Справа № 462/2088/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Мельник А.-В.П.

з участю позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 , відповідачки ОСОБА_3 , представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Львівської міської ради про визнання права власності на частину квартири у порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, зміниши у в подальшому предмет позову та просить: визнати за нею право власності на 1/3 частку квартири загальною площею 52,20 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі і комори у підвалі площею 2,0 кв.м у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 та її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . ЇЇ батьки ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак продовжили проживати однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , хоча батько був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .29.11.1996 року Виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів видано свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Свідоцтвом посвідчено, що квартира належить на праві спільної сумісної власності їй - ОСОБА_6 та її батькам ОСОБА_3 і ОСОБА_5 . ЇЇ батько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона постійно проживала із батьком, в тому числі і на час відкриття спадщини, про відмову від якої не заявляла, відтак вважається такою, що фактично прийняла спадщину. 11.02.2025 вона звернулася до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу для оформлення права на прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, зазначивши про відсутність беззаперечного підтвердження спільного проживання спадкодавця зі спадкоємцем, зокрема вказано на різне зареєстроване місце проживання її та батька. Відтак, вона не може здійснити своє право на спадкування за законом, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 22 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду занесеною у протокол судового засідання від 13 червня 2025 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка позивачка ОСОБА_1 суду показала, що вона та її батьки у 1996 року оформили право спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . У 2009 році вона вийшла заміж та змінила прізвище з ОСОБА_7 на прізвище чоловіка ОСОБА_8 . З 2009 по 2013 роки вона проживала у батьків чоловіка. Проте у 2013 році вони з чоловіком розірвали шлюб та вона повернулась проживати у квартиру до своїх батьків, де і проживає по теперішній час. Зазначила, що батько був зареєстрований у АДРЕСА_2 , однак постійно проживав у квартирі у АДРЕСА_1 . Окрім цього, повідомила суду, що її батько мав оформлену декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, де вказав місце проживання: АДРЕСА_1 , а також отримував вакцинацію у цьому ж медичному закладі КНП «5-а міська клінічна поліклініка м. Львова». ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер, і його похованням займались вона з матір`ю.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав аналогічно викладеним у ньому, просив такий задовольнити.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка відповідачка ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнала та суду показала, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності їй, її доньці ОСОБА_6 та ОСОБА_5 19.05.1993 вони з чоловіком ОСОБА_5 розлучились. Повідомила, що її чоловік ОСОБА_5 стояв на черзі для отримання житла, а тому знявся з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрував нове місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , однак постійно проживав у квартирі АДРЕСА_1 , де і ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Їхня донька у 2009 році вийшла заміж та переїхала проживати до батьків чоловіка. Однак, у 2013 році донька з чоловіком розлучились і повернулась проживати у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , де і проживає по теперішній час.

Представник відповідача Львівської міської ради щодо задоволення позову поклався на думку суду.

Заслухавши надані суду пояснення, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство відповідно до ст. 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1299 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, але для цього необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 та її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 /а.с.11/.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 /а.с.19/.

Відповідно до свідоцтва № НОМЕР_1 від 29.11.1996, виданого виконкомом Львівської міської ради народних депутатів, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та членам її сім`я ОСОБА_3 і ОСОБА_5 /а.с.13/.

З довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №151/10 від 31.10.2024 вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.18/.

Окрім цього, як вбачається із декларації №0001-АХ95-МК00 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, ОСОБА_5 отримував медичну допомогу у КНП «5-та міська клінічна поліклініка м. Львова», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та вказав свою адресу місця фактичного проживання: АДРЕСА_1 /а.с.16/.

В судовому засіданні позивачка та відповідачка ОСОБА_3 , будучи допитаними в якості свідків ствердили, що ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини у квартирі за адроесою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_5 постійно проживав однією сім`ю із своєю донькою ОСОБА_1 та колишньою дружиною ОСОБА_3 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, та що ОСОБА_1 не заявляла про відмову від спадщини, а відтак вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Згідно із листом приватного нотаріуса Камінського Ю.І. «Про необхідність продовження строку для прийняття спадщини у судовому порядку», спадщина після смерті ОСОБА_5 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже шестимісячний строк для прийняття спадщини закінчився 05.10.2023. З поданих ОСОБА_6 документів вбачається, що адреси реєстрації місць проживання є різні, померлий ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 звернулась 11.02.2025, тобто після спливу шестимісячного строку, призначеного для прийняття спадщини. Фактів, які б беззаперечно підтверджували спільне проживання разом з померлим надано не було /а.с.20/.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Із наведеного вбачається, що співвласникам квартири АДРЕСА_4 належало по 1/3 ідеальній частці кожному, в тому числі і ОСОБА_5 , на частку якого відкрилася спадщина після його смерті.

Отже, судом беззаперечно встановлено, що позивачка є спадкоємем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 , до складу спадкового майна входить 1/3 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Іншого шляху, ніж визнання права власності на частку даної квартири у судовому порядку, у позивача немає.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5ст.81 ЦПК України).

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи із вищенаведеного та враховуючи, що ОСОБА_1 , як дочка ОСОБА_5 і як спадкоємець за законом першої черги, яка постійно проживала разом зі спадокодавцем на час відкриття спадщини, має право на спадщину після смерті батька, зокрема на належну тому 1/3 частку вказаної квартири, якою вона продовжує користуватися і після смерті спадкодавця, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за позивачкою право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 52,20 м2, з закріпленою за квартирою коморою в підвалі площею 2,0 м2, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 .

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.12, 89, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Львівської міської ради про визнання права власності на частину квартири у порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 52,20 м2, з закріпленою за квартирою коморою в підвалі площею 2,0 м2, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03 липня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Львівська міська рада, знаходиться за адресою: м.Львів, пл.Ринок, 1.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: