СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/306/25
ун. № 759/5872/23
У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

01 липня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Бабич Н.Д., ознайомившись з матеріалами подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспорта,-

ВСТАНОВИВ:

11.06.2025 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспорта ОСОБА_1 , в якій просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом № 759/5872/23 виданим Святошинським районним судом м. Києва 01.05.2024 року.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 759/5872/23 виданим Святошинським районним судом м. Києва 01.05.2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - 1 761 390, 88 грн., послуги вантажного автомобільного транспорту - 2 350,00 грн., витрати на проведення звіту про оцінку КТЗ - 2 500,00 грн., моральної шкоди - 20 000,00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 13 420,00 грн.

Виконавче провадження за вказаним виконавчим листом було відкрито 06.06.2024 року та на даний час перебуває на виконанні.

Відповідно до вимог ст.441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно з вимогами статті 24 Закону України«Про виконавчепровадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.10.2020 року у справі№263/14171/19 виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист правлюдини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України "Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини", інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розгядати конкретну справу.

Як вбачається з постанови приватного виконавця виконавчого округу Л Київської області Голяченка І.П. від 06.06.2024 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2, відповідно до якої боржником є ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 (адреса згідно з ЄДР: АДРЕСА_2 ).

Місця роботи чи знаходженя майна боржника на території Святошинського району м. Києва, подання не містить.

Таким чином, розгляд даного подання територіально не підсудний Святошинському районному суду м. Києва, оскільки місцем провадження виконавчих дій в даному випадку є місце проживання боржника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції Києво-Святошинського районного суду Київської області. Відтак, компетентним та належним судом для розгляду даної справи є Києво-сСятошинський районний суд Київської області.

Нормами закону не врегульовано питання, які дії суд має вчинити у випадку надходження до суду подання, яке не підсудне цьому суду.

А тому суд вважає за необхдіне застосувати аналогію закону ст. 31 ЦПК України у відповідності до ч. 9 ст. 10 ЦПК України

Пунктом 1 ч.1 ст.31 ЦПК України, передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч.3 ст.31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до положень ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи наведене та те, що справа не підсудна Святошинському районному суду м. Києва, оскільки подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспорта ОСОБА_1 має пред`являтися за місцем проведення виконавчих дій, що в даному випадку є місце проживання боржника, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тому вказане подання слід передати на розгляд Києво-Святошинського районного суду Київської області

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.30, 31 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспорта,- передати на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області (адреса: вул. Тараса Бульби-Боровця, 1, місто Київ, 03170).

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Бабич Н.Д.