КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/7780/2025
справа №758/9688/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 , поданою адвокатом Зуєвим Михайлом Вячеславовичем, на рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року (рішення не містить дати складення повного судового рішення), ухвалене під головуванням судді Войтенко Т.В.,

у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, та відшкодування упущеної вигоди, -

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

У червні 2024 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду із позовом про відшкодування шкоди.

Вимоги позову мотивують тим, що позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується правовстановлюючими документами на квартиру.

В період з 27 лютого 2023 року відбулось пошкодження квартири АДРЕСА_1 у зв`язку із її залиттям водою.

За зверненням позивачів 28 березня 2023 року обстежено квартиру №26 та встановлено причину залиття - падіння із стіни наповненого водою ємністю 80 літрів електричного нагрівача (бойлера) та залишення неперекритими квартирних кулькових кранів холодної та гарячої води, розміщених у санвузлі, розташованої вище квартири АДРЕСА_3 , про що було складено Акт про залиття квартири АДРЕСА_1 , підписаний Головою комісії - виконувачем обов`язків головного інженера опорного пункту №1 ОСОБА_7 Вказаним Актом також було зафіксовано, що причиною затоплення є обрив водопроводу в квартирі АДРЕСА_3 .

За результатом здійснення незалежної оцінки, проведеної безпосередньо після залиття квартири (серпень 2023 року), встановлено розмір збитку, завданого залиттям квартири в сумі 198 596,00 гривень.

Надалі, позивачами повторно здійснено оцінку завданої шкоди та, оскільки відповідач за весь час так жодним чином і не вжив заходів щодо відшкодування збитків, позивачем проведено оцінку розміру упущеної вигоди, пов`язаної із необхідністю несення додаткових затрат із сторони позивача у зв`язку із неможливістю користуватись пошкодженою квартирою.

За результатами проведеної оцінки завданих збитків визначено: 198 596,00 гривень вартість відновлювального ремонту; 218 988,00 гривень упущена вигода за період з 01 березня 2023 року по 31 березня 2024 року (з розрахунку 18 249,00 гривень за один календарний місяць).

Мотивуючи наведеним, просять стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 417 584,00 гривень, з яких: 198 596,00 гривень - вартість відновлювального ремонту (звіт даних про оцінку); 218 988,00 гривень - упущена вигода за період з 01 березня 2023 року по 30 листопада 2024 року.

2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 132 397,33 грн на відшкодування матеріальних збитків, завданих залиттям квартири. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 66 198,67 грн на відшкодування матеріальних збитків, завданих залиттям квартири.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 по 992,98 грн судового збору.

Задовольнивши частково позов, суд першої інстанції зробив висновок про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди 198 596,00 грн, оскільки суд установив, що з вини відповідачів сталося залиття, внаслідок чого належне позивачам майно було пошкоджено, тобто між діями відповідачів та спричиненням шкоди позивачам є безпосередній причинний зв`язок, отже, відповідачі мають відшкодувати спричинену шкоду.

Вирішуючи питання про те, у якому співвідношенні підлягає стягненню відшкодування на користь позивачів, суд вказав, що ОСОБА_2 належить 2/3 частини квартири, а ОСОБА_3 - 1/3 частина, отже, сума відшкодування підлягає стягненню пропорційно часткам у праві власності: на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 132 397,33 грн., на користь ОСОБА_3 - 66 198,67 грн.

Відмовивши у задоволенні вимог про стягнення упущеної вигоди, суд першої інстанції зробив висновок, що позивачами в ході розгляду справи не доведено, що заявлена вигода не є абстрактною, а дійсно була б ними отримана.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Зуєвим М.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, не повне з`ясування обставин у справі.

Вказує, що у листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29 грудня 2009 року №12/20-11-1975 "Щодо ремонту квартири після залиття" зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної особи є обов`язковою.

Матеріали справи не містять доказів, що свідчили б про те, що позивачами вживались заходи для повідомлення відповідачів про прибуття комісії для складання відповідного акту та про відмову відповідачки приймати участь у дослідженні квартири.

Судом не враховано, що відповідачка перебуває поза межами України і не могла отримувати пошту, про що зазначила у відзиві на позовну заяву.

Посилається на недоведеність розміру завданої шкоди.

Вказує, що звіт, який наданий позивачкою, складений 30 серпня 2023 року, тобто через півроку після складення Акту про залиття квартири від 28 лютого 2023 року.

Крім цього, у вартість пошкодженого майна оцінювач включив те майно, яке не зазначене в акті. Зокрема, у звіті оцінювач вказує, що ідентифікувати оздоблення, що було пошкоджено неможливо і тому встановлюється інформація з матеріалів, наданих позивачкою, а саме акт від 28 лютого 2023 року, фото та відео матеріали, Акт обстеження від 11 травня 2023 року.

Стверджує, що звіт базується на Акті, який складений з порушенням законодавства, отже висновки, викладені у ньому, не можуть братись до уваги відповідно до доктрини «плодів отруєного дерева», а розрахунки проведені на основі вихідних даних, які не підтверджуються іншими матеріалами справи.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Стягнути судові витрати.

4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.

21 березня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_2 на апеляційну скаргу.

Вказує, що наведені у апеляційній скарзі не спростовують обставин, викладених у позовній заяві, та обставин, установлених судом першої інстанції.

Крім цього, стверджує, що про факт залиття квартири відповідачі були повідомлені одразу. Під час складання акту 28 лютого 2023 року відповідачка ОСОБА_1 по відеоконференцзв`язку спілкувалась із поліцією та представниками комісії, що складали акт.

Вказує, що з огляду на ігнорування пропозицій позивачів щодо огляду квартири та визначення обсягу збитків, позивачі були змушені звернутись до суб`єкта оціночної діяльності для визначення розміру збитків в березні 2023 року. Оскільки суб`єкт оціночної діяльності, що проводив оцінку в березні, був позбавлений права на проведення оцінки, про що позивачі дізнались вже після того, як оцінка була отримана і оплачена, позивачам довелось повторно замовляти оцінку.

Протягом усього розгляду справи відповідачами не вживались дії щодо самостійного визначення розміру збитків чи надання контррозрахунків.

Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

5. Позиція учасників справи.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на її необґрунтованість.

Представниця позивачки ОСОБА_3 - адвокат Назаренко І.С. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила відмовити у її задоволенні.

Відповідачі та представник скаржниці в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

6. Позиція суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та представниці ОСОБА_3 - адвоката Назаренко І.С., розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

7. Фактичні обставини справи, установлені судом.

З матеріалів справи установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 належить 2/3 частини квартири, що підтверджується даними договору дарування частини квартири від 15 серпня 2007 року та свідоцтва про право власності № 9609 від 27 серпня 1996р., ОСОБА_3 належить 1/3 частина квартири на підставі свідоцтва про право власності № 9609 від 27 серпня 1996 року (том 1 а.с. 12-13).

Згідно даних свідоцтва про право власності на житло від 10 лютого 2006 року відповідачі у рівних долях є співвласниками квартири АДРЕСА_3 (том 1 а.с. 215).

27 лютого 2023 року сталося залиття квартири №26 , належної позивачам, розташованої поверхом нижче від квартири відповідачів, внаслідок чого позивачам заподіяні збитки.

Згідно даних акту про обстеження квартири АДРЕСА_1 від 28 лютого 2023 року убачається, що комісією у складі: голови комісії - виконуючого обов`язки головного інженера опорного пункту №1 Гукалюка І.М., членів комісії: провідного інженера відділу експлуатації та утримання житлового фонду Клименко Т.М., слюсаря-сантехніка опорного пункту №1 Білика М.Б., слюсаря-сантехніка опорного пункту №1 ОСОБА_5 , проведено обстеження квартири №26 . При візуальному обстеженні виявлено, що в квартирі на стелі утворилося відшарування, наявні мокрі плями, здуття шпалер та мокрі сліди залиття по всій поверхні стелі, на стінах наявне здуття шпалер, мокрі плями, а також роз`єднання їх вертикальних стиків, утворилась волосяна тріщина, на підлозі під мокрим килимом спостерігається здуття паркету, у кімнаті після залиття відсутнє електропостачання, спостерігається пошкодження міжкімнатних дверей, у санвузлі на стелі утворилась біля стоякових трубопроводів холодного та гарячого водопостачання тріщина довжиною 1.1 пог.м. Причиною затікання стало падіння зі стіни наповненого водою ємністю 80 л електричного водонагрівача (бойлера) та залишених не перекритими квартирних кулькових кранів холодної та гарячої води, розміщених у санвузлі розташованої вище квартири №28 . Власники квартири №28 були проінформовані про аварію, однак для огляду квартири не прибули, уповноважених представників не направили (том 1 а.с. 21).

11 травня 2023 року комісією КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» було складено Акт про затікання в квартирі, яким зафіксовано наслідки затікання при візуальному огляді квартири 26 . В ході виконання ремонтних робіт у квартирі після залиття у кімнаті площею 10.9 кв.м. на стелі, стінах та віконних відкосах кімнати виникла мокра пляма. Власником квартири зроблено на стелі самостійно отвір для збігання залишків води з міжповерхового панельного перекриття. У кімнаті підвищена вологість. У кімнаті площею 20.4 кв.м. зі стін знято шпалери, з підлоги паркетне дерев`яне покриття з плінтусами, в результаті чого внизу вздовж стіни спостерігається наявність цвілі, сполучення фарби та мокрих плям. На підготовленій до водоемульсійного фарбування стелі на стінах наявні мокрі сліди. У коридорі на стіні знято до цегли оздоблювальний та штукатурний шар загальною площею близько 2.7 кв.м., на інших стінах та стелі мокрі плями. У коморі зафіксовано утворення цвілі та темних плям, пошкодження цвіллю одвірків (наличників) міжкімнатних дверей (том 1 а.с.20).

Згідно даних звіту про оцінку розміру матеріального збитку (шкоди), завданого квартирі АДРЕСА_1 , складеного ФОП " ОСОБА_6 " від 28 вересня 2023 року убачається, що розмір матеріального збитку, завданого квартирі №26 з урахуванням фізичного зносу становить 198 596,00 гривень (том 1 а.с. 49-82).

Згідно даних звіту про оцінку розміру упущеної вигоди у зв`язку із неможливість використовувати квартиру за призначенням, складеного ФОП " ОСОБА_6 " від 18 жовтня 2023 року, убачається, що розмір упущеної вигоди від неотриманої орендної плати квартири АДРЕСА_1 (за 1 місяць оренди) становить 18 249,00 гривень (том 1 а.с. 83-113).

8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

За змістом положень частини 3 статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У частинах 1, 2 статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини (частина 2 статті 1166 ЦК України).

Відповідальність є наслідком вини та означає законне зобов`язання фізичної або юридичної особи відшкодувати завдані збитки іншій фізичній або юридичній особі згідно із певними правовими принципами та правилами. Це зобов`язання може бути передбачене в угоді (договірне зобов`язання) або в правовій нормі (недоговірне зобов`язання).

Цивільне законодавства в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Обов`язок доказування розподіляється згідно із перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач ? відсутність його вини в заподіянні шкоди.

Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

У справі, що переглядається колегією суддів, установлено, що залиття квартири позивачів стало внаслідок падіння зі стіни наповненого водою ємністю 80 л електричного водонагрівача (бойлера) та залишених не перекритими квартирних кулькових кранів холодної та гарячої води, розміщених у санвузлі розташованої вище квартири №28 .

Доказів того, що залиття квартири сталось не з вини власників квартири №28 матеріали справи не містять.

Щодо доводів апеляційної скарги про невідповідність складених актів Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказ Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року №76, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, у разі аварії чи залиття квартир складається відповідний акт.

Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій встановлено форму згаданого акта. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної особи не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.

Отже, законодавством визначено, що факт залиття, його причина та обсяг пошкоджень мають фіксуватись у складеному акті комісійного обстеження приміщення, у якому відбулось залиття. Саме такий акт і є відповідним (належним, допустимим, достовірним) доказом, на підставі якого відбувається розрахунок матеріальної шкоди вартості відновлювального ремонту.

Матеріали справи містять акт про обстеження квартири АДРЕСА_1 від 11 травня 2023 року та акт про залиття квартири АДРЕСА_1 від 28 лютого 2023 року, підписані головою комісії та членами комісії, отже є такими, що відповідають вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Та обставина, що відповідачка не підписала надані позивачкою акти, не свідчить про їх недостовірність, оскільки відповідачка жодними належними та допустимими доказами не спростувала факт залиття належної позивачам квартири внаслідок аварії, що трапилась у квартирі №28 .

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в частині не доведеності розміру завданого збитку, колегія суддів вказує, що відповідачка всупереч частини 3 статті 12, статті 81 ЦПК України не спростувала розмір збитку, визначеного звітом про оцінку розміру матеріального збитку (шкоди) від 28 вересня 2023 року.

Відповідачка не скористалась своїм правом та не заявляла суду клопотання про проведення експертизи з метою визначення розміру збитку, завданого внаслідок залиття квартири.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Зуєвим Михайлом Вячеславовичем, залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 01 липня 2025 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова