ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1428/25 Справа № 696/1444/24
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

01 липня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Гончар Н.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 27 травня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

26 червня 2025 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 27 травня 2025 року разом з матеріалами цивільної справи № 696/1444/24. Разом з апеляційною скаргою скаржник подала клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 має тяжке матеріальне становище, є малозабезпеченою особою, та є одинокою матір`ю неповнолітніх двох дітей. Вказує, що на її утриманні також перебуває матір з втратою зору. На момент подачі апеляційної скарги отримує лише державну допомогу, як малозабезпечена особа, а також аліменти на доньку.

Вивчивши зазначене клопотання, суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч. 3 ст. 136 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Отже, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у наведених законодавчих нормах дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі ст. 12, 81 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20) зазначила, що як вбачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (ч. 2 цієї ж статті): 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача -фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ «SHISHKOV v. RUSSIA» від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору (або відстрочення, розстрочення сплати судового збору), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Додатки, які подані скаржником до апеляційної скарги, а саме: копія паспорта, виписки із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , довідки про стаціонарне лікування останніх не є належними доказами для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки надана інформація не може вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору та не характеризує майновий стан ОСОБА_1 .

Інших доказів на підтвердження того, що майновий стан відповідача перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі суду надано не було.

Отже, скаржником не надано суду належних та допустимих доказів, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити, а томуапеляційна скарга не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

У статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (2422,40*150:100=3633,60 грн.).

Таким чином, скаржник повинний сплати судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 27 травня 2025 року 3633,60 грн.

Судовий збір слід сплатити на рахунок Черкаського апеляційного суду за наступними реквізитами: рахунок отримувача UA0023759, отримувач коштів ГУК у Черк.обл./тг м. Черкаси 22030101; код ЄДРПОУ - 37930566; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Код класифікації доходів бюджету 22030101.

На підтвердження сплати судового збору на зазначений рахунок слід надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, апеляційна скарга не відповідає вимогам ч. 4 п. 2 ст. 356 ЦПК України.

У відповідності до ч. 4 п. 2 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються зокрема копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

З поданої апеляційної скарги вбачається, що скаржник направила копію апеляційної скарги ТОВ «Коллект Центр» поштовим конвертом, що підтверджується квитанцією від «Укрпошта».

Однак, з урахуванням того, що апеляційна скарга подана скаржником в паперовому вигляді, не через «Електронний суд», то скаржнику у відповідності до ч. 4 п. 2 ст. 356 ЦПК України необхідно надати суду копії апеляційної скарги з додатками у паперовому вигляді у відповідності до кількості учасників процесу до апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушення вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 ЦПК України, тобто апеляційна скарга залишається без руху, а скаржнику надається строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 27 травня 2025 року необхідно залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Керуючись статтями 136, 185, 357 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 27 травня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, а саме: надання оригіналу квитанції про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3633,60 та надання копії апеляційної скарги з додатками у відповідності до кількості учасників процесу.

Копію ухвали направити скаржнику для виконання.

У разі невиконання ухвали суду апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І. Гончар