УХВАЛА

01 липня 2025 року

м. Київ

справа № 757/46992/23-ц

провадження № 61-7900ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про компенсацію невиплаченої заробітної плати шляхом відшкодування з держави майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року у задоволенніпозову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 червня 2025 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року змінено, викладено мотивувальну частину рішення у редакції цієї постанови.

25 червня 2025 року до Верховного Суду через відділ «Прийом громадян» ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, в якій просить рішення суду першої та постанову суду апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позов.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Разом з тим, у касаційній скарзі ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на те, що позов пов`язаний з невиплаченою заробітною платою.

Відповідно до пункту 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Із змісту оскаржуваних судових рішень не вбачається, що спір у цій справі пов`язаний із стягнення заробітної плати, поновлення на роботі.

Спір стосується не стягнення заробітної плати з роботодавця, а відшкодування майнової та моральної шкоди з держави, тому заявникові за подання касаційної скарги до Верховного Суду необхідно сплатити судовий збір.

Крім того, заявником не зазначено підстав для звільнення від сплати судового збору з посиланням на скрутний майновий стан, відповідно до статті 136 ЦПК України.

Таким чином, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Відмова у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 073,60 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 13 420,00 грн).

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру (визнання Держави Україна відповідальною за борги ліквідованого КП «Джерело», визнання Держави Україна відповідальною за компенсацію матеріальної та моральної шкоди на користь ОСОБА_1 , що спричинена протиправними діями КП «Джерело»), яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

У підпункті 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру (відшкодування майнової та моральної шкоди), яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми, таким чином ((1 073,60*2)+13 420,00)*200%= 31 134,40 грн).

Отже, ураховуючи характер спору заявникові необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 31 134,40 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУКу Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати докази про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 червня 2025 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 для усунення недоліків касаційної скарги строк тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б. І. Гулько