Справа № 761/4112/25
Провадження № 2/761/5033/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Харечко О.В.,

за участі:

представника позивача: ОСОБА_3

представника відповідачки: Синиченка О.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Синиченка Олексія Юрійовича про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за розпискою, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вказана цивільна справа.

У підготовчому засіданні представником відповідача було подано до суду заяву про зупинення провадження у даній справі, до набрання законної сили вироку суду по кримінальному провадженні №0000582 від 11 квітня 2025р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Подану заяву було мотивовано тим, що вказане кримінальне провадження було відкрито за заявою відповідача, а саме: відповідач зазначила, що грошові кошти у позивача вона не отримувала, а розписку вона написала під впливом обману, а отже, питання стягнення суми коштів за борговою розпискою не може бути вирішене судом у цій справі до ухвалення кінцевого рішення у вищезгаданому кримінальному провадженні. Стороною відповідача зазначено, що слідство наразі триває, обвинувального акту на розгляд до суду не передано.

В підготовчому засіданні представник позивача заперечував щодо задоволення вказаної заяви.

В підготовчому засіданні представник відповідача підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Суд, заслухавши доводи сторони відповідача та позивача дослідивши подану заяву, дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтями 251-252 ЦПК України передбачено підстави за яких суд зобов`язаний або може зупинити провадження у справі. Зокрема, у зв`язку з неможливістю розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства (п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК). А також на час перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду (п. 10. ч. 1 ст. 252 ЦПК).

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997р. №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Положеннями ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачено ряд підстав для зупинення провадження, який є вичерпним.

Пунктом 6 ч. 1 вищевказаної статті передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, -до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Із огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у іншій справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для цієї справи.

Такий висновок викладений, зокрема в постановах Верховного Суду від 03 травня 2018 року в справі №752/9802/17, від 07 листопада 2018р. в справі №501/793/16-ц.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022р. викладено висновок про те, що метою зупинення провадження у справі, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як на підставу зупинення провадження у даній справі, представник відповідача вказує на те, що стороною відповідача були подані заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Наразі відкрито кримінальне провадження №0000582 від 11 квітня 2025р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Кримінальний процесуальний кодекс України визначає досудове розслідування як стадію кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Окрім того, досудове розслідування - діяльність компетентних правоохоронних органів, що полягає у збиранні, дослідженні, оцінці, перевірці та використанні доказів з метою попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, та закінчується винесенням правозастосовного акту за її наслідками.

Станом на дату подання вказаної заяви, як і станом на час розгляду її судом, обвинувального акту на розгляд до суду не передано.

Таким чином, вищезгадане кримінальне провадження не є справою, що розглядається в порядку кримінального судочинства у розумінні п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Між тим, Верховний Суд постанові від 27 вересня 2023р. по справі №588/1156/21 зазначив, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі. Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Відтак, в даному випадку, відсутня така обов`язкова передумова для зупинення провадження у справі як об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконливого висновку, що матеріали зазначеної справи дозволяють у повній мірі встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Також задоволення клопотання представника відповідача не сприятиме процесуальній економії, ефективному використанню процесуальних засобів для відновлення порушених прав.

При цьому, суд звертає увагу, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 березня 2019р. у справі №910/5425/18 та від 20 червня 2019р. в справі №910/12694/18.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви сторони відповідача про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 200, 251, 260, 353-354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Синиченка Олексія Юрійовича про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за розпискою - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Повний текст ухвали суду складено 09 липня 2025р.

Суддя: