КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 490/1089/25
Провадження № 2/488/1167/25 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

03.07.2025 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Селіщевої Л.І., розглянувши в порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа: Універсальна Біржа "Південь", про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року позивачка - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір № 3519 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який був укладений та зареєстрований на Універсальній Біржі "Південь" 04.02.2002 року, та зареєстрований в КП "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" Миколаївської міської ради від 12.02.2002 року за № 13042.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 04.02.2002 року між нею та ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі витягу з рішення опекунської ради Корабельного РВК м. Миколаєва № 3 від 15.01.2002 року, з іншої сторони, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким ОСОБА_2 та ОСОБА_1 купили квартиру АДРЕСА_2 . Вказаний договір був зареєстрований на Універсальній Біржі "Південь" за № 3519 від 04.02.2002 року, 12.02.2002 року був зареєстрований Комунальним підприємством "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" за реєстровим № 13042.

Посилаючись на те, що всі істотні умови договору сторонами були виконані повністю, проте договір не був нотаріально посвідчений, а іншим чином привести у відповідність до діючого на даний час законодавства вищевказаний договір, ніж визнання його дійсним судом, неможливо, позивачка просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 01.04.2025 року було відкрито провадження у даній справі і її розгляд був призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копія даної ухвали разом із позовом та доданими до нього матеріалами була направлена відповідачу, та роз`яснено його право на подання відзиву та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Третя особа своїм правом на подання пояснень на позовну заяву також не скористалася.

Суд, дослідивши надані письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно до ст.ст. 47, 227 ЦК УРСР (в редакції ЦК 1963 р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною.

Судом встановлено, що 04.02.2002 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 з однієї сторони, та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі витягу з рішення опекунської ради Корабельного РВК м. Миколаєва № 3 від 15.01.2002 року, з іншої сторони, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким ОСОБА_2 та ОСОБА_1 купили квартиру АДРЕСА_2 .

Договір купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований на Універсальній Біржі "Південь" за № 3519 від 04.02.2002 року, і 12.02.2002 року був зареєстрований Комунальним підприємством "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" за реєстровим № 13042.

Згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним.

Пунктом 4 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 р. (зі змінами, внесеними постановами від 25.12.1992 р. № 13 та від 25.05.1998 р. № 15) Про судову практику в справах про визнання правочинів недійсними, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, було передбачено, що якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією зі сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною (вказана постанова Пленуму Верховного Суду України діяла до вступу постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними).

Між тим, за даним позовом позивачкою відповідачем визначено Миколаївську міську раду. Натомість, продавцями за договором купівлі-продажу нерухомого майна є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі витягу з рішення опекунської ради Корабельного РВК м. Миколаєва № 3 від 15.01.2002 року.

Частиною другої ст. 48 ЦПК України визначено, що позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє.

Тобто, ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Виходячи зі змісту позовних вимог у даній справі, суд вважає, що належними відповідачами у даній справі є сторони договору, якщо вони не визнають його, оспорюють чи піддіють сумніву його дійсність. Крім сторін договору, відповідачами можуть бути особи, які мають юридичний інтерес у результатах розгляду даної справи.

Враховуючи викладене, а також те, що Миколаївська міська рада не була стороною правочину, який просить визнати дійсним позивачка, то вона не є належним відповідачем у данній справі. При цьому позивачем не заявлялось клопотання про заміну неналежного відповідача, а суд позбавлений можливості здійснити таку заміну за своєю ініціативою.

Таким чином, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у позові, що в свою чергу, не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задовленні позову ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа: Універсальна Біржа "Південь", про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Миколаївська міська рада, адреса: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Третя особа: Універсальна Біржа "Південь", адреса: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Садова, 3, .

Суддя Л.І. Селіщева