Справа № 463/6395/18
Провадження № 6/463/6/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Нора Н.В.

за участю секретаря - Заверухи О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах стягувача ОСОБА_2 , про визнання дій державного виконавця неправомірними, скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії та заміну сторони у виконавчому провадженні, -

встановив:

представник ОСОБА_2 , адвокат Пащук А. І., звернувся до суду із заявою в порядку ст. 447 ЦПК України та просить визнати неправомірними дії державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скірко С. С. щодо прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.12.2022 року в межах виконавчого провадження №65132956; скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 27.12.2022 року державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скірко С. С. в межах виконавчого провадження №65132956; зобов`язати державного виконавця поновити виконавче провадження №65132956; замінити боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на його правонаступника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

В обґрунтування своїх вимог представник Васюти Г. Р. покликався на те, що 15.11.2019 року рішенням Личаківського районного суду м. Львова у справі №463/6395/18 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено частково. Усунуто перешкоди в користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_2 в дану квартиру. Зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 в користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 49 500 грн. (сорок дев`ять тисяч п`ятсот гривень). В решті вимоги залишено без задоволення за безпідставністю. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5 500 грн. на відшкодування судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування сплаченого судового збору 3 176,60 грн. Дане рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , проте постановою Львівського апеляційного суду від 10.09.2020 року по справі №463/6395/18 апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15.11.2019 року без змін.

30.12.2020 року судом у справі №463/6395/18 видано виконавчий лист.

Стягувач подав до Личаківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про примусове виконання рішення суду на підставі виконавчого листа Личаківського районного суду м. Львова у справі №463/6395/18. 15.04.2021 року державним виконавцем Личаківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції були винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65132956.

27.12.2022 року державному виконавцю Личаківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скірко С. С. стало відомо, що боржник помер, у зв`язку з чим 27.12.2022 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №65132956 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження (смерть боржника).

Постанова про закінчення виконавчого провадження №65132956 від 27.12.2022 року є такою, що винесена з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», передчасною та підлягає скасуванню, оскільки отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець мав отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до вимог пункту 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеною Законом України від 01 липня 2010 року№ 2398-VІ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження звертатися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковане згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження. Всупереч наведеному виконавцем зазначених дій не вчинено та винесено оскаржувану постанову, а тому вимушені звертатись до суду з даним клопотанням.

Щодо заміни боржника у виконавчому провадженні представник ОСОБА_2 зазначає наступне.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 15.11.2019 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 10.09.2020 року, у справі №463/6395/18, ухвалено позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 49 500 грн. (сорок дев`ять тисяч п`ятсот гривень). Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5 500 грн. на відшкодування судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування сплаченого судового збору 3 176,60 грн.

Заявник 15.11.2023 року дізнався, що після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не пропущено, правовідносини допускають правонаступництво, а вартість спадкового майна перевищує суму заборгованості, тому просить замінити боржника у виконавчому провадженні.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися.

Представник заявника ОСОБА_2 , адвокат Пащук А.І., подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Державний виконавець Личаківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скірко С.С. подав відзив на скаргу на дії державного виконавця, в якій розгляд справи просив здійснювати за відсутності представника Личаківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 15.11.2019 рішенням Личаківського районногосуду м. Львова у справі № 463/6395/18 було частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житлом, вселення, стягнення матеріальної та моральної шкоди. стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 49 500 грн. (сорок дев`ять тисяч п`ятсот гривень). Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5 500 грн. на відшкодування судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування сплаченого судового збору 3 176,60 грн. Дане рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , проте постановою Львівського апеляційного суду від 10.09.2020 року по справі №463/6395/18 апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15.11.2019 року без змін.

30.12.2020 року судом видано виконавчий лист щодо примусового виконання згаданого рішення.

15.04.2021 року відкрито виконавче провадження №65132956 щодо примусового виконання виконавчого листа від 30.12.2020 №463/6395/18.

27.12.2022 року державним виконавцем Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скірко С.С. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №65132956 щодо примусового виконання виконавчого листа від 30.12.2020 по справі №463/6395/18, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_3 ..

Відповідно до статті 129-1Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.13ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлено Законом України «Про виконавче провадження».

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі «Провиконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно з ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною другою статті 18 вищевказаного закону передбачено, що виконавець зобов`язаний в тому числі здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Тобто, виконавче впровадження це сукупність дії державного виконавця (при цьому вказані дії повинні бути вичерпними), спрямованих на реальне виконання судового рішення, і проведення всіх дій є обов`язком державного виконавця.

Згідно з ч. 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За змістом ст.447ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону та пункту 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерстваюстиції Українивід 02.04.2012 №512/5 під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Законом України «Про виконавче провадження» передбачені випадки, коли виконавче провадження підлягає закінченню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

ВП Верховного Суду в своїй постанові № 916/617/17 від 03.11.2020 зазначила, що смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

У разі смерті фізичної особи - сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні.

Відповідно до пункту 13 розділу 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5,зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст.1216ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні.

Отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеного Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Згідно з ч. 8 ст.18 та ч. 18 ст.8 Закону України «Про нотаріат» передбачено можливість видачі нотаріусами документів на обґрунтовану письмову вимогу державного виконавця за виконавчим провадженням; надання нотаріусом в установленому порядку та у випадках, передбачених ЗУ «Провиконавче провадження» інформації органу державної виконавчої служби не є порушенням нотаріальної таємниці.

Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема, звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону(пункт 5 частини першоїстатті 34 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Судом встановлено, що 27.12.2022 року згідно з пунктом 3 частини першої статті 39 та статтею 40 Закону №1404-VIII державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду у справі №463/6394/18 у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_3 .

Згадане виконавче провадження закінчено з урахуванням долучених документів, що підтверджують смерть боржника.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.09.2023 року встановлено наявність спадкового майна у померлого божника ОСОБА_3 , а саме 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 та успадкування такого сином останнього ОСОБА_4 .

Однак, матеріали справи, в тому числі долучені до відзиву, не містять відомостей щодо звернення державного виконавця до компетентних органів/осіб для підтвердження інформації про смерть боржника, натомість, отримавши 20.12.2022 року заяву дружини спадкодавця, державний виконавець прийняв рішення про закінчення виконавчого провадження, що є явно передчасним, оскільки встановивши, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець мав вжити заходів щодо встановлення інформації про заведення спадкової справи та кола спадкоємців померлого.

Так, державним виконавцем не вчинено дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження її спадкоємцями.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що у даному випадку правовідносини допускають правонаступництво, постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає скасуванню, оскільки державному виконавцю в межах виконавчого провадження ВП №65132956 слід здійснити заходи щодо встановлення наявності чи відсутності спадкоємців після смерті боржника ОСОБА_3 і тільки після з`ясування зазначених обставин приймати відповідне рішення щодо звернення до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником або закінчення виконавчого провадження в разі відсутності спадкоємців чи спадкового майна.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (частина перша статті 40 Закону № 1404-VIII).

Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Щодо заміни сторони у виконавчому провадженні суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2, 4 ст.1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 55ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи,заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

З долучених до заяви про заміну сторони виконавчого провадження документів вбачається, що після смерті боржника ОСОБА_3 його сину ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якої згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості становить 2641687,58 грн.

Окрім цього, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства,що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Відповідно до висловлених раніше правових висновків Великої Палати Верховного Суду (дивитись mutatismutandis постанову Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, пункти 7375) оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку норми статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з нормами статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України.

Відповідно, лише до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

У випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

Такий висновок про застосування статті 442 ЦПК України викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).

З урахуванням наведеного, для вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні вирішальним є встановлення наявності відкритого виконавчого провадження, в якому ставиться таке питання.

З таких же висновків виходив Верховний Суд у постанові від10 серпня2022 року у справі № 127/2-2509/09 (провадження № 61-2001св22).

Вказане також підтверджується висновками викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10.

Таким чином, суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця та заміну сторони у виконавчому провадженні в повному обсязі.

Керуючись ст. 447, 450 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву ОСОБА_2 ,подану представником - адвокатом Пащуком Артемом Ігоровичем, про визнання дій державного виконавця неправомірними, скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії та заміни сторони у виконавчому провадження задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скірка Степана Степановича з винесення 27.12.2022 року постанови про закінчення виконавчого провадження №65132956.

Скасувати постанову державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скірка Степана Степановича від 27.12.2022 року про закінчення виконавчого провадження №65132956.

Зобов`язати державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скірка Степана Степановича відновити виконавче провадження №65132956.

Замінити боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на його правонаступника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у виконавчому провадженні по виконанню рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15.11.2019 року по справі №463/6395/18 про стягнення заборгованості в розмірі 58 176,60 на користь ОСОБА_2 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 07.07.2025 року.

Суддя: Нор Н. В.