Справа № 302/698/25
Провадження № 2/302/325/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.07.2025 селище Міжгір`я
Міжгірський районний суд Закарпатської області
в особі головуючого судді Кривка В. П.,
з участю секретарка судового засідання Липей В.В.,
без участі сторін та їх представників,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рішко С.І., до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивачки
29.05.2025 року в інтересах ОСОБА_1 до суду звернувся її представник-адвокат Рішко С.І. з позовом про визнання за позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1919 р.н. Цей позов вмотивовано таким.
Позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Майдан Міжгірського району Закарпатської області, її батьками були ОСОБА_3 , 1909 р.н., та ОСОБА_4 , 1919 р.н., шлюб між якими було зареєстровано у 1966 році в результаті чого дружина змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». Позивачка є єдиною дитиною у сім`ї. Оскільки батьки уклали шлюб після народження ОСОБА_1 , то у актовому записі про її народження прізвище матері було записано як « ОСОБА_5 », тобто дівоче прізвище матері. При цьому ім`я по батькові матері помилково було записано як « ОСОБА_7 » замість правильного « ОСОБА_8 ». Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03.12.2024 року у справі №302/1590/24 встановлено факт родинних відносин між фізичними особами, а саме встановлено, що ОСОБА_2 , 1919 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Майдан Міжгірського району Закарпатської області, була матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки села Майдан Міжгірського району Закарпатської області, актовий запис про народження за №10 якої було зроблено 27.01.1952 року в с. Майдан Міжгірського району Закарпатської області. Рішення суду набрало законної сили 03.01.2025 року. Батько позивачки, ОСОБА_3 , 1909 р.н., помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . За життя мати позивачки, ОСОБА_4 , набула у власність, зокрема: будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , земельні ділянки загальною площею 0,5048 га, розташовані в с. Майдан. Мати позивачки, ОСОБА_2 , 1919 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно довідки старости Майданського старостинського округу Міжгірської селищної ради від 05.07.2024 року №347 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1919 р.н., була постійною мешканкою в АДРЕСА_1 , де разом з нею на день її смерті проживали і були прописані: ОСОБА_10 , 1975 р.н., - онука померлої (донька ОСОБА_1 ); ОСОБА_11 , 1997 р.н., - правнучка померлої (внучка позивачки). 27 лютого 2025 року в інтересах ОСОБА_1 її представник звернувся до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю.М. із заявою про відкриття спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1919 р.н., та видачу свідоцтв про право на спадщину до належного померлій майна. Цього ж дня приватним нотаріусом було зареєстровано спадкову справу №33/2025 (реєстраційний номер у Спадковому реєстрі 73721404). Як свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстрі №80267530 від 27.02.2025 року, на випадок смерті ОСОБА_2 заповітів не залишала. Як було встановлено нотаріусом Маркович К.В. прийняла спадщину до майна померлої ОСОБА_2 як спадкоємець за законом шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався, рішення суду щодо продовження строку для прийняття спадщини за майном померлої ОСОБА_2 до приватного нотаріуса не надходили. На замовлення ОСОБА_1 сертифікованим інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_12 була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення(відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок, належали померлій ОСОБА_2 згідно Держакту №025785. У травні 2025 року у Державному земельному кадастрі було зареєстровано земельні ділянки на підставі цієї технічної документації. З метою проведення державної реєстрації права власності на спадковий будинок за померлою ОСОБА_2 в інтересах позивачки її представник звернувся до державного реєстратора Міжгірської селищної ради Закарпатської області із відповідною заявою. Однак у проведенні реєстрації ОСОБА_1 було відмовлено про причині відсутності у спадкоємця оригіналу свідоцтва про право власності на спадковий будинок, виданого на ім`я ОСОБА_2 , а також наявності інформації від КП «Міжгірське БТІ Міжгірської селищної ради» про те, що право власності на спадковий будинок вже було зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Майданської селищної ради від 14.05.1981 року №28, про що 23.05.1981 року було зроблено відповідний запис у реєстрову книгу №2 за реєстровим номером 328. Як наслідок, приватний нотаріус Дунаєв Ю.М., з посиланням на норми Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 року №296/5, відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок по причині відсутності у спадковій справі та у спадкоємця правовстановлюючих документів на цей будинок і відсутності інформації в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо спадкового будинку. Вищевказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.
Винесені в справі процесуальні рішення
Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 02.06.2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Позиції сторін за змістом процесуальних заяв
Позивачка та її представник Рішко С.І. на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явилися, однак останній подав суду заяву про розгляд справи за його та позивачки відсутності з позицією підтримки позову.
Відповідач Міжгірська селищна рада Хустського району Закарпатської області в особі представниці на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явилася, проте подала суду заяву, в якій зазначила, що просить справу розглянути без участі представника селищної ради, Міжгірська селищна рада заперечень щодо позову не має, як і додаткових доказів та клопотань.
Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов ОСОБА_1 задовольнити, виходячи з такого.
Встановлені судом обставини
Згідно з довідкою Майданського старостинського округу Міжгірської селищної ради від 05.07.2024 року №347 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1919 р.н., була постійною мешканкою в АДРЕСА_1 , де разом з нею на день її смерті проживали і були прописані: ОСОБА_10 , 1975 р.н., - онука померлої; ОСОБА_11 , 1997 р.н., - правнучка померлої.
Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №80268344 від 27.02.2025 року 27.02.2025 року приватним нотаріусом Хустського РНО Дунаєв Ю.М. зареєстровано спадкову справу №73721404 (номер у нотаріуса №33/2025) до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1919 р.н.
Згідно з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №80267530 від 27.02.2025 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіту не залишила.
Згідно з довідкою про коло спадкоємців приватного нотаріуса Хустського РНО Дунаєв Ю.М. від 22.05.2025 року №137/01-16 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є спадкоємицею, яка прийняла спадщину за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1919 р.н., відповідно до матеріалів спадкової справи №33/2025.
Згідно з довідкою, яка видана Майданським старостинським округом Міжгірської селищної ради №428 від 22.10.2024 року, ОСОБА_1 , мешканка АДРЕСА_2 , проводила поховання матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до виписки з погосподарської книги №343, видана 05.07.2024 року Майданським старостинським округом Міжгірської селищної ради, згідно з погосподарською книгою №1 за 1996-2000 роки ОСОБА_2 , 1919 р.н., була власницею житлового будинку за АДРЕСА_1 , який побудований орієнтовно у 1953 році. Земельна ділянка площею 0,07 га, на якій розміщений цей житловий будинок приватизована. ОСОБА_2 видавалося свідоцтво на право власності на цей будинок.
Згідно з довідкою КП «Міжгірське БТІ» Міжгірської селищної ради від 31.10.2024 року №37 станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок за АДРЕСА_3 , було зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Майданської селищної ради народних депутатів від 14.05.1981 року №28, про що 23.05.1981 року було зроблено відповідний запис у реєстрову книгу №2 за реєстровим номером 328.
Згідно з довідкою №348 від 05.07.2024 року Майданського старостинського округу Міжгірської селищної ради в результаті перенумерації житлових будинку в с.Майдан Хустського району Закарпатської області адреса житлового будинку АДРЕСА_4 , змінена на АДРЕСА_1 .
Згідно з технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого 17.07.2024 року ФОП ОСОБА_13 та зареєстрованого в реєстрі за №ТІ01:7039-0939-3301-6864, житловий будинок, який розташований у АДРЕСА_1 , був побудований у 1953 році, поруч з ним розташований сарай. Згідно з експлікацією приміщень будинку садибного типу АДРЕСА_1 , загальна площа будинку складає 39,66 м2, з неї житлова 13,15 м2, допоміжна 26,51 м2; будинок складається з таких приміщень : коридору 7,40 м2, кладової 7,40 м2, житлової кімнати 13,15 м2; кухні 11,71 м2.
Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №025785 від 15.02.1996 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №71, ОСОБА_2 , мешканці АДРЕСА_2 , на підставі рішення 6 сесії Майданської сільради народних депутатів 22 скликання від 19.04.1995 року передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,5048 га в межах згідно з планом на території Майданської сільради народних депутатів з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства.
Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін
Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч.ч.1, 2 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.
Згідно з ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.
Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.
Згідно з ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моментувідкриття спадщини.
Згідно з ст.560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті 534, 553, 555 цього Кодексу).
Мати позивачки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На випадок своєї смерті померла заповіту не залишила. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є спадкоємицею, яка прийняла спадщину за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1919 р.н., відповідно до матеріалів спадкової справи №33/2025. За життя мати позивачки набула у власність, зокрема будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , однак позивачка не може реалізувати своє спадкове право та зареєструвати право власності на цей житловий будинок, у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючого документа.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
При цьому, законодавство не обмежує право спадкоємців на оформлення свідоцтва певними строками. Спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право звернутися із заявою про одержання свідоцтва у будь-який час після прийняття спадщини. Оформлення свідоцтва є правом, а не обов`язком спадкоємців. Факт неоформлення спадкових прав не тягне за собою втрату права на спадкове майно, якщо воно було прийнято у встановлений законом строк і встановленим законом способом, а лише обмежує його право на розпорядження спадщиною.
За вищенаведених обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення в повному обсязі, при цьому визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

Розподіл судових витрат
Суд враховує те, що позивачкою сплачений судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп та ту обставину, що відповідач визнав позов до розгляду справи по суті.
Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи вищенаведене, позивачці слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, що становить грошову суму 605 грн 60 коп.
Керуючись ст.ст. 200, 206, 263-265, 273 ЦПК України, суд,
Визнання позову відповідачем прийняти.
Позов задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1919 р.н.
Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, що становить суму 605 грн 60 коп.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Рішення складено 04.07.2025.

Суддя В. П. Кривка