МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2025 р. Справа №536/2003/24

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Білоцької Л.В., із секретарем Хоменко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у залі суду у смт Макарів Київської області цивільну справу за позовом

Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ «КБ «Приватбанк», позивач), звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позичальник, відповідач), в якому просив стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.07.2022 року у розмірі 31 716,93 грн., що складається із: 25 847,64 грн. заборгованість за тілом кредита; 5 869,29 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.07.2022 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту.

08.07.2022 року відповідач підписав власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови:

1. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п.1.2. Договору);

2. Тип кредитної карти: Картка «Універсальна» Gold;

3. Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору);

4. Процентна ставка, відсотків річних: 40,8% (п.1.3 Договору);

5. Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4 Договору);

6. Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору);

7. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п.2.1.1.2.12. Договору).

Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України".

На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 06/26, тип Універсальна Gold, що підтверджується випискою по рахунку. Також для зручності користування рахунком відповідач отримав платіжний інструмент -кредитну картку номер - НОМЕР_2 , строк дії - 05/25, тип Універсальна Gold.

Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку, вчиняв операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.20211 р., відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком.

Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредитну картку(-ки), кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, що підтверджується випискою по рахунку.

Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком.

Таким чином, у порушення умов Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно п. 2.1.1.3.5. Договору Сторони узгодили, що в разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі. Тобто Сторони згідно до ст. 212 ЦКУ передбачили відкладальну обставину внаслідок виникнення якої, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Відповідача з погашення кредиту.

Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: - 60,0% - для картки "Універсальна" Gold.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 15.07.2024 року має заборгованість 31 716.93 грн., яка складається з наступного: 25 847.64 грн. - заборгованість за тілом кредита, 5 869.29 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Тому позивач за захистом своїх прав звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 08.08.2024 року дану справу передано за підсудністю до Ірпінського міського суду Київської області.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10.09.2024 року дану справу повернуто до Кременчуцького районного суду Полтавської області для направлення справи за територіальною підсудністю до належного суду.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02.10.2024 року дану справу передано за підсудністю до Макарівського районного суду Київської області.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 22.10.2024 року позовну заяву АТ «КБ «Приватбанк» прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.

10.12.2024 року від відповідача надійшов відзив, який прийнятий судом та приєднаний до матеріалів справи. У відзиві відповідач з викладеними обставинами у позовній заяві не погоджується, позовні вимоги вважає такими, що задоволенню не підлягають. Відповідач вважає, що під час підготовки позовної заяви, позивачем не було враховано наступних обставин справи. 08.07.2022 року, у відповідача відбулася наступна подія, а саме о 11 годині 39 хвилин, відповідно до виписки за договором б/н від 18.07.2024 року за період з 01.07.2022 року по 15.07.2024 року, (№ картки/рахунку: НОМЕР_1 та № картки/рахунку: НОМЕР_2 ) та виписки по картці/рахункам НОМЕР_3 і додатковим рахункам договору SАМDN1203 від 30.03.2011 року за період з 01.07.2022 по 18.06.2024 року, невстановленими особами було розміщено в мережі Телеграм на сторінці офіційна бот допомога (ім`я користувача financiahelp_bot) та оголошено про надання допомоги з відповідним посиланням, за яким перейшов відповідач та у відповідь по телефону НОМЕР_4 , відповідач повідомив своє прізвище, ім`я, по-батькові, після чого з кредитної картки/рахунку № НОМЕР_2 , відкритої у позивача, було списано грошові кошти у розмірі 26 248,61 гривень у тому числі комісія. Про зникнення з картки/рахунку: НОМЕР_5 , коштів у розмірі 26 248,61 гривень, у тому числі комісія, відповідач одразу помітив та дізнався, після чого звернувся на гарячу лінію позивача 3700, для блокування її. Під час процесу блокування картки/рахунку: НОМЕР_2 , через гарячу лінію 3700, представник (оператор) позивача повідомив відповідачу, що у позивача наявні у обробці, ще три транзакції відповідача, загальна сума яких складала 70 000,00 гривень (на той час сума кредитного ліміту відповідача). Після чого, відповідач повідомив, що ніяких оплат він не робив та попросив заблокувати картку/рахунок: НОМЕР_2 . Друга картка/рахунок: НОМЕР_6 була перевипущена, вже після блокування картки/рахунку: НОМЕР_2 , для можливості входу в систему банку та по ній не був встановлений кредитний ліміт позивачем. Ніяких нових договорів на отримання кредитного ліміту не було запропоновано позивачем та підписано відповідачем. 08.07.2022 року, відповідач звернулася до відділення поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Полтавській області із заявою про шахрайські дії, які відбулися 08.07.2027 року та пов`язані з незаконним списанням грошових коштів, з картки/рахунку № НОМЕР_2 . 12.07.2022 року, відповідач отримала від відділення поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Полтавській області витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.07.2022 року по кримінальному провадженню № 0000301 та в рамках якого відповідачу надано статус потерпілого. Також, 12.07.2022 року, відповідач звернулася до позивача із заявою, яка отримала вхідний № 384 БВ, у якій повідомила, про те що невстановленим особами, були здійсненні шахрайські дії, за вказаним фактом було відкрито кримінальне провадження № 0000301, у зв`язку з чим просила не нараховувати відсотки. З метою отримання інформації та збирання доказів для справи № 536/2003/24, щодо, стадії кримінальному провадженню № 0000301, відповідач 02.11.2024 року звернулася із клопотанням № К-4366 від 02.11.2024 року, до відділення поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Полтавській області. У кінці листопада 2024 року, відповідач отримала від відділення поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Полтавській області відповідь № 6041/115/108/02/06-2024 від 14.11.2024 року, у якій було повідомлено, що на даний час досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000301 триває, провадяться необхідні слідчі (розшукові) дії. Також, зазначила, що у матеріалах справи № 536/2003/24, наявний паспорт споживаного кредитування та заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг з відповідними умовами кредитування від 08.07.2022 року (час 12:33) (сторінка з 12 по 28 справи) з підписом відповідача. Підпис зазначений у паспорті споживчого кредитування та заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг з відповідними умовами кредитування від 08.07.2022 року (час 12:33) (сторінка з 12 по 28 справи), не співпадає з підписом відповідача у паспорті громадянина України та є підробним. Відповідач не підписувала особисто жодного паспорту споживчого кредитування та заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг з відповідними умовами кредитування від 08.07.2022 року (час 12:33) (сторінка з 12 по 28 справи). Позивач стверджує, що підпис відповідача на заяві про приєднання до умов та правилах надання банківських послуг з відповідними умовами кредитування від 08.07.2022 року та паспорті споживчого кредитування договору, зроблений особисто відповідачем о 12 годині 33 хвилин, в той час як кошти списані з картки/рахунку: НОМЕР_2 , у розмірі 26 248,61 гривень, в той же день 08.07.2022 року о 11 годині 39 хвилин, тобто до підписання заяви про приєднання до умов та правилах надання банківських послуг з відповідними умовами кредитування від 08.07.2022 року та паспорту споживчого кредитування. Однак даними твердженнями позивач, суперечить сам собі. Таким чином, відповідач вважає, що оскільки списання грошових коштів з її кредитної картки/рахунку № НОМЕР_2 , відбулося не за її волею, враховуючи, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами обставин, які б безспірно доводили, що відповідач як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяла у доступі до відомостей по кредитній картці, зважаючи на те, що виявивши безпідставне списання коштів, відповідач повідомила про цей факт позивача та вчинила усі необхідні дії, відтак вона не повинна нести відповідальності за такі операції.

27.12.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом та приєднана до матеріалів справи. У відповіді на відзив позивач заперечуючи викладені відповідачем обставини у відзиві, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позові, з урахуванням обставин у відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 25.03.2025 року за клопотанням відповідача розгляд даної справи продовжено у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судовому засіданні 15.05.2025 року.

У судовому засіданні 15.05.2025 року представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала, вказала, що кредитний договір на який посилається позивач нею не підписувався. Про його існування вона дізналася після отримання позовної заяви. 08.07.2022 року щодо її банківської картки було здійснено шахрайські дії. За цим фактом вона звернулася до банку та поліції, було відкрито кримінальне провадження. Банк не надав підтверджень того, що вона погоджувалася на встановлення ліміту, та не може підтвердити факт отримання нею смс-повідомлення про оплату. Підпис у договорі не відповідає її підпису.

У зв`язку з необхідністю отримання правової допомоги відповідачем та вступу у справу її представника розгляд справи відкладено на 25.06.2025 року.

У судовому засіданні 25.06.2025 року представник позивача ОСОБА_2 просила надати час для ознайомлення в електронному вигляді з письмовими поясненнями сторони відповідача, у зв`язку з чим у судовому засіданні оголошено перерву до 15 год. 00 хв. 25.06.2025 року.

Після закінчення часу наданого представнику позивача для ознайомлення з письмовими поясненнями сторони відповідача, судовий розгляд продовжено, проте представник позивача, яка брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції на зв`язок не вийшла, в телефонному режимі повідомила секретаря судового засідання, що перебуває в іншому засіданні, заперечень щодо письмових пояснень, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавала.

Враховуючи, що сторона відповідача не заперечувала проти продовження розгляду справи за відсутності представника позивача, тому судовий розгляд продовжено.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вислухавши відповідача та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ЦК України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 08.07.2022 року клієнтом ОСОБА_1 підписано Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (а.с. 17-28) на наступних умовах:

1. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п.1.2. Договору);

2. Тип кредитної карти: Картка «Універсальна» Gold;

3. Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору);

4. Процентна ставка, відсотків річних: 40,8% (п.1.3 Договору);

5. Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4 Договору);

6. Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору);

7. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п.2.1.1.2.12. Договору).

Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг підписано на планшеті.

Також, 08.07.2022 року підписано Паспорт кредиту (а.с. 12-16).

Як вказав позивач, на підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 06/26, тип Універсальна Gold, що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 29-29 зворот). Також для зручності користування рахунком відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_2 , строк дії - 05/25, тип Універсальна Gold.

Як стверджує позивач, останній виконав умови договору та надав відповідачу кредитну картку(-ки), кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, що підтверджується випискою по рахунку.

Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком.

Згідно п. 2.1.1.3.5. Договору Сторони узгодили, що в разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі. Тобто Сторони згідно до ст. 212 ЦКУ передбачили відкладальну обставину внаслідок виникнення якої, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Відповідача з погашення кредиту.

Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: - 60,0% - для картки "Універсальна" Gold.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем (а.с. 38-39) станом на 15.07.2024 року має заборгованість 31 716.93 грн., яка складається з наступного: 25 847.64 грн. - заборгованість за тілом кредита, 5 869.29 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

При цьому, судом встановлено, що відповідач заперечуючи викладені позивачем у позовній заяві обставини, до відзиву на підтвердження викладених у ньому заперечень подала наступні копії доказів: Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.07.2022 року по кримінальному провадженню № 0000301, заяву від 12.07.2022 року на ім`я АТ «КБ «Приватбанк», виписки по картці/рахункам НОМЕР_3 і додатковим рахункам договору SАМDN1203 від 30.03.2011 року за період з 01.07.2022 по 18.06.2024 року, лист № 6041/115/108/05/06-2024 від 14.11.2024 року, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.11.2024 року по кримінальному провадженню № 0000301 (а.с. 85-91).

З вказаних документів слідує, що відповідач вживала заходи щодо повідомлення про можливі шахрайські дії по її картці.

У відповідь на звернення відповідача до позивача, останнім проведено службову перевірку, якою встановлено факт шахрайства відносно ОСОБА_1 вважати таким, що підтвердився, який стався внаслідок недотримання клієнтом заходів безпеки, перехід за фішинговим посиланням, внаслідок чого відбулась компрометація даних клієнта (а.с. 114-116).

Так судом встановлено, що на ім`я відповідача в АТ «КБ «Приватбанк» відкрито наступні картки: № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , що відповідачем не заперечувалося.

Відповідно до виписки по картці НОМЕР_3 і додатковим рахункам договору SАМDN1203 від 30.03.2011 року за період з 01.07.2022 по 18.06.2024 року, 08.07.2022 року, об 11 годині 39 хвилин, з кредитної картки відповідача № НОМЕР_2 відкритої у позивача, було списано грошові кошти у розмірі 26 248,61 гривень у тому числі комісія.

При цьому, позивач стверджує, що підпис відповідача на заяві про приєднання до умов та правилах надання банківських послуг з відповідними умовами кредитування від 08.07.2022 року та паспорті споживчого кредитування договору, зроблений особисто відповідачем о 12 годині 33 хвилин, в той час як кошти списані з картки/рахунку: НОМЕР_2 , у розмірі 26 248,61 гривень, в той же день 08.07.2022 року об 11 годині 39 хвилин, тобто до підписання заяви про приєднання до умов та правилах надання банківських послуг з відповідними умовами кредитування від 08.07.2022 року та паспорту споживчого кредитування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у позивача відсутні будь-які підстави стверджувати, що відповідач уклала Кредитний договір, користувалася кредитним лімітом, їй нараховувались нібито узгоджені проценти, і т.д., оскільки Кредитний договір, як вбачається з банківської виписки та матеріалів Службової перевірки був укладений після останньої операції за карткою № НОМЕР_2 , в результаті шахрайських дій по якій і утворився від`ємний баланс.

Також, як зазначила відповідач у відзиві, позивач стверджує, що у матеріалах справи № 536/2003/24, наявний паспорт споживаного кредитування та заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг з відповідними умовами кредитування від 08.07.2022 року (час 12:33) з підписом відповідача. Проте, відповідач зазначає, що підпис зазначений у паспорті споживчого кредитування та заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг з відповідними умовами кредитування від 08.07.2022 року (час 12:33), не співпадає з її підписом у паспорті громадянина України та є підробним.

В даному випадку суд зауважує, що до таких тверджень відповідача відноситься критично, оскільки почеркознавча експертиза у справі не призначалася.

Більш того, позивач стверджує, що: «Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України».». Однак, п.11 зазначеного Положення передбачено, що «Банк зобов`язаний ознайомити клієнта банку з текстом документа, перед його підписанням цифровим власноручним підписом. Технологія створення електронних документів, які клієнт підписує цифровим власноручним підписом, повинна забезпечувати гарантії того, що клієнт підписав саме той документ, з текстом якого він ознайомився». В матеріалах справи відсутні жодні докази того, що це було зроблено позивачем. Пунктом 12 Положення передбачено, що: «Банк зобов`язаний надіслати клієнту примірник підписаного в електронній формі документа, що дає змогу встановити дату і час його підписання та дату відправлення на адресу електронної пошти, зазначеної клієнтом, або надати документ в інший спосіб, узгоджений з клієнтом. На вимогу клієнта уповноважений працівник банку зобов`язаний надати засвідчену копію підписаного сторонами документа в паперовій формі». Що теж зроблено не було. Жодних доказів зворотного матеріали справи не містять. Більше того, Банк відмовився надавати нібито підписаний примірник Кредитного договору відповідачу, що зазначено у відповіді позивача від 02.01.2025 року №20.1.0.0.0/7-241218/27501 на звернення відповідача від 18.12.2024 року №19599338-ВБ.

Також суд зауважує, що саме позивач має доводити, що відповідач своїми діями сприяв втраті конфіденційної фінансової інформації, однак жодного доказу цього, матеріали справи не містять.

Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується також наступним.

У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ч. 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (тут, та в подальшому, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначає загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків, встановлює відповідальність суб`єктів переказу.

Згідно з ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок готівковій формі. або видана їй у готівковій формі.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Відповідно до п.14.12 ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Згідно п.п. 14.14 ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором: повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. У разі невиконання банком обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу ризик збитків від здійснення таких операцій несе банк . Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затверджено Постановою Правління Національного банку України 05.11.2014 №705 (надалі «Положення») (тут, та надалі - в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), встановлює загальні вимоги Національного банку до емісії банками-резидентами, філіями іноземних банків (далі «банки») електронних платіжних засобів і визначає порядок здійснення операцій з їх використанням.

Відповідно до п.п. 5 - 9 Розділу VI Положення:

«5. Користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

6. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

7. Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/ або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

8. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

9. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.».

Суд зауважує, що списання коштів з картки по часу відбулося раніше, аніж було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та паспорту споживчого кредитування.

Суд звертає увагу, що виникненню у позичальника обов`язку повернути позику має передувати виконання позикодавцем своїх зобов`язань щодо надання такої позики, а за відсутності доказів належного виконання своїх зобов`язань позикодавцем суд не може стверджувати про виникнення у позичальника зобов`язання щодо повернення позики.

Судом не встановлено, що ОСОБА_1 здійснювала дії, що призвели до незаконного використання PIN-коду до картки, передавала його іншим особам, повідомляла про пароль доступу до кабінету додатку «Приват24», повідомляла свій фінансовий номер, відв`язувала його від додатку «Приват24», підтверджувала операції щодо переведення коштів на картку в іншому банку в рахунок кредитного ліміту, збільшувала інтернет-ліміт, тощо. Відповідач своєчасно повідомила Банк про можливі шахрайські дії по її картці.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності наданих сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що позивачем у даному випадку не доведено належними доказами наявність обставин, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, зокрема факту укладання 08.07.2022 року кредитного договору з відповідачем, не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персональної інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 265, 354-355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 30.06.2025 року.

Реквізити сторін:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ;

ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Суддя Л.В. Білоцька