КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кафідова О.В.
№ 22-ц/824/9427/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/16547/24

04 липня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кафідової О.В.

суддів: Оніщука М.І.

Шебуєвої В.А.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року, ухвалене під головуванням судді Хромової О.О. у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

19 вересня 2024 року ТОВ «Євро-Реконструкція» (далі - ТОВ «Євро-Реконструкція») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 , як теплопостачальною організацією з 01 липня 2014 року здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року № 198. Споживачем за вказаною адресою є ОСОБА_1

23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської Ради - газеті «Хрещатик» 06 серпня 2014 року (№111(4511)).

Також 13 жовтня 2021 року на офіційному веб-сайті ТОВ «Євро-Реконструкція» опубліковані Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання. До теперішнього часу вищезазначений договір між відповідачем та позивачем так і не укладався, однак фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору є факт отримання відповідних послуг.

Отже, враховуючи положення статей 7, 8, 12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункту 13 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених Кабінетом Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 та пункту 12 Правил надання послуг з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 та враховуючи, що відповідач упродовж певного періоду споживала послуги без укладеного з позивачем договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, на споживача покладається обов`язок оплатити позивачу усі фактично спожиті ним послуги.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Однак, з жовтня 2016 року відповідач своєчасно не вносить плату за отримані послуги з централізованого опалення /постачання теплової енергії та з серпня 2016 року за отримані послуги з гарячого водопостачання, а також з листопада 2021 року не вносить абонентську плату, в результаті чого станом на 01 серпня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 48 131,80 грн, з яких: заборгованість з централізованого опалення становить - 28 703,83 грн, заборгованість із сплати послуг за гаряче водопостачання - 17 849,20 грн, заборгованість за абонентською платою - 1 578,77 грн.

Також, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, вважає, що на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати та 3 % річних, що є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, яка має компенсаційний характер.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії за період з 12 березня 2017 року по 31 липня 2024 року у розмірі 26 894,16 грн та постачання гарячої води за період з 12 березня 2017 року по 31 липня 2024 року у розмірі 16 937,66 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 6 819,76 грн, 3 % річних у розмірі 1 899,39 грн, що разом становить 54 129,74 грн (п`ятдесят чотири тисячі сто двадцять дев`ять гривень 74 копійки).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судовий збір у розмірі 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 19 березня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не взято до уваги отримані докази фактичного місця проживання та реєстрації відповідача з 1990 року по теперішній час, які засвідчують, що відповідач хоча і є власником квартири, але не зареєстрований і фактично не проживає у квартирі АДРЕСА_1 . Отже відповідач у вказані вище оскаржувані періоди ніяк не міг отримувати та споживати послуги позивача.

Крім того, вважає, що право власності відповідача не може бути доказом споживання послуг позивача, не може свідчити про надання позивачем та отримання послуг відповідачем.

Разом з тим, вказує, що з жовтня 2016 року по грудень 2019 року, з листопада 2019 року по листопад 2022 року був відсутній вузол комерційного обліку, який згідно з рішенням суду першої інстанції будинок АДРЕСА_1 обліковується, як такий, що не обладнаний загальнобудинковим засобом обліку постачання гарячої води та обладнаний загальнобудинковим засобом обліку теплової енергії з 12 травня 2019 року, №51537, які також підтверджують не виконання своїх зобов`язань ТОВ «Євро-Реконструкція» з метою отримання неправомірної вигоди шляхом нарахування оплати за вказану послугу за м2, а не за гКал, навмисно порушуючи норми чинного законодавства.

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції порушив ряд норм чинного законодавства, також що були впроваджені під час коронавірусної хвороби (СОVІD-19) в Україні, військового стану, а також проігнорував судові прецеденти щодо нарахування 3% річних та інфляційну складову боргу, оскільки під час карантину штрафні санкції не нараховуються в силу імперативної вказівки Закону України №530-ІХ.

Вважає, що позивач у своєму позові не порушив питання щодо поважності причин пропущеного ним строку звернення до суду, тобто позивач не надав наявні обставини, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливили або істотно утруднили своєчасне подання позову. Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами, сам по собі факт запровадження воєнного стану в України не є підставою для поновлення процесуального строку.

22 квітня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду від позивача ТОВ «Євро-Реконструкція» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій останній вказував наступне.

ТОВ «Євро-Реконструкція» (історична назва Дарницька ТЕЦ-4) є найбільшим приватним виробником та постачальником тепла в столиці. Компанія забезпечує теплом споживачів Дарницького та Дніпровського районів Києва.

Товариство є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для споживачів встановленої зони теплопостачання Дніпровського та Дарницького районів міста Києва. Відповідна інформація розміщена на веб-сторінці Київської міської державної адміністрації за посиланням:htps://dz.ki.kvivcitv.gov.ua/content/vvkonavci-komunalnvh-poslug.html?PrintVersion.

Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку АДРЕСА_1 здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» (надалі - ТОВ «Євро-реконструкція»), на підставі ліцензії, яка була додана до позову.

Факт надання позивачем послуг з централізованого теплопостачання/постачання теплової енергії та постачання гарячої води, як теплопостачальною організацією до будинку АДРЕСА_1 підтверджується: переліком житлових будинків, в яких виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з 1 липня 2014 року є ТОВ «Євро-реконструкція», наданим Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією; нарядами на підключення/відключення опалення за адресою: АДРЕСА_1 ; звітними відомостями за спожите тепло та теплоносій за адресою: АДРЕСА_1 ; актом постановки на комерційний облік приладів теплової енергії, актами готовності вузла комерційного обліку до роботи в опалювальний період; актами комісії про встановлення непрацездатності вузла обліку теплової енергії від 22.11.2019, 27.10.2022 та 24.03.2024.

Крім того, факт приєднання споживача до умов індивідуального договору з постачання теплової енергії та постачання гарячої води до квартири АДРЕСА_1 підтверджується оплатами рахунків за отримані послуги.

Зазначає, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, а відповідно є споживачем комунальних послуг, які надаються до квартири та належним відповідачем по справі.

Право на неоплату вартості комунальних послуг не застосовується до постачання теплової енергії, що випливає з характеру наданої послуги, - послуга надається в будинок та нарахування здійснюються у залежності від опалювальної площі квартири незалежно від кількості фактичного проживаючих/зареєстрованих осіб. Навіть чи відсутність мешканців в квартирі, не має значення, житло та будинок опалюється.

Доказів того, що відповідач, до моменту подання позовної заяви до суду, звертався до ТОВ «Євро-Реконструкція» з повідомленням про перерахунок вартості наданих послуг на підставі індивідуальних показників засобу обліку чи про зміну кількості зареєстрованих чи фактично проживаючих осіб у квартирі, відповідачем не надано, відповідних заяв та заяв щодо документального оформлення не проживання в квартирі, як і самих доказів не проживання в квартирі, немає і в матеріалах справи.

Крім того, посилається на те, що взаємовідносини між ТОВ «Євро-реконструкція» та споживачами при наданні послуг з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води регулюються чинними на момент виникнення заборгованості нормативними актами, зокрема вимогами Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила) та умовами Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Договір), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, Правилами надання послуг з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, Правилами надання послуг з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182, Законом України №1875-IV від 24.06.2004 «Про житлово-комунальні послуги», Законом України № 2189-VII від 09.11.2017 «Про житлово-комунальні послуги», Законом України № 2119-VIII від 22.06.2017 «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», іншими нормативними документами у сфері надання комунальних послуг.

Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання і укладаються з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, були опубліковані на офіційному веб-сайті ТОВ «Євро-реконструкція» 13 жовтня 2021 року.

Разом з тим, вказує, що будинок АДРЕСА_1 обліковується як такий, що не обладнаний загальнобудинковим засобом обліку постачання гарячої води, та обладнаний загальнобудинковим засобом обліку постачання теплової енергії з 12.05.2009 року, заводський № 51537.

Квартира АДРЕСА_1 обліковується як така, що індивідуальним засобом обліку теплової енергії не обладнана. Нарахування за послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії проводиться: з 01.10.2016 року по 30.04.2020 року - згідно показників загальнобудинкового засобу обліку постачання теплової енергії пропорційно до опалювальної площі квартири; з 01.10.2020 року по 30.11.2022 року - у зв`язку з непрацездатністю загальнобудинкового засобу обліку постачання теплової енергії по нормі споживання пропорційно до опалювальної площі квартири; - з 01.12.2022 року по 30.04.2024 року - згідно показників загальнобудинкового засобу обліку постачання теплової енергії пропорційно до опалювальної площі квартири.

Нарахування за послугу з централізованого постачання гарячої води здійснюється по

нормі споживання на 1 особу.

Щодо тверджень відповідача про надання позивачем послуг неналежної якості, позивач зазначає, що на підтвердження своїх доводів відповідачем не надано акт-претензію, щодо якості послуг, наданих ТОВ «Євро-реконструкція» до квартири АДРЕСА_1 та в матеріалах справи такий документ відсутній. Доказів того, що акт-претензію було направлено до ТОВ «Євро-реконструкція» для розгляду, відповідачем не надано.

Зазначає, що необґрунтованим та безпідставним є твердження відповідача про неправильно враховану опалювальну площу квартири, оскільки сам відповідач як споживач комунальних послуг та власник квартири не звертався до позивача щодо уточнення опалювальної площі квартири протягом спірного періоду.

Щодо посилань відповідача про нарахування 3% річних та інфляційних втрат в період дії карантинних обмежень та в період дії воєнного стану, звертає увагу на те, що згідно доданих до позовної заяви розрахунків заборгованості, нарахування 3% річних та інфляційної складової боргу здійснюється лише на ту заборгованість, яка виникла до введення на території України правового режиму воєнного стану.

Таким чином, нарахування до заборгованості за комунальні послуги та стягнення 3% річних та інфляційної складової боргу, що передбачено ст. 625 ЦК України, в період карантинних обмежень є правомірним та законним, виходячи з того, що 3% річних та інфляційні втрати не є неустойкою (штрафом, пенею), а входять до складу грошового зобов?язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов?язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати

кредиторові.

Крім того, з урахуванням заяви відповідача про застосування судом наслідків спливу строків позовної давності, позивач надає суду деталізований розрахунок суми боргу за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та деталізований розрахунок у формі бухгалтерської довідки за послугу з гарячого водопостачання/постачання гарячої води за період з 12 березня 2017 року по 31 липня 2024 року, з урахуванням п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Вказані розрахунки містять відомості про те, яким чином позивач визначив щомісячну суму заборгованості (які тарифи ним застосовувались, яка кількість спожитої води та теплової енергії враховувалась, опалювальну площу кватири, з чого позивач виходив, визначаючи саме такий розмір щомісячних споживань води та теплової енергії відповідачем (кількість зареєстрованих осіб, покази лічильників тощо).

Борг у період з 01 листопада 2021 року по 31 липня 2024 року за абонентське обслуговування є таким, що нарахований в межах строку позовної давності. Заборгованість відповідача з урахуванням зробленої ним заяви про застосування судом наслідків спливу строків позовної давності до заявлених вимог, за період з 12 березня 2017 року по 31 липня 2024 року становить: заборгованість за надані послуги з централізованого опалення 26 894,16 грн.; заборгованість за надані послуги з гарячого водопостачання 16 937,66 грн. ; заборгованість за абонентське обслуговування 1 578,77 грн.; інфляційна складова боргу за централізоване опалення становить 4 067,00 грн., за послуги з гарячого водопостачання 2 741,77 грн., за абонентське обслуговування 10,99 грн., а разом складає 6 819,76 грн.; - розмір 3% річних з простроченої суми відповідно до розрахунку ціни вимоги за централізоване опалення становить 1 106,82 грн., за послуги з гарячого водопостачання 791,72 грн., за абонентське обслуговування 0,85 грн., а разом становить 1 899,39 грн.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року № 198, що підтверджується Переліком житлових будинків, в яких виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з 01 липня 2014 року є ТОВ «Євро-Реконструкція», затвердженим Дніпровською районною у місті Києві державною адміністрацією.

Пунктом 3.3 Статуту ТОВ "Євро-Реконструкція", передбачено, що основними видами господарської діяльності є діяльність з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідач ОСОБА_1 як сласник приміщення є споживачем послуг, з жовтня 2016 року своєчасно не вносив плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та з серпня 2016 року за послуги з постачання гарячої води, а також з листопада 2021 року не вносив абонентську плату.

Згідно розрахунку суми боргу, наданого ТОВ «Євро-Реконструкція» станом на 31 липня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 45 410,59 грн., з яких: 26 894,16 грн. - сума боргу за спожиті послуги з централізованого опалення, 16 937,66 грн. - сума боргу за спожиті послуги з постачання гарячої води, 1 578,77 грн. - заборгованість за абонентською платою. Розрахунок заборгованості здійснено за період з 12 березня 2017 року по 31 липня 2024 року, з урахуванням заяви про застосування строку позовної давності.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності на підставі свідоцтва про спадщину за законом ОСОБА_1 .

Розгляд справи здійснено судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Задовольняючи позов ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що позивач довів наявність договірних зобов`язань відповідача по оплаті наданих позивачем комунальних послуг, відповідно до умов договору приєднання та за встановленими тарифами. Відповідач послуги отримав і не оплатив їх у повному розмірі, має заборгованість в оплаті.

Відповідач не довів наявності підстав для звільнення від обов`язку сплатити за надані комунальні послуги, чи для зменшення їх вартості, чи факту ненадання таких послуг, чи факту більшої оплати вказаних комунальних послуг, і не оспорив розміру наявної заборгованості. Тому суд дійшов висновку, що позивач має право вимагати від відповідача - споживача послуг - їх оплати у повному обсязі за встановленими тарифами і розцінками, а відповідач, як сторона, що послуги отримала, але не виконала свої зобов`язання, допустила прострочення в оплаті, - зобов`язана сплатити позивачу за надані ним послуги, що є підставою для стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення, а також абонентської плати.

Відповідачем ОСОБА_1 порушено умови та строки виконання основного зобов`язання за договірними правовідносинами, вимога позивача про стягнення з відповідача втрат від інфляції, а також 3 % річних від простроченої суми заборгованості підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За приписами пунктів 37-39 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 року, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату за спожиту послугу щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

Крім того, в статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» законодавець визначив, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

За приписами Закону України «Про захист прав споживачів» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Виходячи з положень п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з постачання теплової енергії за своїм функціональним призначенням належать до житлово-комунальних послуг.

Згідно п.п. 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Вищенаведене також кореспондується із вимогами Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 року №690.

Отже, особа, яка є споживачем послуг з постачання гарячого водопостачання, зобов`язана сплачувати надані їй такі послуги вчасно.

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності на підставі свідоцтва про спадщину за законом ОСОБА_1 .

Відповідно до частини сьомої статті 26 Закону України № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» № 103 (4503) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення до відповідних житлово-експлуатаційних організацій або до ТОВ «Євро-Реконструкція». Проект договору про надання ТОВ «Євро-Реконструкція» послуг централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511).

Позивач зазначає, що договір про надання послуг, який був передбачений чинними нормативно правовими актами, на момент виникнення заборгованості між відповідачами та позивачем не було укладено, а також заява-приєднання до умов індивідуального типового договору споживачами послуг до ТОВ «Євро-Реконструкція» не надавалася.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц міститься правовий висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Таким чином, як встановлено судом та підтверджується наявними у справі доказами, відповідач ОСОБА_1 з жовтня 2016 року не вносив плату за отримані послуги постачання теплової енергії, з серпня 2016 року за послуги з гарячого водопостачання та з листопада 2021 року за абонентське обслуговування, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 01 серпня 2024 року в розмірі 48 131 грн. 80 коп. (теплова енергія 28 703 грн. 83 коп., гаряча вода 17 849 грн. 20 коп., абонентська плата 1 578 грн. 77 коп.), на підтвердження чого надано розрахунки сум заборгованості.

З огляду на вище викладене, колегія суддів вважає правильними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції відносно того, що розмір заборгованості відповідача за отримані, проте не сплачені житлово комунальні послуги підтверджено належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не взято до уваги посилання відповідача щодо іншого фактичного місця проживання та реєстрації відповідача з 1990 року по теперішній час, які засвідчують, що відповідач хоча і є власником квартири, але не зареєстрований і фактично не проживає у квартирі АДРЕСА_1 . Отже відповідач у вказані вище оскаржувані періоди ніяк не міг отримувати та споживати послуги позивача, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину серії та номер 2-736, виданого 30 квітня 2008 року, не звертався до ТОВ «Євро-реконструкція» щодо документального оформлення не проживання в квартирі.

Відповідно до положень законодавства України та усталеної судової практики, відповідне документальне оформлення не проживання в квартирі обов`язково здійснюється безпосередньо перед виконавцями комунальних послуг, а зменшення вартості послуг можливе лише з часу звернення.

Звернень щодо уточнення фактичної кількості зареєстрованих/фактично проживаючих осіб у квартирі до ТОВ «Євро-реконструкція» від відповідача не надходило, відповідних заяв та заяв щодо документального оформлення не проживання в квартирі, немає і в матеріалах справи.

Нарахування коштів за спожиті комунальні послуги протягом спірного періоду здійснювалось на підставі показників встановлених приладів обліку, правових підстав для звільнення ОСОБА_1 від оплати за житлово-комунальні послуги у спірний період не вбачається.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що з жовтня 2016 року по грудень 2019 року, з листопада 2019 року по листопад 2022 року був відсутній вузол комерційного обліку, який згідно з рішенням суду першої інстанції будинок АДРЕСА_1 обліковується, як такий, що не обладнаний загальнобудинковим засобом обліку постачання гарячої води та обладнаний загальнобудинковим засобом обліку теплової енергії з 12 травня 2019 року, № 51537 , які також підтверджують не виконання своїх зобов`язань ТОВ «Євро-Реконструкція» з метою отримання неправомірної вигоди шляхом нарахування оплати за вказану послугу за м2, а не за гКал, навмисно порушуючи норми чинного законодавства, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, виходячи з наступного.

Будинок АДРЕСА_1 обліковується як такий, що не обладнаний загальнобудинковим засобом обліку постачання гарячої води, та обладнаний загальнобудинковим засобом обліку постачання теплової енергії з 12.05.2009 року, заводський № 51537.

Квартира АДРЕСА_1 обліковується як така, що індивідуальним засобом обліку теплової енергії не обладнана. Нарахування за послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії проводиться: з 01.10.2016 року по 30.04.2020 року - згідно показників загальнобудинкового засобу обліку постачання теплової енергії пропорційно до опалювальної площі квартири; з 01.10.2020 року по 30.11.2022 року - у зв`язку з непрацездатністю загальнобудинкового засобу обліку постачання теплової енергії по нормі споживання пропорційно до опалювальної площі квартири; - з 01.12.2022 року по 30.04.2024 року - згідно показників загальнобудинкового засобу обліку постачання теплової енергії пропорційно до опалювальної площі квартири.

Нарахування за послугу з централізованого постачання гарячої води здійснюється по нормі споживання на 1 особу.

Розрахунок спожитої теплової енергії здійснюється на підставі Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні (КТМ 204 Україна 244-94); Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України № 315 від 22.11.2018 Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг.

З листопада 2021 року по особових рахунках споживачів також нараховуються витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (ФГВ). Відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315, в кожному розрахунковому періоді визначається обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання.

Відповідний обсяг теплової енергії визначається з урахуванням місця приготування гарячої води (у будинку або поза його межами) та наявності циркуляції та визначається як відповідна частка від обсягу теплової енергії використаної на приготування гарячої води:

за умови наявності циркуляції - 20 % ;

при непрацюючій циркуляції - 10 %.

Відповідно, усі споживачі, в тому числі й ті, що тимчасово не користуються послугою з постачання гарячої води або встановили індивідуальні водопідігрівачі, щомісячно здійснюють оплату за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання

Нарахування плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання здійснюється за тарифом на послугу з постачання теплової енергії, з урахуванням визначеного обсягу відповідно до Методики розподілу.

За умови наявності будинкового вузла комерційного обліку теплової енергії використаної для надання послуги з постачання гарячої води, обсяг теплової енергії витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання визначається з урахуванням показань вузла комерційного обліку та фактичного обсягу спожитої гарячої води мешканцями будинку.

Обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання визначається в одиницях виміру (Гкал) та розподіляється між усіма споживачами будівлі пропорційно. При цьому при розподілі не враховується фактичне споживання гарячої води в одиницях виміру (куб м) у приміщенні споживача.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції порушив ряд норм чинного законодавства, також що були впроваджені під час коронавірусної хвороби (СОVІD-19) в Україні, військового стану, а також проігнорував судові прецеденти щодо нарахування 3% річних та інфляційну складову боргу, оскільки під час карантину штрафні санкції не нараховуються в силу імперативної вказівки Закону України №530-ІХ, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки судом першої інстанції ухвалено рішення з урахуванням продовження строку позовної давності, та того, що карантин був введений 12 березня 2020 року, тобто на користь позивача з відповідача підлягають стягненню платежі з 12 березня 2017 року по 31 липня 2024 року за послуги з централізованого теплопостачання у розмірі 26 894 грн. 16 коп. та за послуги із постачання гарячої води у розмірі 16 937 грн. 66 коп., заборгованість за абонентською платою за період з листопада 2021 року по 31 липня 2024 року у розмірі 1 578 грн. 77 коп. на загальну суму 45 410 грн. 59 коп.

Щодо нарахування 3% річних та інфляційну складову боргу, оскільки під час карантину штрафні санкції не нараховуються в силу імперативної вказівки Закону України №530-ІХ, слід зазначити наступне.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника (постанова Верховного Суду від 06 червня 2021 року у справі №6-49цс12, від 24 жовтня 2011 року у справі №6-38цс11).

У постанові Верховного Суду від 05 липня 2019 року по справі №905/600/18 зазначена правова позиція, відповідно до якої, інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційних скарг та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. 255, 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та не може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий Судді: