ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3447/25
провадження № 2/753/5215/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

за участю секретаря - Григораш Н.М.,

учасники справи:

представник позивача - Дуднік М.А.,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Ізумруд-3»Дарницького району міста Києва до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леута Ірина Володимирівна, про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач Житлово-будівельний кооператив «Ізумруд-3»Дарницького району міста Києва, через представника - Халупний А.В., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леута Ірина Володимирівна та просив скасувати реєстрацію (Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу), індексний номер: 60199356 від 06.09.2021приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Леути І.В. щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 76,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) за ОСОБА_1 та зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок привести приміщення горища до попереднього стану, що існував до здійсненої нею незаконної реконструкції, згідно характеристик технічної документації на багатоквартирний будинок за адесою: АДРЕСА_2 .

Позов обґрунтовує тим, що 04.08.2022 року правлінням Кооперативу проведено огляд стану квартири АДРЕСА_3 та виявлено, що на технічному поверсі самовільно збудовано додаткове приміщення, площею 23,2 кв.м. (надбудова над квартирою Відповідача). 27.11.2024 Позивачем отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна та з`ясовано, що за Відповідачем 02.09.2021 зареєстровано право власності на квартиру НОМЕР_1 як на трьохкімнатну, загальною площею 76.8 кв.м., житлова площа 40.5 кв.м. Таким чином, Відповідачем облаштовано третю кімнату у квартирі АДРЕСА_3 за рахунок площі технічного поверху (горища) будинку.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 27 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 20 травня 2025 року закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, надала пояснення аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві та додатково пояснила, що облаштування додаткової кімнати за рахунок площі технічного поверху (горища) призводить до зміни зовнішньої конфігурації квартири, а тому в такому випадку дотримання власником приміщення містобудівних умов та обмежень є обов`язковим. Відповідач згоди на перепланування не отримав. Крім того, члени Кооперативу не приймали рішення про надання згоди позивачу на облаштування додаткової кімнати (збільшення площі квартири) за рахунок площі технічного поверху (горища) будинку.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Додатково повідомила, що будинок був побудований 30 років назад. Державна реєстрація права власності на спірну квартиру була проведена з порушенням чинного законодавства, оскільки Загальні збори Кооперативу не приймали рішення щодо надання згоди на облаштування додаткової кімнати (збільшення площі) за рахунок площі технічного поверху (горища). В той же час, минуле керівництво не мало претензій щодо такої перебудови квартири.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леута І.В. в судове засідання не з`явилась, була повідомлена про день, час та місце розгляду справи належним чином, заяв чи клопотань до суду не подала.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Встановлено, що 20 листопада 2004 року було зареєстровано Житлово-будівельний кооператив «Ізумруд» Дарницького району міста Києва за адресою: АДРЕСА_4, НОМЕР_3 (надалі- «Позивач» та/або «Кооператив»).

Згідно п.2.1 Розділу 2 Статуту Кооперативу метою діяльності Кооперативу є задоволення економічних соціальних та інших потреб, членів Кооперативу на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, а також забезпечення:

- належного утримання будинку та прибудинкової території;

- реалізації членами Кооперативу своїх прав на володіння, користування та озпорядження об`єктами будинку, що перебувають у спільній сумісній власності членів Кооперативу та інших власників квартир та/або нежитлових приміщень в будинку Кооперативу;

- отримання членами Кооперативу житлово-комунальних послуг;

- виконання членами Кооперативу та іншими власниками квартир та/або нежитлових приміщень в будинку Кооперативу вимог «Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території», затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року № 76, Житлового кодексу Української РСР, Закону України «Про кооперацію».

ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 23 грудня 1998 року, виданного на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 13 листопада 1998 року. Квартира складається із двох кімнат, жилою площею 29,8 кв.м., загальною площею 54,1 кв.м.

06 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в якій просила зареєструвати відомості про право власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Рішенням державного реєстраторав прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Леута І.В. проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підставою для державної реєстрації є: довідка до технічного паспорту № 30/08-005 від 30.08.2021 на об`єкт нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 30.08.2021, видавник: ТОВ «ТОСКОР»; свідоцтво про право власності, серія та номер: б/н, віданий 23.12.1998, видавник: Головне управління житлового забезпечення КМДА.

Згідно проведеної реєстрації права власності на нерухоме майно квартира АДРЕСА_3 має загальну площу 76,8 кв.м., житлову площу 40,5 кв.м. Опис: трикімнатна квартра.

04.08.2022 року правлінням Кооперативу проведено огляд стану квартири АДРЕСА_3 та виявлено, що на технічному поверсі самовільно збудовано додаткове приміщення, площею 23,2 кв.м. (надбудова над квартирою Відповідача).

Згідно Інвентаризаційної справи на будинок містить поверхові плани, зокрема і план 16 поверху, де зображена квартира Відповідача у її первісному вигляді та плануванні (2- кімнатна квартира, загальна площа 50,6 кв.м., житлова 29,8 кв.м.).

Технічна документація на будинок не передбачає наявність житлової площі, зокрема розміщення квартир на технічному поверсі, що слугує для забезпечення його потреб. Як і не передбачено забудовником наявності дворівневої квартири у плані. Зокрема, на технічному поверсі розміщено індивідуальний тепловий пункт, що розподіляє теплову енергію по всьому будинку і несанкціоноване втручання може завдати непоправних наслідків для всіх його мешканців.

Однак, всупереч дослідженої технічної документації забудовника, згідно дослідженого плану квартири, довідкою до технічного паспорту № 30/08-005 від 30серпня 2021 року на об`єкт нерухомого майна - квартри АДРЕСА_3 , встановлено загальну площу квартири 76,8 кв.м., з яких 22.7 кв.м. самовільно приєднані до квартири. При чому зазначено, що загальна площа вищезазначеного об`єкта нерухомості збільшилася у зв`язку із облаштуванням технічного поверху.

Таким чином, Відповідачем облаштовано третю кімнату у квартирі АДРЕСА_3 за рахунок площі технічного поверху (горища) будинку.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

З урахуванням наведеного вище суд приходить до висновку про те, що збільшення площі квартири НОМЕР_2 відбулося за рахунок самовільного приєднання частини технічного поверху, на який поширюється правовий режим права спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства власники квартир багатоквартирних житлових будинків одночасно були власниками допоміжних приміщень. Ці приміщення є неподільним майном власників квартир, отже, їх перехід у власність законом не передбачена і ці приміщення не є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. А відтак, таке приєднання призводить до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку.

Відповідно п. 8.1. Статуту Кооперативу Кооператив утримує та обслуговує житловий будинок НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Згідно до п.3.1. Статуту Кооперативу, члени Кооперативу та інші власники квартир та/або нежитлових приміщень в будинку Кооперативу є співвласниками на праві спільної сумісної власності, допоміжних приміщень будинку, його конструктивних елементів і технічного обладнання.

Пунктом 3.2. Статуту визначено, що межі квартири і нежитлових приміщень будинку визначаються згідно з планами, які містяться в технічних паспортах, поверхнями, що обмежені несучими та огороджувачими конструкціями. Виключно власністю членів Кооперативу та інших власників квартир та/або нежитлових приміщень в будинках Кооперативу є внутрішні несучі конструкції, елементи оздоблення огороджуючих та несучих конструкцій квартир та нежитлових приміщень, прилади технічного обладнання, що в них розташовані, віконні та дверні заповнення тощо.

Згідно п. 3.4. Статуту Кооперативу об`єкти, що перебувають у спільній сумісній власності членів Кооперативу та інших власників квартир та/або нежитлових приміщень в будинку Кооперативу, передаються ними в управління Кооперативу.

Отже, співвласники багатоквартирного будинку (члени кооперативу) розпоряджаються спільно належним їм майном і будь-яке втручання в його цілісність, зовнішній вигляд, вимагає погодження у порядку, встановленому чинним законодавством. Дії Відповідача щодо здійснення надбудови до квартири та облаштування додаткового поверху є незаконним втручанням у законні інтереси членів кооперативу та співвласників багатоквартирного будинку, захисту яких і стосується цей спір.

Відповідно до статті 41 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Згідно частини 2 статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою співвласників.

Згідно з пунктами 2, 3 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна.

Крім того, термін «допоміжні приміщення» визначено в Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за №927/11207, а саме допоміжні приміщення житлового будинку - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Відповідно до частини другої статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках.

Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

У Рішенні Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року № 4-рп/2004 у справі за конституційним зверненням ОСОБА_3 та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) вказано, що в аспекті конституційного звернення і конституційного подання положе ння частини першої статті 1, положення пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» треба розуміти так: допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

Згідно п.1.4.6. Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Встановлено, що члени Кооперативу не приймали рішення про надання згоди Позивачу на облаштування додаткової кімнати (збільшення площі квартири) за рахунок площі технічного поверху (горища) будинку. Оскільки розпорядження спільним майном здійснюється спільно в силу вказівок цивільного законодавства, окремі співвласники не можуть привласнити собі частину спільного майна самовільно, без погодження іншими співвласниками.

Відповідно до ч.1 ст.177 ЖК України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, додержуватись чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування.

Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і рибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про основи містобудування» будівельні норми, державні стандарти, норми і правила встановлюють комплекс якісних та кількісних показників і вимог, які регламентують розробку і реалізацію містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів з урахуванням соціальних, природно- кліматичних, гідрогеологічних, екологічних та інших умов і спрямовані на забезпечення формування повноцінного життєвого середовища та якнайкращих умов життєдіяльності людини. Будівельні норми, державні стандарти, норми і правила щодо планування, забудови та іншого використання територій, проектування і будівництва об`єктів містобудування розробляються і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, іншими центральними органами виконавчої влади в порядку, визначеному законом.

Відповідно до положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» будівництво повинно здійснюватися з урахуванням вимог містобудівної документації і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Відповідно до пунктів 1.4.1, 1.4.3, 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу відповідно до законодавства.

Пунктом 25 Переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 06.11.20 17 р. № 289 визначено, що містобудівні умови та обмеження не надаються в разі реконструкції житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації та ункціонального призначення, розміщення в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються: копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації).

Таким чином, облаштування додаткової кімнати за рахунок площі технічного поверху (горища) призводить до зміни зовнішньої конфігурації квартири, а тому в такому випадку дотримання власником приміщення містобудівних умов та обмежень є обов`язковим.

Відповідач, всупереч вищезазначеному, згоди на перепланування не отримував.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що горище, захоплене відповідачем, використовувалося як тепловий пункт будівлі, що розподіляє теплову енергію по всьому будинку.

12.04.2023 року КЦС ВС розглядав справу № 725/6193/21, суть якої стосувалася зобов`язання відповідача демонтувати самочинну збудовану перегородку на горищі будинку, демонтувати металеві сходи між горищем та квартирою НОМЕР_1 вказаного будинку й повернути дах на горищі, перекриття між горищем і квартирою НОМЕР_1 у попередній стан.

Так, Верховний Суд зауважив наступне: «Пунктом 3.2.1 Правил установлено, що на горищах та технічних поверхах повинен забезпечуватися температурно - вологісний режим горищних приміщень, що перешкоджає випаданню конденсату на поверхні захисних конструкцій; доступ до всіх елементів і чистота горищного приміщення. Горищні приміщення не повинні бути захаращені будівельним сміттям, домашніми й іншими речами та обладнанням; використання горищних приміщень під майстерні, для сушіння білизни і під складські приміщення не допускається (пункти 3.2.5, 3.2.7 Правил).

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку про те, що співвласники горища - власники квартир у багатоквартирному будинку, зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, у якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення. Допоміжні приміщення, а сааме горище, яке призначене для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців, не підлягає приватизації та не може бути поділене і виділене власнику квартири в багатоквартирному житловому будинку без втрати його функціонального призначення.

У пункті 1.3 Рішення Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року № 4-рп/2004 зазначено, що питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності. Системний аналіз наведених правових норм свідчить про те, що будь-які переобладнання або перепланування допоміжних приміщень у жилих багатоквартирних будинках можуть проводитися тільки за згодою співвласників і за умови, що такі зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку.

Право спільної власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Отже, щоб не порушувався принцип спільності здійснення права спільної сумісної власності, будь-яка дія стосовно переобладнання чи реконструкції допоміжних приміщень вимагає погодження всіх співвласників. Для проведення власником приватного житлового фонду переобладнання і перепланування житлових приміщень, зокрема тих, які передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, необхідний дозвіл власника будинку (квартири). На підставі дозволу співвласників на проведення переобладнання і перепланування житлових приміщень власник звертається до виконавчого комітету місцевої ради. За відсутності нотаріально завіреної копії згоди співвласників приміщення загального користування, а саме горища над квартирою, містобудівні умови та обмеження є такими, що видані з порушенням установленого законодавством порядку».

КЦС у складі ВС у справі № 753/7046/17-ц від 22 травня 2019 року вказав, що співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників і забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається.

Таким чином, спірне допоміжне приміщення використовується для обслуговування будинку та у цьому приміщенні знаходиться технічне обладнання будинку, без доступу до якого експлуатація житлового будинку є неможливою, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, оскільки на вчинення будь-яких дій щодо цього приміщення необхідна згода усіх співвласників багатоквартирного будинку, якої відповідачем отримано не було.

Як справедливо вказав КЦС у складі ВС у справі № 462/8163/15-ц від 6 лютого 2018 року за загальним правилом особа, яка дійснила перепланування нерухомого майна, не набуває права власності на нього і строк позовної давності на вимоги про приведення переобладнаного чи перепланованого майна у попередній стан не вважається пропущеним незалежно від тривалості часу, який минув після закінчення перепланування.

Частиною першою статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку про скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Леути Ірини Володимирівни, індексний номер: 60199356 від 06.09.2021 на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 76,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) за ОСОБА_1 та зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок привести приміщення горища до попереднього стану згідно характеристик технічної документації на багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

Розподіл судових витрат слід здійснити згідно ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 15, 16, 328, 331, 346, 387 Цивільного кодексу України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», статтями 2, 4, 5, 10, 12, 13, 76-82, 89, 133, 141, 209, 229, 259, 263-265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Житлово-будівельного кооперативу «Ізумруд-3»Дарницького району міста Києва до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леута Ірина Володимирівна, про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального коругу Леути Ірини Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 60199356) на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 76,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:000) за ОСОБА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок привести приміщення горища до попереднього стану згідно характеристик технічної документації на багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва () судовий збір у сумі 6 056,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА