Справа № 584/1551/24
Провадження № 2/584/199/25

18.08.2025 Путивльський районний суд Сумської області
в особі: головуючого - судді Токарєва С.М.
при секретарі Зікрати Я.В.
за участю: позивача ОСОБА_1
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/4 частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних господарських та побутових будівель в порядку спадкування за законом,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Путивль Сумської області помер її чоловік ОСОБА_3 , який на день смерті був зареєстрований по АДРЕСА_1 разом з позивачем та їхнім сином ОСОБА_2 .
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого також ввійшла 1/2 частка житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами по АДРЕСА_1 .
Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , прийняла спадщину після його смерті (спадкова справа № 163/2024 від 11.11.2024).
12.11.2024 нотаріусом позивачу видано свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частку житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами по АДРЕСА_1 .
В той же час, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку зазначеного спадкового майна у порядку спадкування після смерті чоловіка нотаріусом було відмовлено, оскільки разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини був зареєстрований його син ОСОБА_2 , який також відноситься до спадкоємців першої черги за законом та вважається таким, що прийняв спадщину.
Посилаючись на те, що відповідач у встановлений законодавством строк до нотаріуса заяви про прийняття спадщини не подав, зі спадкодавцем ОСОБА_3 за місцем його проживання та реєстрації на день смерті не проживав, тобто є таким, що спадщину не прийняв, просила визнати за нею право власності на 1/4 частку житлового будинку, загальною площею 71,7 кв.м, житловою площею 45,8 кв.м, з відповідною часткою надвірних господарських та побутових споруд, які розташовані по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , а витрати по справі просила покласти на неї.
Ухвалою судді Путивльського районного суду Сумської області від 17.12.2024 відкрито провадження у даній справі та визначено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження, за клопотанням позивача витребувано докази.
Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 24.03.2025 призначено справу до судового розгляду по суті та задоволено клопотання позивача про виклик свідків.
Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 18.08.2025, занесеною до протоколу судового засідання, ухвалено провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення.
Позивач в судовому засіданні позов підтримала, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків.
Встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Путивль Путивльського району Сумської області помер ОСОБА_3 , чоловік позивача, що вбачається з фотокопій відповідних свідоцтв (а.с. 7-8).
Позивач як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину після смерті чоловіка, про що приватним нотаріусом заведено спадкову справу № 163/2024 від 11.11.2024 (а.с. 12-24, 36-58).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого входить 1/2 частка житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами по АДРЕСА_1 (а.с. 15).
Будучи спадкоємцем першої черги за законом, позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкового майна 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_2 (а.с. 22-24).
Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкового майна, яке залишилося після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , позивач не може, оскільки заява про відмову від спадщини від ОСОБА_2 не надходила і належні докази того, що він спадщину не прийняв, надано не було, що видно з постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.11.2024 № 250/02-31 (а.с. 25).
Як вбачається з фотокопії довідки виконавчого комітету Путивльської міської ради Сумської області від 08.10.2024 № 7036, ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований в будинку за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 та сином ОСОБА_2 (а.с. 9, 10).
З акту про встановлення факту не проживання особи від 09.10.2024 вбачається, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Путивль Конотопського району Сумської області, на день смерті фактично проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 , в 2007 році виїхав за кордон, та не проживав фактично разом зі своїм батьком ОСОБА_3 за вказаною адресою на час відкриття спадщини і по сьогоднішній день відсутній за місцем своєї реєстрації (а.с. 11).
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожна окремо, суду пояснили, що є сусідками позивача по справі. ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Путивль Конотопського району Сумської області, на день смерті фактично проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 , син позивача та померлого ОСОБА_3 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 , в 2007 році виїхав за кордон, та не проживав фактично разом зі своїм батьком ОСОБА_3 за вказаною адресою на час відкриття спадщини і по сьогоднішній день відсутній за місцем своєї реєстрації. Приїжджав лише на похорони батька.
Підстав для сумніву в достовірності таких показань у суду немає.
Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Частиною 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
При виборі місця проживання виявляється воля особи, право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає, у той час коли під тимчасовим місцем проживання розуміється місце перебування фізичної особи де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема, у готелі чи у санаторії тощо). Тимчасова відсутність може бути безперервною, однак не повинна перевищувати шести місяців. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - це житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.
Таким чином, дослідивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 хоча і був зареєстрований по АДРЕСА_1 на день смерті спадкодавця ОСОБА_3 , в той же час фактично там не проживав, у встановлений законом строк нотаріусу заяву про прийняття спадщини не подав, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 заведена на підставі заяви позивача, а тому є таким, що не прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3 .
У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Частиною 1 ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).
В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.
Беручи до уваги наведені положення закону, встановлені обставини та відсутність можливості у спадкоємця оформити спадщину в позасудовому порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
З урахуванням відповідного клопотання позивача, понесені нею витрати судом не розподіляються.
Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1220, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованою по АДРЕСА_1 , право власності на 1/4 частку житлового будинку А-І, загальною площею 71,7 кв.м, житловою площею 45,8 кв.м, з відповідною часткою надвірних господарських та побутових будівель: сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «В», сараю літ. «Г», гаражу літ. «Д», сараю літ. «Е», навісу літ. «е», вбиральні літ. «У», погрібу літ. «Пг», огорожі № «1-4», які розташовані по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Путивль Путивльського району Сумської області.
Заочне рішення може бути переглянуто Путивльським районним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі невручення заочного рішення суду у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд шляхом подачі відповідної заяви протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Токарєв