Провадження № 2/742/399/25
Єдиний унікальний № 742/6963/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2025 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Давидчука Д.П., за участю секретаря судового засідання Сумцової Т.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3
І. Правовідносини сторін.
Позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовом до АТ «Сенс Банк» (Відповідач), треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими, визнання припиненим іпотечного договору, усунення перешкод у праві власності шляхом зняття заборон та обтяжень за іпотекою.
ІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04.12.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, головуючий суддя ОСОБА_6 .
Згідно з розпорядженням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28.03.2025 №202/317/25-Орд призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_6 у відставку.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2025 у справі визначено головуючим суддю Давидчука Д.П.
Ухвалою суду від 10.04.2025 прийнято справу до провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 13.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
ІІІ. Позиції учасників судового провадження.
Представник Позивача у судове засідання з`явився, просив суд задовольнити позов у повному обсязі з підставі мотивів, вказаних у позовній заяві.
Представник відповідача до суду не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечив з мотивів, вказаних у відзиві. Проти стягнення витрат на правову допомогу заперечує.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що дійсно, 31.01.2008 між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, в забезпечення виконання якого ОСОБА_5 передано житловий будинок за вказаною в позовній заяві адресою. Станом на 16.12.2024 заборгованість за цим кредитним договором не погашена та складає 123333,32 грн., а відтак, на переконання відповідача, зобов`язання з іпотеки не припинене. Також вказував на те, що ОСОБА_1 не є належним позивачем, оскільки не є стороною договору іпотеки, а позовна вимога про припинення договору не передбачена законодавством.
У відповіді на відзив позивач зазначив, що Відповідач протиправно нараховував відсотки за кредитним договором починаючи з 2016 року, оскільки на той час він звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості з позивача в судовому порядку, що є підставою для припинення права на нарахування відсотків. Розмір витрат на правову допомогу позивач обґрунтовує на підставі мінімальних ставок адвокатського гонорару, затверджених рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 17.03.2023 №119.
Згідно ч.1 ст. 244 ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення. Відтак, суд 13.02.2025 перейшов до стадії ухвалення рішення.
Також суд керувався листом Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду від 29.01.2025 №231/0/208-25, згідно з п. 5 якого у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд ухвалює судове рішення (скорочене або/та повне), підписує його, але не проголошує. За таких умов відмінність між датою судового засідання, про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників про час та місце проведення судового засідання та не є підставою для скасування судового рішення. Відтак, 19.06.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
31.01.2008 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 (іпотекодавець) укладено іпотечний договір, за умовами якого остання передала в іпотеку іпотеко держателю житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 35-42).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла (а.с. 49), спадкоємцем ОСОБА_5 є ОСОБА_2 (а.с. 50).
31.01.2008 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 укладено договір поруки №935/09-65/1 (з подальшими змінами від 18.06.2009), за умовами якого ОСОБА_3 зобов`язується солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором перед ПАТ «Укрсобанк» (а.с. 43-47).
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04.05.2016 частково задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та стягнуто солідарно з них заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №959/2-79 від 31.01.2008 в сумі 165485,51 грн. (а.с. 20-22).

Постановами державного виконавця від 21.09.2016 №52316057, 52316805 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/742/201/16 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором.

03.12.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення юридичної особи АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого визначено АТ «Альфа-Банк».

01.12.2023 АТ «Альфа Банк» змінило найменування на АТ «Сенс-Банк» (а.с. 70-73).

21.12.2022 державним виконавцем винесено постанови №52316057, 52316805 про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

24.10.2024 АТ «Сенс Банк» направлено позивачу лист, згідно з яким відмовлено ОСОБА_1 у виключенні з реєстру іпотек відомостей про накладення заборони відчуження. Також Відповідач зазначив, що після винесення рішення суду нарахування за договором не зупинялися.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду ,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що сторонами 31.01.2008 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №959/2-79, за умовами якого ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Сенс-Банк» надало Позивачу кредит в сумі 74800 грн. З метою забезпечення виконання вказаного договору 31.01.2008 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 укладеного договір поруки. Також 31.01.2008 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 (іпотекодавець) укладено іпотечний договір, за умовами якого остання передала в іпотеку іпотеко держателю житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, суд вважає встановленим факт укладення між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Сенс-Банк», кредитного договору.

У зв`язку з невиконанням вказаного договору позичальником (Позивачем) ПАТ «Укрсоцбанк» (Відповідач) звернувся до суду для стягнення заборгованості за кредитом в судовому порядку. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04.05.2016 було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №959/2-79 в розмірі 165485,51 грн. та відкрито виконавче провадження. В подальшому, у зв`язку з повним виконанням рішення суду виконавчі провадження стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 21.12.2022 закінчено.

Таким чином, з 21.12.2022 зобов`язання за вказаним договором між сторгоанми припинилось.

При цьому встановлено, що Відповідач після сплати заборгованості за договором та закінчення виконавчого провадження продовжував нараховувати Позивачу проценти за договором.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Таким чином, з ухваленням рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області у справі №742/360/16-ц про стягнення заборгованості, зобов`язання позичальника сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання 21.12.2022 року(дата повного виконання рішення суду). Тому кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за весь час прострочення, тобто до 21.12.2022 року.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), а тому 21.12.2022 (дата остаточного погашення заборгованості, стягнутої за судовим рішенням) і є датою, коли зобов`язання позичальника перед банком за кредитним договором припинилося.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19).

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

Абзацом другим частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

З огляду на викладене, оскільки основне зобов`язання припинилося виконанням 21 грудня 2022 року, з цього ж дня вважається припиненою і іпотека.

Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору).

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Відповідно до статті 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно з пунктом 5 Глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 року (далі - Порядок), нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 6.1 Глави 15 Розділу ІІ Порядку передбачено, що про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна.

Отже, законодавством передбачено підстави та порядок зняття заборони відчуження нерухомого майна.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків.

За положеннями частини першої статті 593 ЦК України припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується.

Встановлення факту припинення основного зобов`язання належним його виконанням, є свідченням припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки.

Звернення особи до суду з позовом про визнання іпотеки такою, що припинена, на підставі частини першої статті 593 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору.Це узгоджується з висновками Верховного Суду в справі № 695/3790/15-ц (постанова від 18.09.2019).

Отже, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін (статті 3, 12 - 15, 20 ЦК України), слід дійти висновку про те, що в разі невизнання кредитором права іпотекодавця, передбаченого частиною першою статті 593 ЦК України, на припинення зобов`язання таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України.

Таким чином, право іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору іпотеки чи шляхом припинення зобов`язання за договором.

У згаданій постанові від 18.09.2019 № 695/3790/15-ц Верховний Суд виходить з того, що дійсно записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Проте у справі, яка переглядається, ефективним способом захисту порушених прав позивача було пред`явлення позову про визнання іпотеки такою, що припинена (оскільки щодо цього існував спір, про що свідчить факт зміни позивачем підстав та предмета позову), а не визнання припиненим договору іпотеки, а також - про зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек.

З цих підстав суд відхиляє доводи Відповідача щодо того, що Позивач є неналежними позивачем та ним застосовано неналежний спосіб захисту.

VI. Розподіл судових витрат.

Позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в сумі 3633,60 грн (а.с. 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у справі, що розглядається, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, то з Відповідача на користь Позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3633,60 грн, тобто пропорційно до задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст.. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд вважає, що Позивач належним чином обґрунтував розмір понесених ним витрат на правову допомогу, а відтак заявлена ним сума 9000 грн підлягає стягненню з Відповідача на його користь.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 279, 263-265, 280-284 ЦПК України

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 до акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими, визнання припиненим іпотечного договору, усунення перешкод у праві власності шляхом зняття заборон та обтяжень за іпотекою задовольнити.

Визнати зобов`язання за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №959/2-79 від 31.01.2008, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 припиненими.

Визнати припиненим іпотечний договір від 31.01.2008, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Сидоренко Л.О., зареєстрованого в реєстрі за №330 про передачу в іпотеку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Виключити запис про накладення обтяження №35131331 (спеціальний розділ) на житловий будинок із надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чайкою І.Г. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №50752959 від 22.01.2020 на підставі іпотечного договору від 31.01.2008, посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Сидоренко Л.О. та внесеного в реєстр за №330, та договору про порядок дій щодо внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно №1706, виданий 10.10.2019 та виключити з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку, реєстраційний номер 35131044 щодо іпотеки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , іпотеко держатель акціонерне товариство «Альфа-Банк», перейменований в подальшому в акціонерне товариство «Сенс-Банк», внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чайкою І.Г. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №50752959 від 22.01.2020 на підставі іпотечного договору від 31.01.2008, посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Сидоренко Л.О. та внесеного в реєстр за №330, договору про внесення змін до іпотечного договору від 02.07.2009, посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Сидоренко Л.О., зареєстрованого в реєстрі №1671 та договору про порядок дій щодо внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, серії та номер 1706, виданий 10.10.2019.

Стягнути з акціонерного товариства «Сенс-Банк» на користь ОСОБА_1 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн 60 коп судового збору.

Стягнути з акціонерного товариства «Сенс-Банк» на користь ОСОБА_1 9000 (дев`ять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Сенс-Банк»», , місцезнаходження: 03150, місто Київ, вул. Велика Васильківська, 100. Повний текст складено 30.06.2025.

Суддя Дмитро ДАВИДЧУК