Провадження № 22-ц/812/1010/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 червня 2025 року м. Миколаїв

справа № 484/1078/25

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тищук Н.О.,

суддів: Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Біляєвою В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь агро Інвест»

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, ухвалене 31 березня 2025 року суддею Паньковим Д.А. в приміщенні цього ж суду, (повний текст рішення складено 01 квітня 2025 року), у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест»

про стягнення заборгованості за договором оренди,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Південь Агро Інвест» з указаними вище позовними вимогами.

Позивач зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_2 , якій за життя на праві приватної власності належали земельні ділянки, розташовані в межах території Синюхино-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: кадастровий номер - :06:000:0677, площею 4,8977 га; - кадастровий номер - :01:000:0257, площею 0,7694 га; - кадастровий номер - :06:000:0338, площею 0,3826 га; кадастровий номер - :01:000:1006, площею 0,0125 га.

Земельні ділянки перебували в оренді ТОВ «Південь Агро Інвест» за договором від 15 березня 2018 року. Строк дії договору - до 31.12.2026 року.

Розмір орендної плати за договором складає 12,37 % нормативно грошової оцінки земельних ділянок, що за рік оренди складає: за земельною ділянкою площею 4,8977 га - 18 092,88 грн; площею 0,7694 га - 2 840,95 грн; площею 0,3826 га - 1 403,12 грн; площею 0,0125 га - 36,92 грн.

Також пунктом 4.3. Договору оренди визначено додаткові послуги за рахунок підприємства, зокрема матеріальна допомога в зв`язку зі смертю орендодавця у розмірі 1 000 грн.

Пунктом 4.4. Договору оренди передбачено обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексації. Коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати нарахування.

Пунктом 4.7. Договору оренди встановлено, що несплата орендної плати у визначені договором строки, тягне за собою нарахування пені у розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Позивач успадкував вказані земельні ділянки відповідно до Свідоцтв про право на спадщину за законом від 07.02.2023 року, у зв`язку з цим до нього перейшли всі права та обов`язки попереднього власника.

Починаючи з лютого 2023 року позивач неодноразово звертався до ТОВ «Південь Агро Інвест» з вимогою про виплату орендної плати, однак усі його заяви були проігноровані.

Посилаючись на несплату орендної плати станом на день звернення до суду, позивач просив стягнути з ТОВ «Південь Агро Інвест» 146 547,17 грн, з яких: 67 121,61 грн орендної плати за 2022-2024 роки, 36 290,42 грн пені, 39 152,37 грн інфляційних втрат, 2 982,77 грн - 3% річних та 1 000 грн визначених договором додаткових послуг.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 березня 2025 року позов задоволено у повному обсязі, з ТОВ «Південь Агро Інвест» на користь ОСОБА_1 стягнуто 146 547, 17 грн та 15 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеністю систематичної несплати орендної плати у 2022-2024 роках та наявністю заборгованості за цей період, що є істотним порушенням умов договору та тягне за собою нарахування та виплату позивачу пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник відповідача ТОВ «Південь Агро Інвест» посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалите нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що набувши право власності на земельні ділянки 07.02.2023 року, позивач повідомив про це відповідача тільки 05.09.2023 року. Отже саме з цього часу у товариства виникли зобов`язання перед позивачем.

Крім того апелянт посилався на дію з 24.02.2022 воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Підприємство зареєстроване і працює в Миколаївській області, яка частково була окупована. Більшість працівників залишили залишили територію області, що призвело до неможливості функціонування підприємства. Відновлення роботи товариства відбулося тільки на початку 2023 року, що унеможливило сплату орендної плати за 2022 рік.

Також апелянт зазначав, що військова агресія та окупація території області є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, за яких ТОВ «Південь Агро Інвест» було позбавлене можливості повноцінно функціонувати, та такі обставини є форсмажорними, які звільняють відповідача від відповідальності за невиконання умов договору.

Узагальнені доводи інших учасників

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача посилався на ті ж обставини, якими обґрунтовував позовні вимоги.

2.Мотивувальна частина

Участь у судовому засіданні апеляційного суду приймав представник позивача в режимі відеоконференції.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду першої інстанції відповідає не у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача ОСОБА_2 , якій за життя на праві приватної власності належали земельні ділянки, розташовані в межах території Синюхино-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: кадастровий номер - :06:000:0677, площею 4,8977 га; - кадастровий номер - :01:000:0257, площею 0,7694 га; - кадастровий номер - :06:000:0338, площею 0,3826 га; кадастровий номер - :01:000:1006, площею 0,0125 га.

Земельні ділянки перебували в оренді ТОВ «Південь Агро Інвест» за договором від 15 березня 2018 року. Строк дії договору - до 31.12.2026 року.

Розмір орендної плати за договором складає 12,37 % нормативно грошової оцінки земельних ділянок, що за рік оренди складає: за земельною ділянкою площею 4,8977 га - 18 092,88 грн; площею 0,7694 га - 2 840,95 грн; площею 0,3826 га - 1 403,12 грн; площею 0,0125 га - 36,92 грн.

Пунктом 4.3. Договору оренди визначено додаткові послуги за рахунок підприємства, зокрема матеріальна допомога в зв`язку зі смертю орендодавця у розмірі 1 000 грн.

Пунктом 4.4. Договору оренди передбачено обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексації. Коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати нарахування.

Пунктом 4.7. Договору оренди встановлено, що несплата орендної плати у визначені договором строки, тягне за собою нарахування пені у розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожний день прострочення.

07.02.2023 року позивач ОСОБА_1 успадкував вказані земельні ділянки, а у лютому 2023 року вперше звернувся до ТОВ «Південь Агро Інвест» з вимогою про виплату орендної плати.

Вимоги позивача про сплату орендної плати не були виконані у зв`язку з чим ОСОБА_1 просив стягнути з ТОВ «Південь Агро Інвест» 146 547,17 грн, з яких: 67 121,61 грн орендної плати за 2022-2024 роки, 36 290,42 грн пені, 39 152,37 грн інфляційних втрат, 2 982,77 грн - 3% річних та 1 000 грн визначених договором додаткових послуг.

Позиція апеляційного суду

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до вимог частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Таким Законом є Закон України «Про оренду землі», відповідно до статті 1 якого оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно із частиною 1 статті 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (частина 1 статті 14 Закону).

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.

Відповідно до статті 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Пунктом «в» частини 1 статті 96 ЗК України визначено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

У відповідності до частин 1, 2, 3 статті 21 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

У справі, що переглядається, договором оренди земельних ділянок від 15 березня 2018 року визначено розмір орендної плати у 22 373, 87 грн на рік (пункт 4.1 Договору).

Дослідженими у справі доказами підтверджується несплата відповідачем орендної плати за 2022, 2023, 2024 роки, отже загальний розмір заборгованості за 3 роки становить 67 121,61 грн.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ТОВ «Південь Агро Інвест» на користь ОСОБА_1 67 121,61 грн.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення 1 000 грн матеріальної допомоги у зв`язку зі смертю спадкодавця, оскільки сплата цієї суми передбачена пунктом 4.3 Додаткової угоди, яким визначено, що орендна плата вноситься орендарем не пізніше 01 вересня поточного року. Орендар перераховує грошові кошти орендної платина банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплачує через касу орендаря, та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надсилання на адресу орендодавця поштових переказів або в іншій формі, погодженій сторонами.

При цьому колегія суддів не погоджується з доводом апеляційної скарги про те, що обставини щодо несплати орендної плати були форс-мажорними, оскільки викликані війною, зумовило затримку у виплаті позивачу орендної плати.

У своїй апеляційній скарзі відповідач обмежився лише посиланням на військові дії на території України та Миколаївської області, зокрема, але не надав доказів на підтвердження того, які саме обставини (окупація територій, де розташовані орендовані земельні ділянки; їх безпосередня близькість до зони бойових дій тощо) вплинули на господарську діяльність підприємства.

При цьому колегія суддів враховує, що Первомайський район Миколаївської області не був повністю окупований та на ньому не велись активні бойові дії.

Отже, апелянт не навів доказів, які б свідчили про те, що саме земельні ділянки, що належать на праві власності позивачу були окуповані та саме ця обставина перешкодила орендарю у виконанні орендних зобов`язань.

За такого, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що належними, достатніми та допустимими доказами відповідачем не доведено існування форс-мажорних обставин, які б перешкоджали йому виконати передбачений договором сторін обов`язок з виплати ОСОБА_1 орендної плати.

Крім того суд враховує, що відповідно до положень абзацу 7 частини 2 статті 25 Закону орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18) зазначено, що «як в цивілістичній доктрині, так і судовій практиці під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади згідно яких здійснюється виконання зобов`язання. Як правило, виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість, добросовісність та розумність (частина 3 статті 509 ЦК).

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці».

В силу частин 1, 4 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі та у визначений договором строк.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (частина перша статті 611 ЦК України).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (частина перша статті 546 ЦК України).

В силу статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За умовами договору орендодавець має право на отримання пені за затримку у виплаті орендної плати в розмірі 0.1% від несплаченої суми за кожен день прострочення (пункт 4.7 додаткової угоди).

При цьому колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для обрахунку розміру пені, що підлягає стягненню з відповідача, за 2022 2023 роки, оскільки як вбачається з опису вкладення, чеку про оплату та поштової накладної, вперше позивач ОСОБА_1 повідомив ТОВ «Південь Агро Інвест» про прийняття спадщини 05 вересня 2023 року шляхом направлення копій свідоцтв про право на спадщину від 07 лютого 2023 року та довідки банку про реквізити рахунку від 25 серпня 2023 року (а.с. 33).

Доказів того, що ТОВ «Південь Агро Інвест» було повідомлено про отримання ОСОБА_1 права на спадщину раніше, ніж листом від 05 вересня 2025 року, матеріали справи не містять.

Таким чином у відповідача виник обов`язок зі сплати ОСОБА_1 пені за прострочення зобов`язання, інфляційних втрат та 3 % річних тільки з часу повідомлення відповідача про спадкування ним орендованих земельних ділянок.

Отже, з урахуванням розміру заборгованості зі сплати орендної плати за 2024 рік 22 373, 87 грн, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 3 915, 43 грн.

Також з ТОВ «Павдень Агро Інвест» на користь ОСОБА_1 на підставі статті 625 ЦК України підлягають стягненню 3 % річних та інфляційні втрати за 2024 рік.

Сума 3 % річних складає 321, 82 грн.

Сторони по справі в пункті 4.4 додаткової угоди від 15 березня 2018 року до договору оренди землі визначили, що обчислення розміру у орендної пати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексу інфляції на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка з подій сталась раніше). При цьому коефіцієнт індексації застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка з подій сталась раніше).

Відповідно до інформації, наданої Державною службою статистики України, індекс інфляції споживчих цін за 2024 рік становить 1,08%.

За такого інфляційні втрати позивача ОСОБА_1 складають 1 789, 90 (22 373, 87 грн х 1,08 22 373, 87).

Таким чином, стягненню з ТОВ «Агро Південь Інвест» на користь ОСОБА_1 підлягає 74 148, 76 грн, з яких: 67 121, 61 грн заборгованості з орендної плати за 2022, 2023, 2024 роки, 3 915, 43 грн пені, 1 789, 90 грн інфляційних втрат та 321, 82 грн 3% річних.

Отже, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції частково неправильно застосував норми матеріального права, що регулюють договірні відносини, а тому рішення підлягає зміні в частині суми стягнення.

Таким чином апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі статтею 141 ЦПК між сторонами підлягають розподіленню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні позивача ОСОБА_1 до суду першої інстанції з позовними вимогами про стягнення 146 547, 17 грн підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1 465, 47 грн. У зв`язку з тим, що апеляційний суд доходить висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню на 74 148, 76 грн, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню сплачений ним судовий збір у розмірі 585, 19 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог -50, 25%.

При зверненні відповідача ТОВ «Південь Агро Інвест» з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2 198,21 грн (1 465,47 х 150%).

Оскільки відповідачем судовий збір не був сплачений, він підлягає розподіленню під час ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Отже, у зв`язку з тим, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у розмірі 74 148, 76 грн (50,25 % від заявлених вимог), доводи апеляційної скарги є необґрунтованими саме у такому розмірі, стягненню з відповідача на користь держави підлягає 1 093, 61 грн.

Також у зв`язку з необгрутованістю позовних вимог позивача ОСОБА_1 у розмірі 74 398, 41 грн (49,75% від заявлених вимог), з нього на користь держави підлягає стягненню 1 104, 60 грн.

Крім цього судом першої інстанції було у повному обсязі задоволено клопотання позивача про стягнення з відповідача на його користь 15 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів вважає витрати на правничу допомогу у такому розмірі обґрунтованими не у повному обсязі з огляду на наступне.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, враховуючи предмет спору та ціну позову, а також розрахунок інфляційних втрат позивача, який безпідставно майже удвічі збільшив розмір позовних вимог, колегія суддів вважає, що відшкодування витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн буде достатнім, пропорційним та справедливим.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від31 березня 2025 року змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» на користь ОСОБА_1 74 148 (сімдесят чотири тисячі сто сорок вісім) грн 76 коп за договором оренди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» на користь ОСОБА_1 5 589 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят дев`ять) грн 12 коп витрат на професійну правову допомогу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» на користь держави (Отримувач коштів: Миколаїв. ГУК/тг м. Миколаїв/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, Банк отримувача: Казначейство України, Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA0014478, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу - Судовий збір у справі № 484/1078/25) 1 093 (одну тисячу дев`яносто три) грн. 61 коп судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (Отримувач коштів: Миколаїв. ГУК/тг м. Миколаїв/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, Банк отримувача: Казначейство України, Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA0014478, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу - Судовий збір у справі № 484/1078/25) 1 104 (одну тисячу сто чотири) грн 60 коп судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Н.О.Шаманська

І.В.Лівінський

---------------------------------

Повний текст постанови виготовлено 07 липня 2025 року