Справа № 490/4141/25
н/п 2-о/490/198/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Перша Миколаївська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

28.05.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Перша Миколаївська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме договору дарування житлового будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначив, що йому та його матері ОСОБА_2 (померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ) належить на праві спільної власності в рівних частках житловий будинок АДРЕСА_1 . Після смерті матері відкрилася спадщина на належну їй частку у праві спільної власності на вказаний житловий. Для отримання спадщини як спадкоємець першої черги за законом заявник звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Міщук О.В.

Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Міщук О.В. 28.03.2025 року, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві спільної власності на вищевказаний житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями і спорудами, на підставі того, що в договорі дарування від 15.09.1994 року, за реєстровим номером №1-5965, зареєстрованому в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 25.10.1994р. за реєстровим номером № 174, співвласниками нерухомого майна зазначені « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_4 » у зв`язку з чим вбачаються розбіжності в прізвищах, які вказані в документах наданих для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Виправити Договір дарування житлового будинку іншим способом, крім судового заявник не маю можливості, бо правовстановлюючий документ був оформлений відповідно до існуючого на той момент паспорту особи-власника, також не має осіб, які ставили свій підпис при посвідченні документа (дарувальник-бабуся ОСОБА_5 та одарований матір ОСОБА_2 померли).

За таких обставин заявник був змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності йому та його матері, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу на житловий будинок договору дарування, адже допущена помилка перешкоджає йому володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю та оформити спадщину.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

28.05.2025 року матеріали справи передані на розгляд судді.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 02 червня 2025 року прийнято вищезазначену заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку окремого провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання заявник та заінтересована особа не з`явилися, 02.07.2025 року заявник подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги просить задовольнити.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 12.08.2000 Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області прізвище заявника зазначено, як ОСОБА_6 .

Факт того, що заявник є сином ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується копією свідоцтва про народження від 29.11.1997 року № НОМЕР_2 з якої вбачається, що « ОСОБА_7 » народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в Матвіївці, Новоодеського району, Миколаївської області, про що в книзі запису актів громадянського стану про народження 29.11.1967 року складено відповідний запис №9. Батьками в свідоцтві про народження вказані (російською) « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_9 ».

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 31.08.1991 року, вбачається, що батько заявника ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис №59.

Згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 03.03.1998 року Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, прізвище матері заявника зазначено як ОСОБА_10 .

Згідно до копії технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_2 від 29.03.1993 року, власниками будинку є: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . ОСОБА_1 , та його матері ОСОБА_2 належить на праві спільної власності в рівних частках житловий будинок АДРЕСА_1 . Вищенаведене підтверджується копією договору дарування від 15.09.1994 року, згідно якого ОСОБА_5 подарувала гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 цілий житловий будинок з господарськими та побутовими спорудженнями та будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Цей житловий будинок належав ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Матвіївської поселковой Ради народних депутатів м.Миколаєва 23.05.1987 року, зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації м.Миколаєва 23.05.1987 року за реєстровим номером № 174 та посвідченого державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Комаровою Л.М. 15.09.1994р. за реєстровим номером №1-5965.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 23.09.2024 року, серії № НОМЕР_5 ,виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса, про що складено відповідний актовий запис №1157.

Після смерті матері відкрилася спадщина на належну ОСОБА_2 частку у праві спільної власності на вказаний житловий будинок АДРЕСА_1 .

14.02.2025р. було заведено спадкову справу № 4/2025, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №80113671.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.03.2025 року, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Міщук О.О., спадкоємцем на зазначене у цьому свідоцтві майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме земельну ділянку площею 0,1769 гектари, місце розташування: АДРЕСА_1 , є її онук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до копії витягу з державного реєстру речових прав №419958509 від 27.03.2025 року, сформованим приватним нотаріусом Міщук О.В., власником земельної ділянки площею (га) 0.1769 є - ОСОБА_1 .

Для отримання спадщини як спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_1 звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Міщук О.В., та отримав відповідь на звернення від 28.03.2025 року №32/02-14, згідно якої заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві спільної власності на вищевказаний житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями і спорудами, на підставі того, що в договорі дарування від 15.09.1994 року, за реєстровим номером №1-5965, зареєстрованому в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 25.10.1994р. за реєстровим номером № 174, співвласниками нерухомого майна зазначені « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_4 » у зв`язку з чим вбачаються розбіжності в прізвищах, які вказані в документах наданих для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 23 вересня 2024 року, прізвище, ім`я, по батькові спадкодавця - « ОСОБА_2 » ОСОБА_11 », а згідно з документом, що посвідчує право власності на житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , частка у праві спільної власності на який заявлена вимога як спадкове майно, прізвище, ім`я, по батькові співвласника цього нерухомого майна « ОСОБА_3 ».

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактуналежності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно з п.12 ПП ВС України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства".

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

За встановлених обставин, зважаючи на розбіжність прізвищ, які виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм або правил і принципів міжмовного перетворення в договорі дарування житлового будинку, суд вважає можливим встановити факт належності вищевказаного договору дарування житлового будинку від 15.09.1994 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи наведе, суд дійшов висновку, що факт, який просить встановити ОСОБА_1 , є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, а діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право і встановити його іншим шляхом неможливо.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подана в порядку окремого провадження заява знайшла своє підтвердження під час розгляду справи судом, тому підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 89, 263-265, 268, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 ) заінтересована особа: Перша Миколаївська державна нотаріальна контора (, адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Пушкінська, 14/6) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 ) та ОСОБА_2 , (померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) Договору дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 посвідченого державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Комаровою Л.М. 15.09.1994р. за реєстровим номером №1-5965, зареєстрованого в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 25.10.1994р. за реєстровим номером № 174.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Саламатін