Дата документу 01.07.2025Справа № 554/2618/25
Провадження № 2/554/2429/2025
01 липня 2025 року м. Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді Михайлова І.М.,
за участі секретаря Васюти А.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» про припинення записів про іпотеку та заборону на нерухоме майно,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Цикл Фінанс» про припинення записів про іпотеку та заборону на нерухоме майно, в якому просила: припинити запис про іпотеку : 37381448 (спеціальний розділ) від 26.05.2008 року внесений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 53194929 від 19.07.2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу (м. Київ) Черленюх Людмили Василівни щодо квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 22227291; припинити запис про заборону на нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження: 7256780), зареєстрований 26.05.2008 року реєстратором приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Огир Л.А. щодо квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 22227291.
В обґрунтування позовних вимог вказала, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.08.2024 року у справі № 917/1384/20 грошові вимоги кредиторів відхилені в повному обсязі. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.04.2024 року кредитори визнані такими, що не набули права вимоги за кредитним договором від 26.05.2008 року № 1601/0508/71-082 та за іпотечним договором від 26.05.2008 року. Ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.01.2025 року провадження у справі № 917/1384/20 закрито, вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений строк або були відхилені господарським судом, вважалися погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами були визнані такими, що не підлягають виконанню. Отже, ТОВ «Цикл Фінанс» не є кредитором у справі, і тому має бути виключене із реєстру речових прав на нерухоме майно як іпотеко держатель. З огляду на положення ст.3, абз.1 ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку», посилаючись на те, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору та припиняється у разі припинення основного зобов`язання, ОСОБА_1 просила припинити записи про іпотеку та заборону на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 22227291.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 12.03.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи, призначено підготовче судове засідання.
У підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій розгляд справи просила проводити без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Представник відповідача ТОВ «Цикл Фінанс» до суду не з?явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку електронного документа (копію ухвали суду від 12.03.2025 року про відкриття провадження у справі та судової повістки про виклик до суду) до електронного кабінету в системі «Електронний суд», про причини неявки в підготовче судове засідання не повідомив.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07.04.2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Від позивача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.
Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.42, 49).
Право надати відзив на позовну заяву відповідач не реалізував та не повідомив суд про причини неявки в судове засідання.
Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Право надати відзив на позовну заяву відповідач не реалізувала та не повідомила суд про причини неявки в судове засідання.
На забезпечення виконання основного зобов`язання іпотекодавець передав в іпотеку іпотеко держателю належне йому на праві власності майно: квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 22227291.
Предмет іпотеки має загальну площу 44,7 кв.м., житлову площу 31,3 кв.м. За згодою сторін предмет іпотеки оцінюється в 286400 грн.
Постановою Верховного Суду від 15.08.2024 року у справі № 917/1384/20 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Форінт" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" залишено без задоволення, постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.04.2024 року у справі №917/1384/20 залишено без змін.
Вказана справа розглядалася судами неодноразово.
В указаній справі ухвалою господарського суду Полтавської області від 07.12.2023 року відхилено грошові вимоги ТОВ "ФК "Форінт" (кредитора у зобов`язанні) у повному обсязі.
Ухвалу мотивовано необґрунтованістю кредиторських вимог ТОВ "ФК "Форінт" (правонаступником якого є ТОВ "Цикл Фінанс"), оскільки заборгованість боржника ОСОБА_1 за кредитним договором у заявленому кредитором розмірі не підтверджена. Місцевий господарський суд виходив з відсутності первинних бухгалтерських документів на підтвердження суми видачі ВАТ "Сведбанк" кредиту боржнику, проведення нарахувань заборгованості боржника, відомостей та обставин руху коштів за період з 25.06.2008 року (з моменту отримання кредиту за кредитним договором), що унеможливлює здійснення судом перевірки правильності нарахування кредитором заявлених вимог, а також власного розрахунку кредиторської заборгованості боржника за кредитними зобов`язаннями.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.04.2024 року ухвалу господарського суду першої інстанції змінено, викладено мотивувальну частину в редакції цієї постанови, а в іншій частині ухвалу залишено без змін.
Постанову мотивовано тим, що відсутність первинних бухгалтерських документів на підтвердження суми видачі ВАТ "Сведбанк" кредиту боржнику, проведення нарахувань заборгованості боржника, відомостей та обставин руху коштів за період, починаючи з 25.06.2008 року, відсутність документальних доказів відступлення права вимоги за кредитним договором від ВАТ "Сведбанк" на користь ПАТ "Дельта Банк" є підставами для відхилення заяви з грошовими вимогами ТОВ "ФК "Форінт" у повному обсязі.
Отже, грошові вимоги кредиторів до боржника ОСОБА_1 відхилені в повному обсязі.
Ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.01.2025 року у справі №917/1384/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 закрито провадження, оскільки до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за його заявою не висунуто вимог.
У вказаній справі господарським судом встановлено, що в 30-денний строк від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" з грошовими вимогами до боржника.
Ухвалою суду від 11.03.2021 року ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" визнано кредитором у справі №917/1384/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Тобто, на момент винесення постанови господарського суду Полтавської області від 22.06.2021 року, визнання боржника ОСОБА_1 банкрутом, був наявний один кредитор по справі, а саме ТОВ "Фінансова компанія "Форінт". З урахуванням вищевикладеного та постанови Верховного Суду від 15.08.2024 по справі №917/1384/20 у даній справі відсутні кредитори, які висувають свої грошові вимоги до боржника, а також відсутні визнані судом вимоги кредиторів до боржника.
Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки (стаття 1054 ЦК України).
Відповідно до вимог ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно із ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотекою є вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно із ст.590 ЦК України, ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Згідно із абз.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання.
Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.
Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (частина перша статті 609 ЦК України).
У справі № 917/1384/20 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність господарськими судами встановлено, що право вимоги за кредитним договором перейшло до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" згідно з договором купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року. 17.06.2020 року відбувся електронний аукціон з реалізації кредитного портфелю ПАТ "Дельта Банк" права вимоги та майнових прав за кредитними договорами, які укладались з фізичними особами для придбання та/або під заставу іпотеки, автотранспорту, або карткові без застави/карткові та овердрафти, під заставу іншого забезпечення в кількості 267 угод, в тому числі права вимоги за кредитним договором укладеним з Боржником. Відповідно до протоколу електронних торгів від 17.06.2020 №UA-EA-2020-05-26-000017-b переможцем торгів визначено ТОВ "ФК "Форінт". 16.07.2020 року ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "Форінт" за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-05-26-000017-b від 17.06.2020 року, уклали нотаріально посвідчений договір №2289/К про відступлення прав вимоги, за яким ПАТ "Дельта Банк" відступило на користь ТОВ "ФК "Форінт" права вимоги за кредитним договором. Також ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "Форінт" 16.07.2020 року уклали договір відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л. В. та зареєстрований в реєстрі за № 839, згідно з яким ПАТ "Дельта Банк" відступило ТОВ "ФК "Форінт", зокрема, право вимоги за іпотечним договором. Відповідні відомості про зміну іпотекодержателя внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, що підтверджено витягом від 19.07.2020 року.
Під час нового розгляду справи ТОВ "ФК "Форінт" до уточнення щодо заяви про грошові вимоги кредитора від 30.06.2023 року додало розрахунок заборгованості, згідно з яким сума боргу боржника визначена за період: за кредитом з 09.06.2008 року до 11.03.2019 року, за відсотками за користування кредитом з 26.05.2008 року до 01.07.2020 року, тобто з моменту отримання боржником кредиту за договором і до моменту, коли право вимоги за кредитним договором перейшло до ПАТ "Дельта Банк".
Дослідивши надані сторонами в цій справі докази, господарські суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що надані ТОВ "ФК "Форінт" і ТОВ "Цикл Фінанс" розрахунки грошових вимог до боржника не підтверджені належними доказами, оскільки до матеріалів справи не надано виписки з рахунка боржника або інших первинних документів на підтвердження реального виконання кредитного договору з боку ВАТ "Сведбанк".
Господарські суди надали правову оцінку наявним у справі доказам, зокрема, копії кредитного договору та заяві на видачу готівки №1 від 26.05.2008 року, однак з`ясували відсутність виписок банка з особового рахунку боржника за період з 25.06.2008 року до 28.05.2012 року, з яких суд міг би достеменно встановити надання боржнику кредиту в сумі, зазначеній в кредитному договорі, руху коштів у зазначений період, нарахування зобов`язань боржника зі сплати процентів за користування кредитом тощо.
При цьому господарські суди слушно зазначили, що розрахунок заборгованості, складений в односторонньому порядку, сам по собі не є первинним документом в розумінні статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", адже не відповідає вимогам, встановленим наведеною нормою для первинних документів. Тому за відсутності первинних документів не може вважатися доказом, який підтверджує суму видачі банком кредиту позичальнику, суми траншів кредиту, дату коли саме та яка сума кредитних коштів була повернута позичальником банку за відображеним у ньому періодом і як наслідок загальну суму боргу тощо.
Водночас господарські суди першої та апеляційної інстанцій врахували, що відповідні грошові вимоги ТОВ "ФК "Форінт" (та ТОВ "Цикл Фінанс", який вважає себе його правонаступником) ґрунтуються на виникненні у нього права вимоги до боржника за кредитним договором, укладеним боржником із ВАТ "Сведбанк", за наслідком відступлення їх ВАТ "Сведбанк" на користь ПАТ "Дельта Банк", ПАТ "Дельта Банк" на користь ТОВ "ФК "Форінт" та ТОВ "ФК "Форінт" на користь ТОВ "Цикл Фінанс" за укладеними між зазначеними особами договорами.
У зв`язку з цим для з`ясування обставин переходу до ТОВ "ФК "Форінт" та ТОВ "Цикл Фінанс" відповідних грошових вимог до боржника за кредитним договором перевірці підлягала вся низка договорів, що передувала укладенню, зокрема, договору про відступлення права вимоги між ТОВ "ФК "Форінт" та ПАТ "Дельта Банк".
Однак у матеріалах справи немає документальних доказів відступлення права вимоги за кредитним договором від ВАТ "Сведбанк" на користь ПАТ "Дельта Банк" (належно оформлених та підписаних договорів про відступлення права вимоги; реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються (із зазначенням у ньому саме Кредитного договору); доказів оплати за таким договором тощо).
З огляду на таке апеляційний господарський суд обґрунтовано виснував, що заявник кредиторських вимог не довів, що на момент укладення між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "Форінт" договору №2289/к від 16.07.2020 року про відступлення на користь ТОВ "ФК "Форінт" права вимоги за кредитним договором у ПАТ "Дельта Банк" були наявні права кредитора у зобов`язаннях за кредитним договором, а отже, про відсутність підстав вважати, що права кредитора у зобов`язанні за кредитним договором перейшло до набувача ТОВ "ФК "Форінт".
У справі № 917/1384/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 закрито провадження, оскільки до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за його заявою не висунуто вимог, у даній справі відсутні кредитори, які висувають свої грошові вимоги до боржника, а також відсутні визнані судом вимоги кредиторів до боржника.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відсутні кредитори, які висувають свої грошові вимоги до боржника ОСОБА_1 , а також відсутні визнані судом вимоги кредиторів до боржника.
Одночасно з припиненням основного зобов`язання за кредитним договором відповідно до припису частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» припинилось і похідне зобов`язання ОСОБА_1 за іпотечним договором від 26.05.2008 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Огир Л.А., зареєстрованим в реєстрі за №2659.
Відповідно забезпечене іпотекою зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором припинено, тому зобов`язання за договором іпотеки, яке є похідним від основного зобов`язання за кредитним договором, також підлягає припиненню. Відтак, квартира АДРЕСА_1 , в даному випадку не може бути визнана іпотечним майном, враховуючи, що основне зобов`язання за кредитним договором припинено, іпотека також припиняється.
Зазначене кореспондується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 08.02.2017 року у справі № 6-2560цс16, а також з висновками Верховного Суду в постановах від 06.02.2019 року у справі № 463/3237/16, від 04.11.2020 року у справі № 428/7110/18-ц.
Однак, не зважаючи на припинення зобов`язань позивача за кредитним договором, у Єдиному реєстрі заборони відчуження у Державному реєстрі іпотек до цього часу наявний відповідний запис про обтяження спірного нерухомого майна.
У постанові Верховного Суду від 26.02.2020 року у справі № 203/3364/17 сформульовано висновок, що оскільки на час звернення із позовом про визнання іпотеки припиненою основне зобов`язання за кредитним договором і додаткове зобов`язання за іпотечним договором, надане позивачем в забезпечення виконання основного зобов`язання, припинились, позовні вимоги про визнання іпотеки припиненою та припинення обтяження майнових прав належать до задоволення.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом.
Згідно із ч. 3 ст.44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.
Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат» нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно у зв`язку із: повідомленням кредитора (позикодавця) про погашення позики (кредиту); припиненням, розірванням іпотечного договору, договору застави, ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору, іншого договору, на підставі якого було накладено заборону відчуження.
Порядок зняття заборони відчуження майна встановлений пунктом 4 глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012року №296/5року. Про зняття заборони нотаріус письмово повідомляє кредитора. Повідомлення судових або слідчих органів та органів державної виконавчої служби про зняття арешту після опрацювання повертається нотаріусом ініціаторам звернення. Копія такого повідомлення залишається у справах нотаріуса.
Згідно із п.5 зазначеного Порядку зняття заборони відчуження нерухомого або рухомого майна проводиться шляхом вчинення посвідчувального напису на документі, що є підставою для її зняття. Нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.
Отже, законодавством передбачено підстави та порядок зняття заборони відчуження нерухомого майна.
Після зняття заборони відчуження нерухомого майна нотаріус, який зняв заборону, може провести державну реєстрацію припинення обтяження (заборони), а також припинення іншого речового права (іпотеки) у разі, коли знімається заборона з предмета іпотеки, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні.
Наявність заборони на відчуження квартири за відсутністю законних підстав для її існування, порушує право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини.
Суд вважає, що існування записів про обтяження та про іпотеку у відповідних державних реєстрах фактично перешкоджає реалізації позивачем свого права власності.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Зазначений принцип узгоджується із статтею 41 Конституції України, за якою кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, Цивільним Кодексом України.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Усунення зазначених перешкод можливе шляхом скасування записів про заборону відчуження та про іпотеку щодо спірного об`єкту нерухомості квартири.
З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.
Державна реєстрація прав у випадках, передбачених цією частиною, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, крім випадку визнання її вчиненою з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію на підставі рішення Міністерства юстиції України, що виконується посадовою особою Міністерства юстиції України відповідно до статті 37 цього Закону.
Суд погоджується із доводами позивача, що обтяження нерухомого майна порушує його право власності як власника спірного майна.
Іншого способу захисту порушеного права, окрім звернення із даним позовом позивач не має.
Враховуючи викладене, позов є доведеним позивачем, спосіб захисту права не суперечить закону, в порядку ч.2 ст. 5 ЦПК України є ефективним.
Суд приходить до висновку, що вимоги позивача про припинення запису про іпотеку та припинення запису про заборону на нерухоме майно є взаємопов`язаними та такими, що випливають одна з одної, оскільки на час звернення ОСОБА_1 із позовом про визнання іпотеки припиненою (28.02.2025 року) основне зобов`язання за кредитним договором і похідне зобов`язання за іпотечним договором, надане позивачем в забезпечення виконання основного зобов`язання, припинені, тому такі вимоги позивача є цілком обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 16, 391, 598, 599, 609 ЦК України, ст.ст. 3, 12, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України суд,-
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» про припинення записів про іпотеку та заборону на нерухоме майно задовольнити.
Припинити запис про іпотеку у Державному реєстрі речових прав: 33642092 (спеціальний розділ) від 26.05.2008 року, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 53194929 від 19.07.2020 року, приватного нотаріуса Черленюх Людмили Василівни щодо квартири в будинку, А-5, за адресою: АДРЕСА_2 (Відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: Державний реєстр іпотек, реєстраційний номер іпотеки: 7257246, 26.05.2008 15:47:42).
Припинити запис про заборону на нерухоме майно за договором іпотеки у єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження: 7256780), зареєстрований 26.05.2008 року реєстратором приватним нотаріусом Огир Л.А. щодо квартири в будинку А-5 за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 22227291.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Повний текст рішення складено 04 липня 2025 року.
Суддя І.М. Михайлова