Справа № 716/971/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.07.2025 місто Заставна
Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді Пухарєвої О.В.,
з участю секретаря судового засідання Кульки О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ТЗОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», в особі представника Осадчої Т.С. звернулося до Заставнівського районного суду Чернівецької області з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8296751 від 20.01.2024, за яким ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 5000,00 грн на строк 105 днів до 20.01.2024 та зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором з боку ОСОБА_1 призвело до виникнення заборгованості перед первинним кредитором ТОВ «МІЛОАН» в розмірі 14 368,75 грн. Однак 29.07.2023 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло прав нового кредитора за кредитним договором № 8296751 від 20.01.2024 на підставі договору відступлення прав вимоги №108-МЛ, у зв`язку чим до товариства перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на суму боргу 14 368,75 грн.
Ухвалою судді від 02.06.2025 року відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою належним чином про час і місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подала.
За таких обставин суд розглянув справу за відсутності сторін, при цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Так, судом встановлено, що 20.01.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 8296751, відповідно до якого відповідачу було надано споживчий кредит у розмірі 5000,00 грн (п.1.2), а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом за зниженою процентною ставкою протягом пільгового періоду (15 днів) в розмірі 2,10 00% за кожен день (п.1.5.2.), в розмірі 2,30 % - протягом поточного періоду (90 днів) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.5.3), комісію - 850,00 грн, яка нараховується за ставкою 17,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1) (а.с. а.с.5-10).
Вказаний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора 573234 позичальника о 11:11 год. 20.01.2024, що підтверджено копією довідки про ідентифікацію, де зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікована Товариством «МІЛОАН» за номером телефону НОМЕР_1 підписала із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором договір про споживчий кредит № 8296751 (а.с.12, зв.бік)
Відповідно до пункту 2.1. договору № 8296751 від 20.01.2024, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 (п.2.1).
Про успішне перерахування 20.01.2024 грошових коштів на картку відповідача № НОМЕР_2 в розмірі 5000,00 грн свідчить копія платіжного доручення 120786185 від 20.01.2024 (а.с. 14).
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст.1048 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Аналогічні за змістом положення закріплені у пунктах 1.1 Договору № 8296751 від 20.01.2024, відповідно до яких у встановлений Договором строк, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти, комісію ( у разі наявності) та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах визначених Договором.
Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі договору про споживчий кредит № 8296751 від 20.01.2024, за яким ОСОБА_1 отримала кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_2 , зазначену у договорі строком на 105 днів, що підтверджується належними доказами, зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в строк та на мовах визначених договором. Кредитний договір підписаний сторонами із використанням засобу електронного цифрового підпису, що відповідає вимогам ст.1055 ЦК України. До підписання кредитного договору відповідач була ознайомлена з його умовами, адже без попереднього ознайомлення з умовами кредитного договору, клієнт не може перейти до наступного етапу безпосереднього підписання договору.
Відповідно до змісту ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.60 ЦК України).
Відповідно дост.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як вбачається з виписки з особового рахунку за кредитним договором № 8296751 від 20.01.2024 (а.с.16), розрахунку заборгованості (а.с.14-15), заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 8296751 від 20.01.2024 становить 14 368,75 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3250,00 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 10 268,75 грн, комісії - 850,00 грн.
Контррозрахунку відповідач ОСОБА_1 суду не надала.
Аналізуючи наданий позивачем розрахунок до кредитного договору № 8296751 від 20.01.2024 суд вважає його обґрунтованим, адже загальний розмір заборгованості відповідає заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за процентами за користування кредитом з урахуванням їх ставок в різні періоди кредитування, за умови часткової сплати відповідачем тіла кредиту та процентів по кредиту. Проте відповідач ОСОБА_1 порушила договірні зобов`язання, та не в повному обсязі виконала свій обов`язок щодо погашення заборгованості, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
Встановлено, що 29.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №108-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому Права грошової Вимоги до Боржників за кредитними договорами (а.с.16 зворот, 20-26).
Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу №108-МЛ від 29.07.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 8296751 від 20.01.2024 (а.с.27).
23.04.2025 за вих. № 23774845/4250 позивачем було надіслано ОСОБА_1 досудову претензію про негайне погашення заборгованості в сумі 14 368,75 грн. (а.с.27 зворот).
Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ч.1ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.
Відповідно до статей 1080,1084 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 8296751 від 20.01.2024 на загальну суму 14 368,75 грн, а тому, позов ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при зверненні до суду з позовом судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Згідно з ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки в судове засідання, призначене на 12:00 год. 02.07.2025 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 04.07.2025 (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України), то датою ухвалення даного судового рішення є 04.07.2025.
На підставі викладеного та ст.512, 514, 1077, 1078, 1080, 1084 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 274, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, , суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повне рішення складено 04.07.2025.
Суддя Олена ПУХАРЄВА