УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року місто Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Скрипнік Л,А., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на її утримання з ОСОБА_2 ,-

встановив:

ОСОБА_1 24 липня 2025 року звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на її утримання з ОСОБА_2 .

У видачі судового наказу має бути відмовлено, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 4 частини 1 статті 161ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

Особа, якій виповнилось 14 років, може сама звернутись до суду із заявою, зокрема про стягнення аліментів.

Відповідного до чинного законодавства, дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Зокрема, це передбачено ч. 2 ст. 152 Сімейного кодексу України.

Згідно з положеннями ч. 4 цієї ж статті, оскільки заявник досяг 14-річного віку, він має право звертатися безпосередньо до суду для захисту від неналежного виконання матір`ю своїх обов`язків щодо нього , а ч. 2 ст. 47 Цивільного процесуального кодексу України наділяє її цивільною процесуальною дієздатністю у цих правовідносинах.

Разом з тим, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, котрій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі поданих до заяви документів видає судовий наказ, що є особливою формою судового рішення та видається лише за умови безспірності вимог.

Із матеріалів справи відомо, що ОСОБА_1 проживає разом зі своєю бабусею ,матір зі слів заявника знаходить за кордоном , однак ніяких фактів на підтвердження цього не надано , стосовно батька ніякої інформації не надали .

04.08.2025 року судом зроблено запит до ЄДДР про зареєстроване місце проживання боржника.

04.08.2025 року судом отримано відповідь з ЄДДР про зареєстроване місце проживання боржника № 1633830 з якого встановлено , що боржник зареєстрований за однією адресою разом з заявником. Також з матеріалів справи неможливо встановити що боржник позбавлений батьківських прав стосовно заявника .

З огляду на ці обставини, стягнення з неї аліментів на користь сина у наказовому провадженні неможливе, оскільки в такому випадку заявник зобов`язаний довести суду факт неналежного виконання матір`ю батьківських обов`язків щодо його утримання . Таке право ним може бути реалізоване в порядку позовного провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

За таких обставин, враховуючи те, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 160, 163, 165ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на її утримання з ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявнику , що він має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її підписання суддею, до Херсонського Апеляційного суду.

Суддя Л.А.Скрипнік