Провадження № 2/369/4973/25
РІШЕННЯ

Іменем України

17.06.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Янченка А.В., при секретарі судових засідань Безкоровайної М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу № 369/20991/24 за позовом ОСОБА_1 до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ АГРО ДНІПРО» про зняття арешту,-

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ АГРО ДНІПРО» про зняття арешту.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна стало відомо, що на зазначений вище будинок був накладений арешт 27.08.2012 року, номер запису про обтяження: 12914874, на підставі Постанови про арешт маи?на боржника та оголошення заборони на и?ого відчуження, 33984274, 23.08.2012, ВДВС Києво-Святошинського РУЮ, Головнии? державнии? виконавець Міщенко Л.М.

Позивачка через свого представника звернулася до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою щодо зняття арешту з нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом від 03 жовтня 2024 року № 92900 надано відповідь про те, що з відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції перебувало виконавче провадження № 33984274, з матеріалів виконавчого провадження №33984274 вбачається, що ОСОБА_1 , не є стороною виконавчого провадження.

Так, виконавче провадження № 33984274 завершено, з огляду на давність ВП, відповідачем не повідомлено коли саме було завершене ВП, лише зазначено, що «перебувало на виконані». Позивачка припускає, що матеріали ВП скоріш за все знищені за закінченням строку зберігання, тому для вирішення питання щодо зняття арешту з нерухомого майна, згідно зі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» необхідно звернутись до суду.

Позивачка вказує, що вона з 2009 року є власником нерухомого майна, проте власником в розділі Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ДРРП зазначено: ТОВ «Інфініті», . При цьому, позивачці невідомо про існування будь-якого спору стосовно нерухомого майна.

Більш того, позивачка не є боржником у будь-якому виконавчому провадженні. В АВСП відсутні будь-які виконавчі провадження стосовно позивачки. Позивачка не внесена в Єдиний реєстр боржників.

Таким чином, на час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту (обтяжень), накладених на нерухоме майно, порушується право позивачки, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі використати своє законне право розпоряджатися власним майном.

На підставі наведеного, просила суд зняти арешт з майна та заборону відчуження на майно, належного на праві власності ОСОБА_1 , а саме житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 33984274, 23.08.2012 року, ВДВС Києво-Святошинського РУЮ.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.11.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.03.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явились. До суду від представника позивачки Барташевича А.С. надійшла заява в якій просив суд справу розглядати за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання свого представника у судове засідання не направив, хоча належним чином повідомлений про час, дату і місце проведення судового засідання. Від представника Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява про розгляд справи без його участі.

У судове засідання представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ АГРО ДНІПРО» не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату і місце проведення судового засідання.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України).

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 24.07.2009 року, виданим виконкомом Крюківщинської сільської ради на підставі рішення від 01.06.2009 р. № 22/15; Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 35760185, виданий 01.04.2015 року; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 35760418.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстрy іпoтeк, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, вбачається, що на обєкт нерухомого майна, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , накладений арешт 27.08.2012 року, номер запису про обтяження: 12914874, на підставі Постанови про арешт маи?на боржника та оголошення заборони на и?ого відчуження, 33984274, 23.08.2012, ВДВС Києво-Святошинського РУЮ, Головнии? державнии? виконавець Міщенко Л.М.

Згідно Листа Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03 жовтня 2024 року № 92900, у відділі на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження за номером 33984274.

3 відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що виконавче провадження за номером 33984274 завершено.

3 відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що позивачка ОСОБА_1 не є боржником у будь-якому виконавчому провадженні.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

В свою чергу, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Тобто, наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном та власний розсуд.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Оскільки судом встановлено, що вказаний арешт був накладені саме на підставі рішення державного виконавця органу державної виконавчої служби, яким на теперішній час є Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), суд дійшов висновку про те, що вказана юридична особа є належним відповідачем у справі, а подання скарги на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця за відсутності відомостей про відповідне судове провадження є неможливим.

У цій правовій ситуації відмова в задоволенні позову щодо зняття арешту, накладеного на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , постановою про арешт майна від 23.08.2012 року, накладеного ВДВС Києво-Святошинського РУЮ, унеможливила б у подальшому здійснення належного захисту майнових прав позивачки щодо зняття арешту з майна, оскільки чинне законодавство чітко встановлює випадки зняття арешту виконавцем.

При цьому суд враховує те, що наявність протягом тривалого часу (з 2012 року) нескасованого арешту на майно власника, за умови відсутності виконавчого провадження щодо нього, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 не є стороною у виконавчому провадженні № 33984274, неправомірність дій позивача не встановлено судом і не оспорювалось учасниками справи при розгляді даної справи, наявність арешту на майно власника є грубим порушенням права власності особи на річ.

Таким чином, дослідивши матеріали справи в судовому засіданні, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховуючи те, що права ОСОБА_1 , як власника спірного майна порушені та підлягають захисту в обраний позивачем спосіб шляхом зняття арешту з указаного майна.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для подальшого існування обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , накладеного 27.08.2012 року, номер запису про обтяження: 12914874, на підставі Постанови про арешт маи?на боржника та оголошення заборони на и?ого відчуження, 33984274, 23.08.2012, ВДВС Києво-Святошинського РУЮ, Головнии? державнии? виконавець Міщенко Л.М., а отже позовні вимоги ОСОБА_1 до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна необхідно задовольнити.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321 ЦКУкраїни, ст.ст. ст.ст. 2-5,12-13, 19, 76-92, 95, 141, 187, 211, 223, 258-259, 264-265, 268, 272-273, 280, 352, 354-355, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ АГРО ДНІПРО» про зняття арешту - задовольнити.

Зняти арешт з майна та заборону відчуження на майно, належного на праві власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), а саме житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , накладений 27.08.2012 року на підставі постанови ВДВС Києво-Святошинського РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.08.2012 року у виконавчому провадженні № 33984274.

Стягнути з Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, місцезнаходження: 08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Лесі Українки, 86) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), , місцезнаходження: 08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Лесі Українки, 86.

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ АГРО ДНІПРО», , місцезнаходження: 49044, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Паторжинського, буд. 8, оф. 9.

Повне рішення складено: 08.07.2025 року.

Суддя А.В. Янченко