Справа № 545/676/25
Провадження № 2/529/207/25
РІШЕННЯ

іменем України

01 липня 2025 року Диканський районний суду Полтавської області в складі:

головуючої судді Петренко Л.Є.,

з участю секретаря Звягольської В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» 13.02.2025 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовною заявою, яка сформована в системі «Електронний суд» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.03.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір споживчого кредиту № 553977, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 15 000 грн., а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. ТОВ «Слон Кредит» перерахувало кредитні кошти відповідачу, згідно умов договору.

28.08.2023 між ТОВ «Слон Кредит» і ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 2808-23, на підставі якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором на загальну суму 16910 грн 80 коп.

ТОВ «Слон кредит», правонаступником якого є позивач, виконав свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином, в той же час, відповідач ОСОБА_1 порушив умови Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк.

Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 16 910 грн 80 коп., з яких: 9 236 грн 18 коп. - заборгованість за тілом кредиту та 7 674 грн 62 коп. - заборгованість за відсотками.

Вказані обставини і слугували підставою для звернення представника позивача з цим позовом до суду.

17.02.2025 ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Диканського районного суду м. Полтава.

17.03.2025 відкрито провадження у справі та визначено правила її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представником позивача у прохальній частині позову вказано про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження та копія позову з додатками до нього отримав 26.03.2025. В подальшому відповідачу направлялися повідомлення про відкладення розгляду справи на 12.05.2025, 10.06.2025 та 01.07.2025, однак конверти повернуті до суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. Відзиву на позов або інших клопотань відповідач суду не подав.

Відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

З огляду на приписи ч.8 ст.128 ЦПК України відповідачка повідомлена про розгляд справи належним чином.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

22.03.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 553977, за умовами якого ТОВ «Слон Кредит» зобов`язалося надати відповідачу кредит у гривні, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2 договору) (а.с.17-18)

Сторони договору погодили, що сума кредиту (загальний розмір) складає 15 000 грн, строк кредиту 730 днів, з кінцевим терміном поверненням 22.03.2023 (включно) - п. п. 1.3, 1.4 договору.

Відповідно до п. 1.5 цього договору його сторони визначили тип процентної ставки - фіксована, а також встановили, що процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить:

- за перший день користування кредитом (включно) 25 % в день (9125 % річних);

- за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85 % річних.

В п. п. 1.7, 1.8 договору визначено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 127,31% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору 31 758 грн 17 коп.

Відповідно до п. 2.1 договору його сторони погодили, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 12 000 грн на поточний рахунок споживача № НОМЕР_1 ….9628 та у розмірі 3000 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом відповідно до п. 3.5 договору.

Як вбачається зі змісту п. 3.5 договору, сплата процентів за перший день користування кредитом здійснюється в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом споживач доручає товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу.

Також відповідачем ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту, який передбачає в собі порядок повернення кредиту, основні умови кредитування та графік платежів (а.с.20, 21).

На підтвердження виконання ТОВ «Слон Кредит» умов договору № 553977 від 22.03.2021 позивачем до суду надано платіжне доручення № 4862 від 22.03.2021 про здійснення ТОВ «Слон Кредит» переказу на суму 12 000 грн на поточний рахунок № НОМЕР_1 ….9628 (призначення платежу: видача кредиту згідно договору № 553977 від 22.03.2021 ОСОБА_1 ) (а.с.30).

Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Слон Кредит», станом на 22.03.2023 (кінцевий термін повернення кредиту) заборгованість відповідача за кредитним договором № 553977 від 22.03.2021 становить 16 910,80 грн з яких: 9 236 грн 18 коп. - заборгованість за тілом кредиту та 7 674 грн 62 коп. - заборгованість за відсотками. При цьому відповідачем сплачено тіло кредита 2763,82 грн та відсотки 10 421,18 грн. Останній платіж здійснено 22.12.2021 (а.с.70-79)

На спростування вказаної заборгованості, або ж неправомірності її нарахування, відповідачем належних та допустимих доказів не надано.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як вбачається із матеріалів справи, договір між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі - ч. 2 ст. 639 ЦК України.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Укладаючи кредитний договір, сторони вчинили дії, визначені ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», хронологія (перелік) таких дій із точним часом їх вчинення міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк встановлений договором або Законом (ст. 612 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

28.08.2023 між ТОВ «Слон Кредит» і ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 2808-23, за умовами п. 2.1 якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договороми (а.с.23-26).

Відповідно до п. 4.1 цього договору, сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог у формі, наведеній в додатку № 1 до цього договору, за умови виконання фактором вимог перерахування сум грошових коштів фінансування передбачених розділом 3 договору.

В день укладення договору Факторингу, 28.08.2023 ТОВ «Діджи Фінанс» і ТОВ «Слон Кредит» підписано акт приймання передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу № 2808-23 від 28.08.2023, відповідно до якого кредитор передав, а фактор (новий кредитор) прийняв реєстр прав вимоги за договором, складений за формою згідно із додатком № 1 до цього договору (а.с.28).

На підтвердження виконання умов договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 до позовної заяви долучено платіжну інструкцію № 4565 від 28.08.2023 (а.с.32 зворот).

Зі змісту витягу з додатку до договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 вбачається, що ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги за кредитним договором № 553977 від 22.03.2021 на загальну суму 16 910 грн 80 коп., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 9236,18 грн, сума заборгованості за відсотками 7674,62 грн. (а.с.13).

27.06.2024 адвокат Міньковська А. В., діючи в інтересах ТОВ «Діджи Фінанс», направила відповідачу досудову вимогу (повідомлення) про набуття 28.08.2023 ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги за кредитним договором № 553977 від 22.03.2021 та необхідність погашення заборгованості за договором у розмірі 16910,80 грн. (а.с.10).

Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «Слон кредит» втратило такі права.

Враховуючи те, що обов`язку з повернення коштів за кредитним договором № 553977 від 22.03.2021 у повному обсязі ОСОБА_1 не виконав, з останнього на користь ТОВ «Діджи Фінанс» підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 16910,80 грн.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Частиною 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач просить стягнути на його користь з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн. та сплачений судовий збір 2422 грн. 40 коп.

В той же час, вимога представника позивача про стягнення на користь ТОВ «Діджи Фінанс" витрат на правничу допомогу в сумі 6000 грн, не відповідає критерію розумності, є не співвмірною з ціною позову, виконаним об`ємом роботи та складністю спору, який не є складним та розглядається в порядку спрощеного провадження, адвокат участі в судових засіданнях не приймав, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне зменшити вказані витрати до 3 000 грн., що відповідає критерію співмірності та справедливості таких витрат.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited проти України», заява № 19336/04).

Вказане взаємоузгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловлену у постанові від 22 грудня 2021 року по справі № 873/212/21.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача ТОВ «Діджи Фінанс» необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 12, 81, 133, 141, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», (КОД , IBAN: НОМЕР_3 в АТ "Оксі Банк") заборгованість за Договором про споживчий кредит № 553977 від 22.03.2021, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 9 236 грн 18 коп та 7 674 грн 62 коп. заборгованість за відсотками, разом в сумі 16 910,80 грн та судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп. та витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн, а всього 22 333 (двадцять дві тисячі триста тридцять три) грн 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча Л.Є. Петренко