01.07.2025 Справа № 756/9448/25
пр. №2-з/756/110/25
ун. №756/9448/25
У Х В А Л А

1 липня 2025 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Шевчук А.В., розглянувши заяву, подану ОСББ «Маршала Тимошенка 13-А» про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

До пред`явлення позову про витребування майна (частини приміщення загального користування) із чужого незаконного володіння представник ОСББ «Маршала Тимошенка 13-А» звернувся до суду з заявою про забезпечення майбутнього позову.

Заява мотивована тим, що в провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа №756/3014/18 за позовом ОСББ «Маршала Тимошенка 13-А» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах якого діяли законні представники (батьки), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог, приватний нотаріус КМНО, Гречана Р.Т., Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про застосування правових наслідків недійсності нікчемного правочину.

В межах розгляду вищезазначеної справи, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.03.2018 року було накладено арешт на частину нерухомого майна - 59.9 кв.м. квартири АДРЕСА_1 , загальна площе якої становить 163.1 кв.м. у будинку АДРЕСА_2 .

Постановою Київського апеляційного суду від 06.03.2024 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13.02.20203 року у даній справі скасовано повністю, а в задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що позивачем було невірно обрано спосіб судового захисту (повернення частини приміщення загального користування) замість витребування з чужого незаконного володіння. Крім іншого вказано про неефективність вимог (скасування рішень про державну реєстрацію).

При цьому, у вказаній постанові встановлено, що треті особи без самостійних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , перед даруванням квартири АДРЕСА_1 своїм дітям (відповідачам по справі) здійснили самовільне приєднання приміщення загального користування (допоміжного технічного приміщення (горища) розміром 59.9 кв.м.

Таким чином, за твердженням заявника, постановою апеляційної інстанції фактично підтверджено самовільне приєднання приміщення загального користування до квартири АДРЕСА_3 та правомірність претензій з цього приводу, однак із необхідністю правильного формулювання вимог, визначення вірного складу учасників справи та їх процесуального статусу.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.06.2025 року за заявою ОСОБА_1 скасовано заходи забезпечення позову накладені відповідно до ухвали від 19.03.2018 року та знято арешт з частини нерухомого майна - 59.9 кв.м. квартири АДРЕСА_3 .

При цьому, за твердженням представника заявника, після скасування арешту судом відповідач -1 та законні представники відповідача -2 вчиняють активні дії до реалізації квартири АДРЕСА_3 із збільшеною площею за рахунок самовільно приєднаного приміщення загального користування.

На думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову надасть можливість відчуження квартири АДРЕСА_3 до подання позовної заяви про витребування майна (частини приміщення загального користування (горища) з чужого незаконного володіння, що суттєво ускладнить виконання рішення суду в цій справі та значно розширить коло учасників процесу.

З цих підстав заявник просив суд до пред`явлення позову вжити заходів забезпечення шляхом накладення арешту на частину нерухомого майна (допоміжного технічного приміщення (горища)) розміром - 59,9 кв.м., що приєднано до квартири АДРЕСА_4 .

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Більше того, у відповідності ст.152 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання забезпечення позову сторони не викликались.

При цьому, дослідивши матеріали поданої заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову до подання позовної заяви підлягає задоволенню.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 3 наведеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Зі змісту Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Більше того, зміст заходів забезпечення та мета їх застосування, полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

До заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявником долучено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_3 , інформаційну довідку з ДРРП, свідоцтво про право власності на помешкання.

Як вбачається з наявних документів загальна та житлова площа квартири АДРЕСА_5 збільшилася і стала відмінною від площ зазначених у первісних правовстановлюючих документах.

З цих підстав суд вважає за доцільне вжити захід забезпечення до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на спірну частину нерухомого майна (допоміжного технічного приміщення (горища)) розміром - 59,9 кв.м., що приєднано до квартири АДРЕСА_4 .

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 149, 151, 154 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву ОСББ «Маршала Тимошенка 13-А» про забезпечення позову до подання позовної заяви,- задовольнити.

Забезпечити позов до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на частину нерухомого майна (допоміжного технічного приміщення (горища)) розміром - 59,9 кв.м., квартири АДРЕСА_4 , належної на праві приватної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_1 .

Ухвала суду набирає законної сили після її підписання суддею та підлягає негайному виконанню.

Ця ухвала відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

У випадку неподання позовної заяви протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову згідно з вимогами ч. 4 ст. 152 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, будуть скасовані.

Суддя А.В. Шевчук