Провадження № 61-6752св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - головуючого судді Крата В. І., судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув у порядку письмового провадження справу,
позивач - ОСОБА_1 (далі - позивачка), інтереси якої представляє адвокат Прессер Руслан Владиславович (далі - адвокат позивачки),
відповідач - Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області (далі - сільська рада), Головне управління Держгеокадастру у Київській області (далі - ГУ Держгеокадастру),
третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлоіндбуд-2» (далі - ТОВ «Житлоіндбуд-2»),
про визнання незаконним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
за касаційною скаргою позивачки на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 3 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року і
1. У грудні 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила:
- визнати незаконним і скасувати рішення 7-ої сесії VII скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 5 травня 2016 року № 91 «Про розгляд та затвердження проєкту землеустрою ТОВ «Житлоіндбуд-2» щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1 » (далі - рішення № 91);
2. 15 липня 2021 року Києво-Святошинський районний суд Київської області постановив ухвалу, згідно з якою залучив до участі у справі як відповідача Борщагівську сільську раду Бучанського району Київської області (правонаступника Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області).
3. 3 квітня 2023 року Києво-Святошинський районний суд Київської області ухвалив рішення, згідно з яким у задоволенні позову відмовив.
4. 27 вересня 2023 року Київський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою рішення суду першої інстанції скасував й ухвалив нове - про часткове задоволення позову: визнав незаконним і скасував рішення № 91; у задоволенні інших вимог відмовив; стягнув із сільської ради на користь позивачки судовий збір.
5. 13 березня 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду прийняв постанову, згідно з якою скасував постанову апеляційного суду та скерував справу до останнього на новий розгляд.
6. 24 квітня 2024 року Київський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою рішення суду першої інстанції залишив без змін.
7. 8 травня 2024 року адвокат позивачки подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду від 24 квітня 2024 року й ухвалити нове - про задоволення позову.
8. 28 травня 2024 рокуВерховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою позивачки.
9. 31 березня 2025 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою призначив справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
10. 15 травня 2025 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду прийняв постанову, згідно з якою задовольнив касаційну скаргу частково: змінив оскаржені судові рішення, виклавши їхні мотивувальні частини у редакції цієї постанови.
11. Суд касаційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу (стаття 420 ЦПК України).
12. Суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу (частина перша статті 262 ЦПК України).
13. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення (частина п`ята статті 262 ЦПК України).
14. Під час касаційного перегляду судових рішень Верховний Суд встановив підстави для постановлення окремої ухвали.
15. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди (частина сьома статті 41 і частина перша статті 50 Конституції України).
16. Фізична особа має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на достовірну інформацію про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її збирання та поширення. Діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності (частина перша та абзац перший частини другої статті 293 ЦК України).
17. Екологічна безпека є такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров`я людей. Екологічна безпека гарантується громадянам України здійсненням широкого комплексу взаємопов`язаних політичних, економічних, технічних, організаційних, державно-правових та інших заходів (частини перша та друга статті 50 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).
18. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації (частини друга та четверта статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).
19. Зміна цільового призначення земельної ділянки допускається виключно за умови дотримання правил співвідношення між новим видом цільового призначення земельної ділянки та видом функціонального призначення території, визначеного відповідною містобудівною документацією на місцевому рівні, крім випадків, визначених частиною третьою статті 20 Земельного кодексу України (частина четверта статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).
20. Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою (частина п`ята статті 20 Земельного кодексу України у редакції, чинній на час ухвалення рішення № 91).
21. Позивачка обґрунтувала позов так:
21.1. Вона проживає у садибі, що межує з територією Вумівського лісу у безпосередній близькості до земельної ділянки. Має законний інтерес у збереженні зелених насаджень населеного пункту, недопущенні незаконної забудови та у забезпеченні сталого розвитку території села й екологічної безпеки. Крім того, як членкиня територіальної громади позивачка має право в інтересах мешканців села оскаржити рішення суб`єкта владних повноважень.
21.3. Рішення № 91 сільська рада прийняла всупереч частинам третій і четвертій статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», з порушенням встановленого порядку оприлюднення як порядку денного сесії сільської ради, так і проєкту вказаного рішення й останнього.
21.5. Позовна давність не спливла, оскільки правопорушення є триваючим.
22. У постанові від 15 травня 2025 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду виснував, що: (1) позивачка як член територіальної громади села Петропавлівської Борщагівки має право на захист порушеного конституційного права на безпечне довкілля; (2) належним відповідачем за вимогою про визнання незаконним і скасувати рішення № 91, крім органу, який ухвалив це рішення, є також особа, якій затверджено проєкт землеустроюпро зміну цільового призначення тієї ділянки(позивачка не залучила до участі у справі співвідповідачем третю особу, що є підставою для відмови у задоволенні означеної вимоги); (3) не є належним способом захисту вимога позивачки про зобов`язання ГУ Держгеокадастру скасувати внесений на підставі рішення № 91 запис у поземельній книзі шляхом внесення відповідного запису до Державного земельного кадастру.
23. Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню (речення перше частини шостої статті 262 ЦПК України).
24. За змістом частини четвертої статті 7 цього Закону Офіс Генерального прокурора є органом прокуратури вищого рівня щодо обласних та окружних прокуратур.
25. Прокурор підтримує державне обвинувачення в судовому провадженні щодо кримінальних правопорушень, користуючись при цьому правами і виконуючи обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України (стаття 22 Закону України «Про прокуратуру»).
26. Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (частина перша, абзац перший частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).
27. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що встановлені судовими рішеннями у декількох справах порушення Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою Бучанського району Київської області, правонаступником якої є Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області, приписів законодавства, зокрема у сфері містобудування й охорони навколишнього природного середовища, потребують додаткової оцінки для вжиття невідкладних заходів щодо усунення причин та умов, які сприяли встановленим судами порушенням, і вирішення питання про притягнення винних осіб до визначеного виду юридичної відповідальності.
28. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання (частина сьома статті 262 ЦПК України).
29. Для виконання окремої ухвали та надання відповіді, беручи до уваги можливу потребу у зборі необхідної інформації від фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та місцевого самоврядування, Верховний Суд вважає за необхідне встановити для Офісу Генерального прокурора трьохмісячний строк із дня отримання цієї ухвали.
Керуючись статтями 260, 261, 262, 420 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
1. Звернути увагу Офісу Генерального прокурора на необхідність додаткової оцінки встановлених судами у декількох справах порушень Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою Бучанського району Київської області, правонаступником якої є Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області, приписів законодавства, зокрема у сфері містобудування й охорони навколишнього природного середовища, для вжиття невідкладних заходів щодо усунення причин та умов, які сприяли встановленим судами порушенням, і вирішення питання про притягнення винних осіб до визначеного виду юридичної відповідальності.
2. Надіслати окрему ухвалу до Офісу Генерального прокурора. Про заходи, вжиті на її виконання, повідомити Верховний Суд у трьохмісячний строк із дня отримання цієї ухвали.
Окрема ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Головуючий В. І. Крат
Судді Д. А. Гудима