Cправа № 563/196/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.06.2025 року Корецький районний суд
в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.
секретар судових засідань Литвинчук Л.Л.
розглянувши в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів у вигляді житлових субсидій,
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 23.10.2023 відповідач звернувся із заявою про призначення житлової субсидії для домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 , на оплату житлово- комунальних послуг на опалювальний сезон. При цьому до заяви додана посвідка на постійне проживання, де зазначене про громадянство росії.
Відповідач у справі не отримує доходи, зазначені в підпункті 3 пункту 14 Положення, зокрема допомогу особам з інвалідністю, ним не сплачено ЄСВ, і немає висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я встановленого зразка про підтвердження інвалідності чи тривалої хвороби, він не має права на призначення житлової субсидії.
Відповідно до ст. 3 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також такі самі обовязки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. До заяви відповідачем було подано декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії.
Відповідач при подачі декларації ознайомлений з розпискою, що у разі неподання інформації або подання неповних чи недостовірних відомостей про осіб, які входять до складу домогосподарства, та членів сім`ї осіб із складу домогосподарства незалежно від реєстрації їх місця проживання (фактичного місця проживання), їх доходи, майновий стан і витрати, може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання. У цій розписці відповідачка зазначає щодо зобов`язання повернути надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії, що свідчить особистий власний підпис відповідача.
Проте, відповідач лист залишив без реагування та кошти несплаченими. У добровільному порядку відповідач безпідставно отриманих коштів не повернув.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в поданому до суду клопотанні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи здійснювати у її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач, в судове засідання уп`яте не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача та відповідача і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до пункту 43 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі Положення), для призначення житлової субсидії особа подає, зокрема посвідку на постійне / тимчасове проживання та довідки про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у Державній податковій службі України, Пенсійному фонді України, і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом уповноваженого органу. При цьому підпунктом 3 пункту 14 Положення передбачено, що житлова субсидія не призначається, якщо у складі домогосподарства є особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії, і в цьому періоді, за інформацією Державної податкової служби України, у них взагалі відсутні доходи, або нарахований середньомісячний сукупний дохід менше ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на початок періоду, а також ними або за них не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі ЄСВ) у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців у зазначеному періоді. Житлову субсидію може бути призначено за умови, зокрема, що такі особи отримують один із видів доходів, перелік яких зазначений у цьому підпункті, або сплатили (за них сплачено) ЄСВ у розмірі, не меншому ніж мінімальний, протягом кварталу, що передує кварталу перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії, або перебували у складних життєвих обставинах, викликаних інвалідністю, тривалою хворобою, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я встановленого зразка. Відповідно до пункту 22 Положення № 848 житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства.
23.10.2023 відповідач звернувся із заявою про призначення житлової субсидії для домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 , якою просив призначити житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний сезон. До заяви додана посвідка на постійне проживання, де зазначене про громадянство російської федерації. Відповідач у справі не отримує доходи, зазначені в підпункті 3 пункту 14 Положення, зокрема допомогу особам з інвалідністю, ним не сплачено ЄСВ, і немає висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я встановленого зразка про підтвердження інвалідності чи тривалої хвороби, а відтак він не має права на призначення житлової субсидії.
До заяви відповідачем було подано декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. Відповідач при подачі декларації ознайомлений з розпискою, що у разі неподання інформації або подання неповних чи недостовірних відомостей про осіб, які входять до складу домогосподарства, та членів сім`ї осіб із складу домогосподарства незалежно від реєстрації їх місця проживання (фактичного місця проживання), їх доходи, майновий стан і витрати, може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання. У цій розписці відповідачка зазначає щодо зобов`язання повернути надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії, що свідчить особистий власний підпис відповідача. Відповідно до п. 49 Положення громадянин несе відповідальність за подані відомості в заяві, декларації, інших документах, що вплинули на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.
Пенсійний фонд України своїм листом на адресу головного управління Пнсійного Фонду України в Рівненській області від 23.02.2024 повідомило, що ОСОБА_1 , 1960 р. н. не отримує доходи, зазначені в підпункті 3 пункту 14 Положення, зокрема допомогу особам з інвалідністю (згідно з наданою довідкою отримує щомісячну виплату інвалідам відповідно до законодавства країни-агресора), ним не сплачено ЄСВ, і немає висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я встановленого зразка про підтвердження інвалідності чи тривалої хвороби, він не має права на призначення житлової субсидії.
Однак, у встановлений позивачем строк зазначені кошти ОСОБА_1 не повернув.
Відповідно до положеньстатті 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно порядку призначення та виплат житлових субсидій і пільг населенню передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2022 №1041 "Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України» починаючи з 01.12.2022 функції адміністрування житлових субсидій та пільг передано Пенсійному фонду України.
Призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється відповідно до Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 (далі Положення).
Відповідно до пункту 3 Положення житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги, витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія, за письмовим зверненням такої особи, поданим протягом трьох місяців після смерті одержувача.
При цьому підпунктом 3 пункту 14 Положення передбачено, що житлова субсидія не призначається, якщо у складі домогосподарства є особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії, і в цьому періоді, за інформацією Державної податкової служби України, у них взагалі відсутні доходи, або нарахований середньомісячний сукупний дохід менше ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на початок періоду, а також ними або за них не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі ЄСВ) у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців у зазначеному періоді. Житлову субсидію може бути призначено за умови, зокрема, що такі особи отримують один із видів доходів, перелік яких зазначений у цьому підпункті, або сплатили (за них сплачено) ЄСВ у розмірі, не меншому ніж мінімальний, протягом кварталу, що передує кварталу перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії, або перебували у складних життєвих обставинах, викликаних інвалідністю, тривалою хворобою, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я встановленого зразка.
Пунктами 125 та 127 Положення № 848 визначено, що у випадках, зазначених в абзацах четвертому, п`ятому пункту 119 цього Положення, на вимогу уповноваженого органу, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином. У разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується органом, який призначив житлову субсидію, у судовому порядку.
Частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Стаття 1214 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.
Аналіз положень ст. 1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.
Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 22.01.2014 по справі № 6-151цс13 та постанові від 02.07.2014 по справі № 6-91цс14. Оскільки сума отримана відповідачем за документами, які піддаються сумніву, вказана обставина свідчить про недобросовісність набувача, тому така в силу ст. 1215 ЦК України має бути з нього стягнута.
Відповідно до положень статей 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно вимог статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи всі обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову.
Згідно статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Керуючись статтями 4, 19, 141, 158, 263-265, 274, 279-286 ЦПК України, суд
Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів у вигляді житлових субсидій - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надміру виплачену житлову субсидію в сумі 12 701 (дванадцять тисяч сімот одна) грн. 42 коп. та судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.
Відповідачем може бути подана до Корецького районного суду Рівненської області заява про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, м.Рівне, вул. О.Борисенка, буд.7, ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: