ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5955/25 Справа № 760/9333/24 Суддя у 1-й інстанції - Салькова В. С. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

за участю секретаря судового засідання: Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу №760/9333/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Опришка Павла Сергійовича на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 31 березня 2025 року про відмову у відкритті провадження у справі, постановлену у складі судді Салькової В.С., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Солом`янського районного суду м.Києва з двома позовами до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, та стягнення суми боргу за розпискою.

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва позовні заяви ОСОБА_1 було передано за підсудністю Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області.

Відповідно до рішення ВРП від 10 жовтня 2024 року з 21 жовтня 2024 року змінилась територіальна підсудність судових справ Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 31 березня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі №760/9333/24 на підставі п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Не погодившись з таким судовим рішення представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Опришко П.С. подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала суду постановлена із порушенням норм процесуального права і є такою, що перешкоджає подальшому провадженню.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі №760/9333/24, не врахував належним чином обставини справи, зокрема, наявність належних доказів, що підтверджують позовні вимоги. Позивачем було подано договір позики та власноруч написану розписку відповідача, які є письмовими доказами існування боргових зобов`язань ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 . Ці документи відповідають вимогам ст.ст.1046, 1047 ЦК України щодо форми та змісту договору позики, а також ст.1054 ЦК України щодо підтвердження факту передачі коштів.

Вказує, що подані позивачем позовні заяви повною мірою відповідають вимогам зазначеним у ст.175 ЦПК України, оскільки містять чіткий опис фактичних обставин (укладення договору позики, надання коштів, неналежне виконання відповідачем зобов`язань), а також посилання на відповідні докази договір позики та розписку. Таким чином, відмова у відкритті провадження є необґрунтованою, адже подані документи є достатніми для прийняття позову до розгляду та початку судового провадження.

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції не вказав конкретних недоліків позовних заяв чи доказів, які могли б слугувати підставою для відмови у відкритті провадження відповідно до ст.185 ЦПК України. Відсутність такого обґрунтування свідчить про порушення принципу вмотивованості судового рішення, передбаченого ст.263 ЦПК України, та обмежує право позивача на доступ до правосуддя, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вважає, що суд вказаних обставин не врахував та дійшов необґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі, у зв`язку з чим просив суд апеляційної інстанції оскаржувану ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 31 березня 2025 року скасувати, та винести постанову про направлення цивільної справи до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Ухвалою суду від 27 червня 2025 року задоволено заяву представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку EasyCon, однак в судове засідання 02.07.2025р. ним подана заява про розгляд справи без участі сторони позивача, в якій він підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 16.04.2024р. звернулась до Солом`янського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за розпискою від 17 квітня 2021 року. Одночасно з цим 16.04.2024р. подала до суду інший позов - про стягнення суми боргу з ОСОБА_2 за договором позики №17/04/21 від 17 квітня 2021 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва позовні заяви ОСОБА_1 було передано за підсудністю Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області.

Відповідно до рішення ВРП від 10 жовтня 2024 року з 21 жовтня 2024 року змінилась територіальна підсудність судових справ Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська.

28 березня 2025 року були зареєстровані обидва позови і автоматично розподілені до провадження суддям Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська, зокрема, судді Сальковій В.С. (справа №760/9333/24) та судді Кудрявцевій Т.О. (справа №760/9219/24).

Як вбачається з позовної заяви у справі №760/9333/24(провадження №2/932/1207/25), позивач звернулась з позовом до відповідача і просила стягнути на її користь суму боргу за договором позики (розпискою) від 17 квітня 2021 року в сумі 3 475 911,72 грн., з яких: 3 413 624,76 грн. - сума основного боргу, що еквівалентно 86 268 дол. США; 62 286,96 грн. - 3% річних, зі строком виконання до 17 червня 2021 року включно.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 186 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що згідно до відомостей автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що в провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває також цивільна справа №760/9219/24 (провадження №2/932/1206/25), між тими самими сторонами та про той самий предмет.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції і виходить з наступного.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №761/7978/15-ц зроблено висновок щодо неприпустимості розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та щодо властивості судового рішення, що набрало законної сили. Зауважено, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору.

За приписами частини першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц вказано, що підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права або охоронюваного законом інтересу. Від підстав позову слід відрізняти правові підстави позову (правове обґрунтування позову) - правову кваліфікацію обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (пункти 81, 83, 84).

У постанові Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі №909/243/18 зазначено, що предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносини, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Подібна права позиція щодо визначення предмету спору викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі №916/542/18, від 01 серпня 2019 року у справі №916/1743/18.

Отже, для застосування підстави для відмови у відкритті провадження, передбаченої пункті 3 частини першої статті 186 ЦПК України, необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: (1) тотожних сторін спору; (2) предмета спору; (3) підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими об`єктами, з приводу яких виник правовий конфлікт, та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовною заявою і не дає суду підстави відмовити у відкритті провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд першої інстанції встановив, і це підтверджується матеріалами справи, що крім даної справи №760/9333/24, в провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа №760/9219/24 (провадження №2/932/1206/25), між тими самими сторонами та про той самий предмет, а саме цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.

В обох справах заявлені позовні вимоги про стягнення суми боргу за правочином, укладеним між сторонами 17 квітня 2021 року, щодо стягнення боргу в сумі, еквівалентній 86268 доларів США, та 3% річних в розмірі 62286,96 грн., а у справі №760/9219/24 (провадження №2/932/1206/25), ще й суми штрафу. Тобто позовні вимоги у справі №760/9219/24 (провадження №2/932/1206/25), містять в собі вимоги, аналогічні заявленим у даній справі (№760/9333/24, провадження №2/932/1207/25).

За таких обставин колегія суддів встановила, що в обох справах тотожні сторони: позивач - ОСОБА_1 , відповідач - ОСОБА_2 .

Предмет спору: фактично ним виступає договір позики та надана за ним розписка від 17 квітня 2021 року, яка за своєю суттю є документом, що підтверджує (у разі доведеності) отримання в борг певної суми грошових коштів за договором позики, фіксуючи як його укладення, так і його умови.

Підстави позову: застосування позивачем у правовідносинах із відповідачем за зазначеним договором, наслідків його невиконання, що (за вимогами) порушує права позивача.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що підстави та предмет позову у справі №760/9333/24 (провадження № 2/932/1207/25) є тотожними тим, що заявлені в межах справи №760/9219/24 (провадження №2/932/1206/25).

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не впливають на їх правильність, не містять підтверджень порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що тягне за собою скасування саме прийнятого на підставі п.3 ч.1 ст.186 ЦПК України судом рішення.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів встановила, що при постановленні ухвали про відмову у відкритті провадження у справі суд першої інстанції не порушив норм процесуального права та дійшов законних і обґрунтованих висновків про тотожність позовних вимог у даній справі та справі №760/9219/24 (провадження №2/932/1206/25),провадження у якій відкрито і триває.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Опришка Павла Сергійовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 31 березня 2025 року про відмову у відкритті провадження у цивільній справі №760/9333/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складено 02.07.2025р.

Головуючий суддя О.В. Агєєв