливістю порядку вирішення спорів подібної категорії.
З урахуванням викладеного та керуючись статтями 12, 13, 141, 209, 259, 263 265, 280 289 ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Позов ОСОБА_1 до Борозенської сільської ради Бериславського району, Херсонської області про зняття арешту з майна та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування задовольнити.
Судові витрати покласти на позивача.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.
Суддя: О.О. Сікора