Справа № 685/1319/24
Провадження № 2/685/81/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Самойловича А.П., розглянувши в сел. Теофіполь в порядку скороченого провадження без виклику осіб (учасників) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,

В С Т А Н О В И В :

12 грудня 2024 року ТОВ «Коллект центр» звернулося до суду з позовом, заявивши вимогу стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитними договорами, право вимоги за якими перейшло до позивача, а саме:

- № -70433, укладеним 02 травня 2021 року між позикодавцем ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо фінанс» та ОСОБА_1 , яка становить 16008,5 грн. і складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 2500 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 13508,5;

- № 2386533, укладеним 25 травня 2021 року між позикодавцем ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 , яка становить 28317,41 грн. і складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 1700 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 26617,41 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням позичальником своїх договірних зобов`язань по поверненню кредиту за кредитними договорами.

Від представника відповідача адвоката Обласова С.А. надійшов письмовий відзив на позов, згідно якого просить повністю відмовити в задоволенні вимог позивача.

Заперечення проти позовних вимог обґрунтовані тим, що відповідач ОСОБА_1 02 травня 2021 року з ТОВ «ФК «Інкасо фінанс» кредитного договору № -70433 та 25 травня 2021 року з ТОВ «Маніфою» кредитного договору № 2386533 в електронному вигляді не укладав і не підписував, електронного підпису або електронного цифрового підпису не отримував.

Представник відповідача зазначає, що матеріали справи містять копії кредитних договорів, де зазначено про здійснення їх підписання клієнтом за допомогою електронного підпису, проте не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в цій системі, подання заявки на отримання кредиту, а також на ознайомлення з усіма істотними умовами договорів.

До суду надано паперові копії електронних доказів, а оригінали цифрового файлу в форматі PDF, DOC(X), XML надано не було, тобто неможливо перевірити відповідність копії оригіналу.

Представник позивача вказує, що відсутні будь-які докази, що підтверджують перерахування коштів відповідачу за кредитними договорами та отримання саме відповідачем вищезазначених коштів.

Також він зазначає, що відсутні будь-які підтвердження отримання відповідачем повідомлень про відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 даного закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі.

02 травня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо фінанс» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № -70433 «Проста позика», згідно якого позикодавець надає позичальнику ОСОБА_1 кредит в сумі 2500 грн. на 20 днів до 22 травня 2021 року, а позичальник зобов`язаний був повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів, за фактичний строк користування кредитом, у порядку, встановленому цим договором.

Відповідно до п. 9.2 та 9.3 договору, він укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається, у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей договір, надсилається товариству та призначені для ідентифікації підписувача цих даних. Електронний підпис вищезазначеним одноразовим ідентифікатором має юридичну силу власноручного підпису.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором, згідно п. 1.14 договору, є комбінацією цифр і літер, яку отримує позичальник в СМС-повідомленні, яке надсилається товариством на вказаний позичальником номер телефону, з Альфа-імені кредитора «Kredit1».

Текст договору містить відомості щодо адреси, адреси електронної пошти, номеру мобільного телефону, паспортні дані, РНОКПП позичальника, а також відомості про підписання ним кредитного договору електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора B4E7WPBS, тобто факт укладення кредитного договору між кредитодавцем ТОВ «ФК «Інкасо фінанс» та позичальником ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження.

На виконання даного договору кредитодавцем в цей же день позичальнику було надано кредит в сумі 2500,00 грн. шляхом перерахування на рахунок позичальника, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 27 березня 2024 року № 1542/03, технологічного оператора платіжних послуг платіжного сервісу «Platon», згідно якої 02 травня 2021 року о 13:33:47 год. був здійснена переказ коштів в сумі 2500 грн. для позики -70433 на платіжну карту № НОМЕР_1 , емітовану Першим українським міжнародним банком.

Одержання відповідачем кредиту також підтверджується довідкою АТ «Перший український міжнародний банк» від 27 березня 2025 року № КНО-07.8.5/3845БТ, наданою судом за клопотанням позивача, згідно якої в банку на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) була випущена банківська платіжна карта НОМЕР_3 , на яку 02 травня 2021 року о 13:33:45 год. була виявлена операція по надходженню грошових коштів в сумі 2500 грн.

Строк кредиту, згідно п. 2.3 кредитного договору, становить 20 днів, за користування кредитом, відповідно до п. 2.5 договору, позичальник зобов`язаний сплатити плату згідно Графіку розрахунків, викладеному у додатку № 1 до договору.

Відповідно до графіку розрахунку, відповідач повинен по завершенню двадцятиденного строку кредиту, впродовж якого діє акційна процентна ставка у 1,95 % денних, сплатити на погашення кредиту 3480 грн., що складає повернення тіла кредиту та процентів за користування ним. В подальшому, до дати фактичного повернення кредиту діє базова процентна ставка у 3,9 % в день.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що позичальником не вносилися кошти на погашення кредиту, сам відповідач таких відомостей суду також не надав, тому позовна вимога стягнення тіла кредиту та процентів підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд не погоджується з розміром процентів, нарахованих позивачем, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, чинній на час укладення кредитного договору, споживачем є особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Цільовим призначенням одержаного відповідачем кредиту, згідно п. 2.4 договору, є придбання позичальником будь-яких товарів, робіт, послуг для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, тому суд приходить до висновку, що на даний кредитний договір поширюються норми Закону України «Про захист прав споживачів».

Пунктом 2.7 договору визначено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом.

Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в чинній на час укладення кредитного договору редакції передбачено, що цей закон застосовується до відносин споживчого кредитування в частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Пунктом 1 частини 2 статті 3 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, чинній на час укладення кредитного договору з відповідачем, визначено, що цей закон не поширюється на кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця.

Сторони у пункті 9.15 кредитного договору погодили, що на цей договір не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи домовленості сторін щодо порядку нарахування процентів впродовж усього фактичного користування кредитом, а також зважаючи на їх домовленості щодо непоширення на договір положень Закону України «Про споживче кредитування», суд вважає, що дія п. 2.7 договору щодо нарахування процентів на фактичну кількість календарних днів користування кредитом може поширюватися лише в межах одного місяця, тобто граничного строку дії договору споживчого кредитування, на який не поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування». Нарахування процентів по завершенню місячного строку суперечить вимогам Законів України «Про захист прав споживачів» та «Про споживче кредитування», а також і умовам п. 9.15 договору, тому в цій частині задоволенню не підлягає.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що ТОВ «ФК «Інкасо фінанс» впродовж місячного строку після надання кредиту здійснило нарахування процентів на суму 931 грн., яка і підлягає стягненню.

Право вимоги позивача ТОВ «Коллект центр» за договором про споживчий кредит № -70433 від 02 травня 2021 підтверджується договором № 06-10/21 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 06 жовтня 2021 року з відповідним реєстром боржників до якого включений відповідач, згідно якого право вимоги за договором перейшло від ТОВ «ФК «Інкасо фінанс» до ТОВ «Вердикт капітал». В подальшому, на підставі договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) право вимоги від 10 березня 2023 року з відповідним реєстром боржників, до якого включений відповідач, право вимоги до ОСОБА_2 перейшло від ТОВ «Вердикт капітал» до ТОВ «Коллект центр».

25 травня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 2386533, згідно якого ТОВ «Маніфою» передає відповідачу в позику 1700 грн. на 27 днів до 21 червня 2021 року, а позичальник прийняв на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити проценти за користування.

Відповідно до п. 8.1 договору, усі електронні документи, підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором, мають таку ж юридичну силу, як і власноручно підписані документи в паперовій формі та породжують права і обов`язки для сторін.

Текст договору містить відомості щодо адреси, номеру мобільного телефону, паспортні дані, РНОКПП позичальника, а також відомості про підписання ним кредитного договору електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора j34545, тобто факт укладення кредитного договору між кредитодавцем ТОВ «Маніфою» та позичальником ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження.

На виконання даного договору кредитодавцем в цей же день позичальнику було перераховано кошти в сумі 1700,00 грн. на його платіжну карту НОМЕР_4 , що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 03 травня 2024 року № 2782_40, надавача послуг з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків сервісу онлайн платежів iPay.ua.

Одержання відповідачем кредиту також підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 02 квітня 2025 року № 20.1.0.0.0/7-250325/102565-БТ, наданою судом за клопотанням позивача, згідно якої в банку на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) було емітовано карту № НОМЕР_5 , фінансовий номер телефону ОСОБА_1 є НОМЕР_6 . Згідно доданої до цієї довідки виписки з рахунку, на цю карту 25 травня 2025 року було здійснено зарахування переказу в сумі 1700 грн.

Згідно графіку платежів, визначеному розрахунком за договором позики, який є додатком до договору № 1, ОСОБА_1 зобов`язаний був в останній день позики 21 червня 2021 року сплатити позикодавцеві 2613,41 грн., з яких 1700 грн. повернення одержаної позики та 913,41 грн. процентів.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, позичальником не було повернуто суми одержаного кредиту відповідно до встановленого графіка, самим відповідачем також доказів сплати кредиту не подано, тому позовна вимога стягнення тіла кредиту та процентів підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд не погоджується з розміром процентів, нарахованих позивачем, виходячи з наступного.

Відповідно до розділу 1 договору, строком дії договору є період, на який укладається договір позики, що починає обчислюватися з дати укладення договору позики і спливає через три місяці після спливу строку позики. Строком позики є період, протягом якого позика передається у власність позичальнику, визначений договором позики. Початковий період позики визначається п. 2.3.4 договору, строк може бути продовжено сторонами шляхом укладення відповідної додаткової угоди.

Виходячи з цієї домовленості сторін, нарахування та стягнення процентів поза межами цих строків є порушенням умов договору, тому позовні вимоги в частині стягнення процентів після 22 вересня 2021 року задоволенню не підлягають.

Розмір процентів на прострочену позику, згідно п. 2.5 кредитного договору, становить 1,01 % від суми позики за кожен день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою, що становить в сумі 3 % в день.

Сума процентів, яка підлягає стягненню впродовж строку позики та трьох місяців після спливу строку позики, становить 5656,41 грн., проте стягненню підлягає лише сума процентів, нарахованих позивачем, в розмірі 3463,41 грн.

Так, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики станом на 13.10.2021 року, складеного ТОВ «Маніфою», позикодавцем нараховано проценти за користування позикою в сумі 3463,41 грн. за період з дня видачі кредиту по 10 серпня 2021 року.

У також наданому позивачем «Розрахунку заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (кр. дог. 2386533, НКС 15419764), станом на 10.01.2023» розрахунок процентів здійснюється з 13 жовтня 2021 року по 09 січня 2023 року, тобто поза межами строку дії договору.

Незважаючи на те, що у позикодавця було право на нарахування процентів з 11 серпня 2021 року по 22 вересня 2021 року, він цим правом не скористався та відповідних вимог заявлено не було.

Право вимоги позивача ТОВ «Коллект центр» за договором про споживчий кредит № 2386533 від 25 травня 2021 підтверджується договором факторингу № 13/10-2021 від 13 жовтня 2021 року з відповідним реєстром боржників до якого включений відповідач, згідно якого право вимоги за договором перейшло від ТОВ «Маніфою» до ТОВ «Вердикт капітал». В подальшому, на підставі договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) право вимоги від 10 січня 2023 року з відповідним реєстром боржників, до якого включений відповідач, право вимоги до ОСОБА_2 перейшло від ТОВ «Вердикт капітал» до ТОВ «Коллект центр».

Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог 19,39 %.

В позовній заяві позивачем заявлена також вимога стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу в сумі 9000,00 грн., яка підлягає задоволенню в повному обсязі.

Частинами 1 та 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем надано договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги, укладений 01 липня 2024 року між адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс» та позивачем, до якого доданий прейскурант вартості послуг, заявка на надання юридичної допомоги № 9 від 05 липня 2024 року по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на суму 13000 грн., з яких надання впродовж 2-х годин усних консультацій з вивченням документів на суму 4000 грн. та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду впродовж 3-х годин на суму 9000 грн., витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 05 вересня 2024 року про надання послуг на загальну суму 13000 грн.

Предметом договору про надання правової допомоги є зобов`язання адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс» за дорученням ТОВ «Коллект центр» надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, тобто даний договір свідчить лише, що між двома юридичними особами існують договірні правовідносини щодо надання юридичних послуг.

За таких обставин в суді доведено, що позивач поніс витрати на правові послуги адвоката у даній справі, тому і вимога про їх стягнення підлягає задоволенню.

Проте суд не погоджується з сумою витрат на правову допомогу, яка заявлена до стягнення. Так, відповідно до прайс-листа АО «Лігал Ассістанс», поданого суду, ціна роботи з надання усної консультації (з вивченням документів) та підготовка позовної заяви складає від 1500 грн./год. Матеріали справи не містять відомостей щодо обґрунтування збільшення вартості роботу до 2000 грн./год. для консультації та до 3000 грн./год. для складання позовної заяви, тому судом не вбачаються підстави для присудження з відповідача витрати на правову допомогу, що перевищують 1500 грн./год., тобто сума витрат на правову допомогу по даній справі складає 7500 грн. (1500 грн. х 5 год.).

Витрати на правову допомогу також підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог 19,39 %.

Оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи, тому датою ухвалення рішення, відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 526, 553, 554, 611, 625, 1046, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» () заборгованість в сумі 8594,41 грн. (Вісім тисяч п`ятсот дев`яносто чотири гривні 41 коп.) за:

1.) Договором позики № -70433 «Проста позика», укладеним 17 січня 2024 року між кредитодавцем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо фінанс» () та позичальником ОСОБА_1 , яка становить 3431,00 грн. (з них: заборгованість за тілом кредиту в сумі 2500,00 грн. та заборгованість по процентах в сумі 931,00 грн.);

2.) Договором позики № 2386533, укладеним 25 травня 2021 року між кредитодавцем Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» () та позичальником ОСОБА_1 , яка становить 5163,41 грн. (з них: заборгованість за тілом кредиту в сумі 1700 грн. та заборгованість по процентах в сумі 3463,41 грн.).

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» в задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» () судові витрати в сумі 1923,87 грн. (Одна тисяча дев`ятсот двадцять три гривні 87 коп.), з яких сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 469,68 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1454,19 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 03 липня 2025 року.

Суддя Самойлович А.П.