Справа № 405/3656/25
УХВАЛА

Іменем України

02.07.2025 селище Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Кіровоградської області Гайдар Н.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 діє через персону ОСОБА_2 афідевіт зареєстрований в реєстрі за № 1755 про забезпечення позову,

в с т а н о в и л а :

02.07.2025 до Олександрівського районного суду Кіровоградської області на підставі ухвали Подільського районного суду міста Кропивницького від 19.06.2025 надійшла позовна заява із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 діє через персону ОСОБА_2 афідевіт зареєстрований в реєстрі за № 1755 до ПРАТ «Кіровоградобленерго», ОСОБА_3 начальника Олександрівських ЕМ відокремленого підрозділу ПРАТ «Кіровоградобленерго» за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони юридичній особі Олександрівські ЕМ ПрАТ «Кіровоградобленерго» проведення будь-яких робіт по перенесенню електромереж по АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати ПрАТ «Кіровоградобленерго» або відповідальну особу відновити електропостачання до житлового будинку позивача за адресою: АДРЕСА_2 , до рішення суду.

Заяву обгрунтовує тим, що вона звернулася до суду з позовом до ПРАТ «Кіровоградобленерго», ОСОБА_3 начальника Олександрівських ЕМ відокремленого підрозділу ПРАТ «Кіровоградобленерго». Предметом спору по даній справі є незаконне від`єднання від електромережі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого вона є. На даний час за розпорядженням відповідача начальника Олександрівських ЕМ ОСОБА_3 розпочаті роботи по перенесенню електромережі в обхід її житлового будинку, що зафіксовано викликом поліції №9869. Є підстави вважати, що начальник Олександрівських ЕМ ОСОБА_3 може назавжди лишити ОСОБА_2 життєзабезпечувального ресурсу шляхом перенесення електромережі, чим порушує її Конституційні права.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, предмет та підстави пред`явленого позову, обсяг заявлених вимог, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

За правилами ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, згідно з ч. 1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Згідно з п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Заява про забезпечення позову повинна містити причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Тобто, законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Вживаючи заходи забезпечення позову, суд повинен перевірити аргументованість заяви про забезпечення позову і застосовувати такі заходи у разі, коли є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, в тому числі, якщо внаслідок цього заявнку може бути завдано шкоди.

При цьому, варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

За своєю правовою природою правовий інститут забезпечення позову покликаний гарантувати особам, які беруть участь у справі, реальну можливість ефективного захисту свого права шляхом дійсного виконання можливого рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Саме тому такі заходи покликані забезпечити можливість охорони матеріально-правових інтересів позивача від потенційних недобросовісних дій інших учасників, направлених на ухилення від реального та ефективного виконання судового рішення, в тому числі з метою запобігання труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Зважаючи на наведені положення, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має дослідити, чи є реальним спір між сторонами, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи запропонований вид забезпечення є співмірним із заявленими вимогами та чи забезпечує він досягнення мети, задля якої ставиться питання про забезпечення позову. Єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є виключно ризик ускладнення/унеможливлення виконання рішення суду у справі або ефективного поновлення прав та інтересів позивача. При цьому жодного питання по суті спору, в тому числі й щодо обґрунтованості позовних вимог, суд на даній стадії не вирішує.

Види забезпечення позову визначені статтею 150 ЦПК України та мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка просить:

- зобов`язати начальника Олександрівських ЕМ ПрАТ Кіровоградсобленерго в особі Давидова Сергія Євгенійовича, або відповідальну особу, відновити електропостачання в її житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 ;

- визнати дії працівників Олександрівських ЕМ ПРАТ «Кіровогадобленерго» по від`єднанню мого житлового будинку від електромережі, від електропостачання -незаконними.

Судом встановлено, що позовна вимога про зобов`язання відновити електропостачання в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 аналогічна вимозі про забезпечення позову.

Таким чином, вимога про забов`язання відновити електропостачання є предметом спору, який буде вирішуватися при розгляді позовної заяви та не може бути видом забезпечення позову, в порядку визначеному статтею 150 ЦПК України.

Щодо вимоги щодо заборони юридичній особі Олександрівські ЕМ ПрАТ «Кіровоградобленерго» проведення будь-яких робіт по перенесенню електромереж по АДРЕСА_1 , то суд зазначає таке.

Так, положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову, в тому числі: заборона вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Однак,в заяві про забезпечення позову заявником не доведено, що його права можуть бути порушені у разі невжиття такого заходу забезпечення позову, як заборони проведення робіт по перенесенню електропостачання, та невжиття такого заходу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Також, жодних об`єктивних доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем у заяві про застосування заходів забезпечення позову не зазначено та до неї не приєднано. Крім того, заявниця просить заборонити проводити відповідачу будь-які роботи не лише біля свого будинку, а й біля інших будинків, які не є предметом розгляду в даній цивільній справі, що може порушити права власників зазначених сусідніх будинків.

Враховуюче наведене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149-153, 260-261, 353 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 діє через персону ОСОБА_2 афідевіт зареєстрований в реєстрі за № 1755 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Кропивницького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.І. Гайдар