Справа №:357/8029/25
Провадження №: 2-о/755/500/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" липня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Яровенко Н.О., перевіривши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Служба у справах дітей та сім`ї Гребінківської селищної ради про звільнення від повноважень опікуна та повернення дитини батьку, -

в с т а н о в и в:

Заявниками подано заяву про звільнення від повноважень опікуна та повернення дитини батьку до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2025 року цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Служба у справах дітей та сім`ї Гребінківської селищної ради про звільнення від повноважень опікуна та повернення дитини батьку передано для розгляду до Дніпровського районного суду м. Києва за підсудністю.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 липня 2025 року, головуючим суддею було визначено суддю Яровенко Н.О.

Дослідивши вказану заяву та додані до неї документи в порядку вирішення питання про відкриття провадження у справі суд приходить до висновку, що матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Служба у справах дітей та сім`ї Гребінківської селищної ради про звільнення від повноважень опікуна та повернення дитини батьку не підсудні Дніпровському районному суду м.Києва, виходячи з наступного.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Цивільна юрисдикція це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 19 ЦПК України). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 26 - 30 ЦПК України).

Виходячи з поняття підсудність у цивільному судочинстві як розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ, підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Питання про підсудність справ визначається цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до частин першої статті 75 ЦК України суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника.

Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 300 ЦПК України суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу. Суд розглядає питання про звільнення опікуна або піклувальника в судовому засіданні з повідомленням заінтересованих осіб. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про звільнення опікуна або піклувальника.

Однак, положення статті 300 ЦПК України не встановлюють окремих правил визначення підсудності такої заяви.

Згідно із частиною дев`ятою статті 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Тому, враховуючи положення частини дев`ятої статті 10 ЦПК України, застосуванню підлягають правила підсудності, встановлені статтею 316 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи, подається до суду за місцем її проживання.

Так, на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом було здійснено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача, як фізичної особи.

Як встановлено з відповіді Єдиного демографічного реєстру № 1550188 від 08 липня 2025 року, щодо зареєстрованого місця проживання, заявник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований у встановленому законом порядку, за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

З відповіді Єдиного демографічного реєстру № 1550166 від 08 липня 2025 року, вбачається відсутність будь-яких відомостей про місце реєстрації проживання ОСОБА_1 .

Суддя дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заявниками при поданні заяви про звільнення від повноважень опікуна та повернення дитини батьку не було порушено правил підсудності, оскільки місце проживання заявника - ОСОБА_2 на момент подання заяви до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 , в той же час згідно даних демографічного ресє рєстру зареєстроване місце проживання заявника-1 ОСОБА_1 не знайдено.

Одночасно із цим звертаю увагу, що заявники звернувшись до Білоценківського міськрайонного суду Київсьокї області скористалися правом звернення до суду за зареєстрованим місцем проживання одного із заявників, не порушувши при цьому правило підсудності.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 року № 807-ІХ утворено Білоцерківський район (з адміністративним центром у місті Біла Церква) у складі територій Білоцерківської міської, Володарської селищної, Гребінківської селищної, Ковалівської сільської, Маловільшанської сільської, Медвинської сільської, Рокитнянської селищної, Сквирської міської, Ставищенської селищної, Таращанської міської, Тетіївської міської, Узинської міської, Фурсівської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 також передбачено, що судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Відповідно до статті 125 Конституції України суд утворюється, реорганізовується і ліквідовується законом, проект якого вносить до Верховної Ради України Президент України після консультацій з Вищою радою правосуддя.

Пунктом 3 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII передбачено, що районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ. 4.ХІ.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 7 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Крім того, недотримання правил юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст. 378 ч. 1 ЦПК України).

Отже, зазначена справа підсудна Білоцерківському міськрайонному суду Київської області.

Відповідно до статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 ст. 31 ЦПК України зазначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст. 378 ч. 1 ЦПК України).

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

За наведених вище обставин, заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Служба у справах дітей та сім`ї Гребінківської селищної ради про звільнення від повноважень опікуна та повернення дитини батьку, необхідно направити за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (09113, м. Біла Церква, вул. Волонтерська, буд. 7).

На підставі викладеного, керуючись ст. 27, 28, 31, 32, 187, 352-354 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Служба у справах дітей та сім`ї Гребінківської селищної ради про звільнення від повноважень опікуна та повернення дитини батьку - передати для розгляду за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (09113, м. Біла Церква, вул. Волонтерська, буд. 7).

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Н.О. Яровенко