ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/8000/23
Провадження № 2/362/493/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Тельнової О.О.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 , третя особа: Васильківський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Семенков М.В. звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом, в якому просить суд зобов`язати Васильківський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 відповідно до внесеного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.11.2015 року, Державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Дахно А.М., на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії та номер 49116249, виданої 17.11.2015 року, видавник: Лящ Ю.П., Відділ державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є співвласниками житлової квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в рівних частинах по 1/3 кожному. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина на частину вказаної квартири. При зверненні до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивачу стало відомо, що нерухоме майно перебуває під арештом на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії та номер 49116249, виданої 17.11.2015 року, видавник: ОСОБА_4 , ВДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області. Підставою для вказаного арешту стало виконавче провадження від 09.08.2013 року №39283339, відкрите на підставі виконавчого листа №2а-956 виданого 13.12.2012 року Васильківським міськрайонним судом Київської обсласті про стягнення з ОСОБА_2 на користь Військової частини НОМЕР_1 заподіяну шкоду державі в розмірі 44 425 грн. Відповідач листом від 19.01.2021 року повідомив, що у військовій частині не обліковується заборгованості за ОСОБА_2 , прентензії фінансового характеру відсутні. Позивач звернулась до Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської обл. Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про зняття арешту, але отримала необгрунтовану відмову, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2023 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Васильківського відділу державної виконавчої службив Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), було відмовлено (а.с.5-7).

Постановою Київського апеляційного суду від 30.04.2024 року ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2023 року скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.67-69).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна залишено без руху (а.с. 77).

У встановлений судом строк Позивач усунув недоліки.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.08.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за призначено справу до підготовчого судового засідання (а.с.104).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.10.2024 року замінено первісного відповідача Васильківський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на належного відповідача військову частину НОМЕР_1 . Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору-Васильківський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с.118-120).

05.11.2024 року від представника військової частини НОМЕР_1 Дяченко О.В. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вони просять закрити провадження у справі. Вказуючи на те, що з позовної заяви позивача позовні вимоги пред`явлені до Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), поряд з цим, в позовній заяві відсутні будь-які позовні вимоги до Військової частини НОМЕР_1 . Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Враховуючи все вищенаведене, Військова частина НОМЕР_1 вважає, що провадження, яке перебуває у Васильківському МС КО по справі №362/8000/23 підлягає закриттю (а.с.193-196).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.11.2024 року задоволено заяву представника військової частини НОМЕР_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с.211-212).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05.03.2025 року відмовлено представнику військової частини НОМЕР_1 Дяченко О.В. про закриття провадження у справі (а.с. 226-229).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05.03.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 230-231).

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Семенков М.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити.

Представник військової частини НОМЕР_1 Дяченко О.В. в судовому засіданні зазначив про відсутність претензій фінансового характеру до позивача та її померлого батька ОСОБА_2 , а тому при вирішення справи покладаються на розсуд суду.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомленні належним чином, заяв або клопотань із процесуальних питань до суду не направляли.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи відзив на позовну заяву відповідача, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов висновку про можливість постановлення по справі рішення та часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідност. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно дост. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить по 1/3 кожному частка квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.05.2020 (а.с. 153-154).

На вказану квартиру накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії та номер 49116249, виданий 17.11.2015 року, видавник: Лящ Ю.П., Відділ державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області. Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_2 (а.с. 101).

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.04.2011 року у справі №2-956/2011 стягнуто з ОСОБА_2 на користь військової частини НОМЕР_1 заподіяну з його вини державі шкоду, яку було сплачено замість нього в розмірі 44425 грн., судовий збір, ІТЗ (а.с. 155-156).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 11.01.2020 (а.с. 94).

Листом Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської обл. Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 14.10.2024 №52266 повідомлено, що в провадженні ВДВС перебувало виконавче провадження №49116249 з виконання виконавчого листа №2а-956 від 13.12.2012 виданого Васильківським міськрайсудом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 . В ході виконавчого провадження, державним виконавцем 04.11.2015 було винесено постанову про звернення стягнення на майно в сумі 48 86,50 грн., стягнення виконавчого збору в розмірі 4442,50 грн., 20.01.2016 року винесено постанову про стягнення витрат у виконавчому провадженні в розмірі 65,00 грн. Під час примусового виконання рішення суду державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, виконавчий документ надісланий за належністю до іншого відділу. Станом на 14.10.2024 року виконавчий документ до відділу не надходив (а.с. 114-116).

Листом Військової частиин НОМЕР_1 від 19.01.2021 повідомлено, що у військовій частині не обліковується заборгованість ОСОБА_2 в сумі 44 425 грн. згідно виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа №2а-956, виданого Васильківським міськрайсудом Київської області 13.12.2012 року. Військова частина претензій фінансового характеру до ОСОБА_2 не має (а.с. 148).

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Пунктами 1, 2 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст. 41 Конституції України за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом.

За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Таким чином, наявність арешту, накладеного на майно, порушує право власності позивача, в тому числі, й щодо розпорядження належним їй майном.

Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.04.2019 року в справі № 661/624/16-ц (провадження № 14-618цс18) зроблено висновки про те, що спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦПК України розглядають у порядку цивільного судочинства за правилами позовного провадження, якщо існує спір щодо визнання права власності на майно та однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить по 1/3 кожному квартира АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Нормою частини 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Верховний Суд у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 2/0301/806/11 погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що наявність протягом тривалого часу (майже 10 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, фактично спадщину прийняла, однак свідоцтво про право на спадщину на квартиру не змогла отримала, оскільки на спадкове майно накладено арешт, а іншого способу захисту своїх прав, аніж звернення з позовом до суду, у позивача немає, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та, оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про необхідність захисту її права шляхом зняття такого арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За викладених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених законом, для задоволення позову та скасування арешту з квартири АДРЕСА_1 , оскільки наявний вид обтяження обмежує право позивача на отримання свідоцтва про право на спадщину, після смерті спадкодавця.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач просить зобов`язати Васильківський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з квартири.

Звертаючись з позовом до суду, позивач самостійно визначає в позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Своєю чергою, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах (Велика Палата Верховного Суду 22.02.2024 року у справі № 990/150/23).

Під час судового розгляду позивачем визначено Васильківський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Верховний Суд у справі №757/55549/17від 01.03.2023 року зазначив, що не можна покладати на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, будь-які матеріально-правові обов`язки, в тому числі, винести рішення або ухвалу суду про права чи обов`язки цих третіх осіб.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для покладення зобов`язання на ВДВС, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, вчиняти певні дії, в тому числі зняти арешт, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 15, 16, 316, 319, 321, 328, 391 ЦК України, статтями 4, 12, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 , третя особа: Васильківський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зняття арешту з майна- задовольнити частково.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 відповідно до внесеного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.11.2015 року, Державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Дахно А.М., на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії та номер 49116249, виданої 17.11.2015 року, видавник: ОСОБА_4 , Відділ державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Васильківський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), , адреса місцезнаходження: 08601, Київська область, м. Васильків, вул. Покровська, 5

Текст рішення складено 30.06.2025 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко