Дата документу 03.07.2025
Справа № 333/1802/23
Провадження № 2/334/3052/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя Фетісов М.В.,

розглянувши цивільну справу № 333/1802/23 за позовом Акціонерного товариства КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

03.07.2025 до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя на підставі ухвали Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 10 червня 2025 року надійшла цивільна справа за позовом за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до ухвали Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 10 червня 2025 року вказана цивільну справа передана для розгляду Дніпровському районному суду міста Запоріжжя за клопотанням відповідачки ОСОБА_1 , яка має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

За загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з листом Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 15.05.2025 відповідачка ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідачки зареєстроване на території Дніпровського району м. Запоріжжя та належить до територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду міста Запоріжжя.

Проте частиною другою статті 31 ЦПК України передбачено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Ухвалою про відкриття спрощеного позовного провадження у цивільній справ від 16 березня 2023 року ця справ прийнята до свого провадження Комунарським районним суд міста Запоріжжя з додержанням правил підсудності.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 12 травня 2025 року до участі у справі була залучена ОСОБА_1 як правонаступник відповідача ОСОБА_2 .

Таким чином справа № 333/1802/23 стала підсудна Дніпровському районному суду міста Запоріжжя після прийняття її Комунарським районним судом міста Запоріжжя до свого провадження.

Відповідно до вимог статті 30 ЦПК України до позовів про стягнення заборгованості за кредитним договором та позовів кредиторів спадкодавця, що подаються після прийняття спадщини спадкоємцями, не застосовуються правила виключної підсудності.

Отже у Комунарського районного суду міста Запоріжжя були відсутні підстави для передачі справи № 333/1802/23 за підсудністю Дніпровському районному суду міста Запоріжжя після прийняття її до свого провадження, що передбачено частиною другою статті 31 ЦПК України.

Відповідно до статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином у даному випадку відсутній спір про підсудність, оскільки справа № 333/1802/23 передана до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя без дотримання вимог частини другої статті 31 ЦПК України.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у частині першій статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 ЦПК України).

Отже суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Враховуючи недопустимість порушення правил підсудності, а також той факт, що приймаючи до провадження вказану цивільну справу, суд, до якого направлено справу з порушенням правил підсудності, позбавляє сторін провадження права на розгляд справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, не допускаючи спору про підсудність справ між судами, вважаю за необхідне повернути справу для розгляду Комунарському районному суду міста Запоріжжя як помилково передану Дніпровському районному суду міста Запоріжжя.

Керуючись статтями 27 - 32, 258 - 261, 268 ЦПК, суддя

постановив:

цивільну справу № 333/1802/23 за позовом Акціонерного товариства КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернути Комунарському районному суду міста Запоріжжя (вул. Європейська, буд. 7, м. Запоріжжя, 69014).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя або безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя М.В. Фетісов