печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про затвердження мирової угоди сторін

06 червня 2025 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Хайнацького Є.С.,

при секретарі судових засідань - Сміян А.Ю.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зменшення обов`язкової частки спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 (далі - відповідач, ОСОБА_4 ), в якій просить зменшити обов`язкову частку ОСОБА_4 у спадкуванні спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2024 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження у вказаній цивільній справі та призначено підготовче засідання у справі на 27.05.2024 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2024 року відкладено підготовче засідання на 05.09.2024 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.09.2024 року відкладено підготовче засідання на 25.11.2024 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.11.2024 року відкладено підготовче засідання на 12.03.2025 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.03.2025 року відкладено підготовче засідання на 27.05.2025 року.

У підготовчому засіданні представник позивача ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 подали спільну заяву про затвердження мирової угоди, укладеної між ними в інтересах учасників справи, у якій просять визнати цю мирову угоду та закрити провадження у справі № 757/11607/24-ц.

Відповідно до умов мирової угоди, укладеної 27.05.2025 року між представником позивача ОСОБА_2 та представником відповідача ОСОБА_3 , сторони домовились про наступне:

«Ця Мирова угода, укладена між ОСОБА_1 (позивачем у справі № 757/11607/24 про зменшення обов`язкової частки спадщини), з однієї сторони, та ОСОБА_4 (відповідачем у справі), з другої сторони, разом по тексту Мирової угоди іменовані - Сторони. Обговоривши між собою предмет позову у справі, що перебуває на розгляді у Печерському районному суді міста Києва, Сторони прийшли до висновку про можливість закінчення розгляду цього спору мирним шляхом і уклали цю мирову угоду про наступне:

1. Сторони визнають факт наявності спору про зменшення обов`язкової частки спадщини у спадковому майні, а саме квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 46,16 кв.м, житловою площею 29,5 кв.м (далі по тексту - «спадкове майно») та земельній ділянці площею 0,1198 га, що розташована на території Мокрецької сільської ради.

2. За умовами цієї мирової угоди спадкове майно підлягає поділу між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_4 наступним чином:

2.1. Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 46,16 кв.м, житловою площею 29,5 кв.м.

2.2. ОСОБА_1 , 1988 р.н., (РНОКПП НОМЕР_1 ) зобов`язується, після набрання законної сили ухвалою Печерського районного суду міста Києва про затвердження цієї мирової угоди сплатити на користь ОСОБА_4 , 1960 р.н., (РНОКПП НОМЕР_2 ) грошову компенсацію вартості частини спадкового майна в розмірі 230 000,00 (двісті тридцять тисяч гривень 00 копійок) протягом 3 місяців з моменту підписання даної мирової угоди на розрахунковий рахунок ОСОБА_4 , а саме НОМЕР_3 в АТ КБ "ПРИВАТБАНК"

2.3. Визнати за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на земельну ділянку площею 0,1198 га, що розташована на території Мокрецької сільської ради та майно, що знаходиться на її території.

3. Наявні борги та супутні витрати, пов`язані з даним спадковим майном, будуть утримані відповідно до домовленості сторін.

4. Майно, що знаходиться в квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 46,16 кв.м, житловою площею 29,5 кв.м, буде розділене за домовленістю сторін.

5. Предмети побуту та особисті речі, що знаходиться на території земельної ділянки площею 0,1198 га, що розташована на території Мокрецької сільської ради, які належали ОСОБА_6 під час спільного користування господарством, будуть розділені за домовленістю сторін.

4. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заявляють, що дана мирова угода підписана добровільно, не порушує їх прав і охоронюваних законом інтересів. Ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі її виконання не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб, в тому числі і держави.

6. Сторони з цією Мировою угодою ознайомлені, та після її визнання судом не матимуть претензій щодо майна, яке є предметом мирової угоди та викладених вище умов.

7. Дана мирова угода складена у трьох оригінальних примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному примірнику для сторін та один примірник для приєднання до матеріалів справи.

8. Мирова угода набуває законної сили після її затвердження Печерським районним судом міста Києва.

9. Стягувачем за ухвалою суду про затвердження Мирової угоди є: ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Боржником за ухвалою суду про затвердження Мирової угоди є: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

10. Усі судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу та судовий збір, покладаються на сторони, які їх понесли, та не відшкодовуються.

11. Позивач та відповідач, а також їхні родичі та зацікавлені особи, зобов`язуються забезпечити належне виконання умов мирової угоди. У разі перешкоджанню чи вчиненню інших дій, що матимуть вплив на повну реалізацію гарантованих прав кожної із зазначених сторін, є підставою для повторного звернення до компетентних органів та вжиття заходів.

12. Провадження по цивільній справі № 757/11607/24 про зменшення обов`язкової частки спадщини на підставі ч. 5 ст. 255 ЦПК України підлягає закриттю. Наслідки закриття провадження в справі у зв`язку з укладенням мирової угоди, передбачені ст. ст. 255, 256 ЦПК України, Сторонам роз`яснені і зрозумілі».

В підготовчому засіданні позивач, представник позивача та представник відповідача підтримали мирову угоду та простили її затвердити.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши умови мирової угоди та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Вирішуючи питання про затвердження мирової угоди, суд враховує, що одним із способів врегулювання спору між сторонами судової справи є укладення мирової угоди. Мирова угода - це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обов`язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу.

Наслідком затвердження мирової угоди судом є закриття провадження по справі, а також встановлення, припинення чи зміна прав та обов`язків для сторін.

Крім того, суд має з`ясувати чи не суперечать умови мирової угоди вимогам закону.

Дослідивши умови мирової угоди та предмет позову, суд вважає, що її умови виходять за межі предмету позову, а саме: предметом позову є зменшення обов`язкової частки у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України. Разом з тим, умовами мирової угоди сторони домовились, зокрема, про визнання за позивачем та відповідачем права власності на окремі об`єкти нерухомого майна (квартиру та земельну ділянку), що не було предметом розгляду у межах позовних вимог.

При цьому, в тексті поданої мирової угоди сторони використали юридично некоректне формулювання - визнати право особистої приватної власності, яке не відповідає законодавчо визначеним поняттям відповідно до Цивільного кодексу України.

Крім того, ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Водночас, за своєю суттю вимога про визнання права власності є немайновою та не передбачає можливості її виконання у порядку примусового виконання, оскільки не містить обов`язку вчинення або утримання від вчинення певних дій. Такі вимоги реалізуються шляхом реєстраційних процедур, а не виконавчого провадження. Мирова угода не є правочином, який вчиняється за загальними правилами цивільного законодавства. Мирова угода є різновидом зобов`язання, яке виникає на підставі договору, укладеного за взаємною згодою сторін у письмовій формі та затвердженого судовим рішенням (ухвалою). Мирова угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обов`язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу.

Також умови мирової угоди стосуються розподілу особистих речей, сплати компенсацій, що є новими правовідносинами, які не були предметом розгляду в межах цієї справи та виходять за межі підстав позову.

Таким чином, зміст мирової угоди не дозволяє чітко встановити обсяг і характер домовленостей сторін щодо прав на майно, що може унеможливити її виконання, а також суперечить принципу юридичної визначеності, виходить за межі позовних вимог, а також створює ризик порушення прав інших потенційних спадкоємців або осіб, які не беруть участі у справі, що є недопустимим та суперечить положенням цивільного процесуального законодавства.

Крім того, суд зазначає, що мирова угода не підписана представником позивача, який діє в інтересах сторони, що є порушенням ЦПК України.

З огляду на викладене, подана мирова угода не відповідає вимогам ст. 207 ЦПК України та не може бути затверджена судом.

При цьому, суд не вправі корегувати умови мирової угоди або вносити пропозиції щодо неї.

Згідно ч. 5 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо, зокрема, умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними.

З огляду на зазначені норми права та матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав, передбачених ст. 207 ЦПК України, для відмови в затвердженні мирової угоди та продовження судового розгляду.

При цьому, суд вважає, що відмова у затвердженні мирової угоди не призводить до порушення конституційної засади судочинства рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та не має наслідком порушення права особи на судовий захист, який реалізується в такому випадку у процесі доказування позовних вимог. У такому разі право на звернення до суду забезпечується можливістю апеляційного та касаційного оскарження рішення по суті спору.

Керуючись ст.ст. 207, 268, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У затвердженні мирової угоди, укладеної 27.05.2025 року між представником позивача ОСОБА_2 та представником відповідача ОСОБА_3 у цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зменшення обов`язкової частки спадщини, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 06.06.2025 року.

Суддя Євген ХАЙНАЦЬКИЙ