ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/692/25
Провадження № 2/131/218/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" червня 2025 р. м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Марчук В.І.

за участю секретаря судового засідання Яременко Г.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

29 квітня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (надалі-позивач/ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»/ТОВ «БІЗПОЗИКА»/позикодавець) через систему «Електронний суд» звернулося до Іллінецького районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач/позичальник/боржник) про стягнення заборгованості за Договором № 478851-КС-001 про надання кредиту від 26 жовтня 2023 року в розмірі 33245,50 грн. та судові витрати в розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 26.10.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 478851-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 26.10.2023 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 478851-КС-001 про надання кредиту. Того дня ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 478851-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 26.10.2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 було укладено Договір № 478851-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням).

Відмічено, що до теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 478851-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором № 478851-КС-001 на загальну суму 6511,83 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.

Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у нього станом на 31.03.2025 року утворилася заборгованість за Договором № 478851-КС-001 про надання кредиту в розмірі 33245,50 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 9947,47 грн.; суми прострочених платежів по процентах 23298,03 грн.

З врахуванням наведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за Договором № 478851-КС-001 про надання кредиту від 26.10.2023 року в розмірі 33245,50грн. та судові витрати в розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 02 травня 2025 року позовну заву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Копія позовної заяви здодатками до неї направлено відповідачу стороною позивача.

Представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Крім того, в позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, не заперечувалося проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі та дату і час розгляду справи, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження від 02 травня 2025 року строк, відзив на позовну заяву не подав. В судові засідання 12 та 27 червня 2025 року не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини своєї неявки не повідомив. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи.

Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, п.4 ч.8 ст.128, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи, що відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.10.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 478851-КС-001 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма) з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця. Вказаний договір був укладений шляхом подання відповідачем заявки на отримання кредиту через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/ та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-8634.

Відповідно до п. 2.1 договору № 478851-КС-001 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА».

Відповідно до п.2.3 договору, строк кредитування 24 тижні.

Згідно з п.2.4 договору, стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15407143, фіксована.

Відповідно до п.2.5 договору, комісія за надання кредиту 1 500,00 грн.

Відповідно до п.2.7 договору, строк дії договору: до 11.04.2024.

Відповідно до п.2.8 договору, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 26040,00 грн.

Відповідно до п.2.9 договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка 9249,88 грн.

Відповідно до п.2.10 дата видачі кредиту 26.10.2023.

Відповідно до п.2.11 дата повернення кредиту 11.04.2024.

Відповідно до п. 2.4 кредитного договору, фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору.

Згідно п.2.5 Договору комісія нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір Комісії не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку

Сторонами в пункті 3 договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату (періодичність) внесення позичальником платежів.

26.10.2023 року позивач на виконання зобов`язань за договором № 478851-КС-001 про надання кредиту від 26.10.2023 року перерахував на банківську карту № НОМЕР_3 , яка вказана відповідачем в особистому кабінеті, грошові кошти в сумі 10 000,00 грн., що підтверджується даними підтвердження про здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід».

Відповідач свої зобов`язання належним чином в повному обсязі не виконав, сплативши лише 6511,83 грн. Вказані обставини визнаються позивачем, що зазначено у позовній заяві та підтверджуються наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитом.

Доказів про виконання відповідачем надалі своїх зобов`язань матеріали справи не містять.

Відповідачем ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів на спростування факту укладення вищевказаного Договору або факту перерахування та отримання ним кредитних коштів. Будь яких доказів, які б спростували факти як укладення самого договору, так і отримання відповідачем коштів на картковий рахунок матеріали справи не містять. Також відповідачем не надано суду доказів погашення кредитної заборгованості.

Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 478851-КС-001 про надання кредиту від 26.10.2023 року станом на 31.03.2025 року (нарахування процентів проведені з 23.10.2023 року по 11.04.2024 року, тобто в межах строку кредитування) становить 33245,50 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 9947,47 грн.; суми прострочених платежів по процентах 23298,03 грн.

Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Як вбачається з матеріалів справи, договір №478851-КС-001 про надання кредиту від 26.10.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису.

Зі змісту договору встановлено, що ОСОБА_1 при його оформленні зазначив свої персональні дані, зокрема ідентифікаційний номер платника податків, паспортні дані, електрону адресу, адресу місця реєстрації (проживання), номер телефону, номер банківської картки, на яку необхідно перерахувати кошти.

ОСОБА_1 через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого позикодавець надіслав останньому за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор, який заявник використав для підтвердження підписання договору позики.

Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі ОСОБА_1 для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Отже підписанням договору №478851-КС-001 про надання кредиту від 26.10.2023 року ОСОБА_1 підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Без вчинення вказаних вище дій, зокрема надання особистих даних для оформлення кредитного договору, у тому числі номеру телефону та/або та електронної пошти для отримання одноразового ідентифікатора, такий правочин не був би укладений.

Судом встановлено, що договір про надання кредиту укладено між сторонами в електронній формі через веб-сайт ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та вчинено наступні для цього дії: вхід в особистий кабінет, передача інформації обраних клієнтом умов, підписання паспорта споживчого кредиту та інформаційного повідомлення, запит на відправку шаблону акцепту, підписання договору клієнтом.

Оскільки без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, за яким з рахунку ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» перераховано кошти шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки ОСОБА_1 , зареєстрованої останнім у особистому кабінеті на сайті https://my.bizpozyka.com.

У свою чергу, доказів того, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, реквізити банківської картки, на яку первісним кредитором здійснено перерахування позичених грошових коштів, номер телефону), були використані неправомірно для укладення кредитного договору від його імені, до суду не надано. Також слід звернути увагу на те, відсутні докази того, що відповідач звертався до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій чи оскаржував правомірність укладеного договору.

Також, з повідомлення АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № БТ/4552 від 30.05.2025р., зробленого на виконання ухвали суду, встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 та відкрито під неї відповідний банківський рахунок, на яку були зараховані кошти 26.10.2023року в сумі 10 000,00 грн., згідно доданих виписок про рух коштів по рахунку.

26.10.2023 року позивач на виконання своїх зобов`язань перерахував на банківську карту № НОМЕР_3 , яка вказана відповідачем в особистому кабінеті, грошові кошти в сумі 10000,00грн.

Відповідач свої зобов`язання належним чином в повному обсязі не виконав, сплативши лише 6511,83 грн. Вказані обставини визнаються позивачем, що зазначено у позовній заяві та підтверджуються наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитом.

Доказів про виконання відповідачем надалі своїх зобов`язань матеріали справи не містять.

Кредитний договір, оферта та паспорт кредиту були підписані обома сторонами у спосіб вказаний в законі України «Про електронну комерцію», що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними документами які підписані кваліфікованим електронним підписом зі сторони кредитодавця та за довомогою електронного підпису відповідача за допомогою одноразового ідентифікатора з посиланням на відповідний номер телефону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно положень статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Такий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року, справа № 342/180/17.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконала.

Розрахунок заборгованості за кредитним договором, укладеним між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 наданий суду позивачем, є належним та допустимим доказом, стосовно надання кредитних коштів клієнту, отримання і використання таких коштів клієнтом, а також нарахування процентів.

Відповідач відповідно до ст. 81 ЦПК України, не спростував розрахунки заборгованості, що надані позивачем до суду.

Зважаючи на те, що відповідач взятих на себе зобов`язань по кредитному договорі не виконав, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають також стягненню судові витрати в розмірі 2422,00 грн. по сплаті судового збору за подачу позову.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 625, 629, 1050, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст. ст. 12-13, 76, 81, 141, 247, 263-265, 274-280,352,354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (01113, м. Київ, вул. Лесі Українки, 26, офіс 411, ) заборгованість за Договором № 478851-КС-001 про надання кредиту від 26 жовтня 2023 року в розмірі 33245,50 грн. /тридцять три тисячі двісті сорок п`ять гривень 50 копійок/.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» 2422,40 грн. витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 02 липня 2025 року.

Повне найменування сторін:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, .

відповідач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Валентина МАРЧУК