Номер провадження: 22-ц/813/4336/25
Справа № 493/821/24
Головуючий у першій інстанції Мясківська І. М.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Балтського районний суд Одеської області від 08 січня 2025 року, постановлено у складі судді Мясківської І.М., у приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

встановив:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник адвокат Осокін С.Ю., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , про зменшення розміру аліментів.

На обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що згідно судового наказу Балтського районного суду Одеської області від 19.11.2021 року з позивача на користь відповідачки ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

Також з позивача на користь відповідачки ОСОБА_1 згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 15.02.2024 року стягуються аліменти на її утримання у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином ОСОБА_5 трьох років.

Крім того, згідно судового наказу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.05.2023 року з позивача на користь відповідачки ОСОБА_6 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

Також з позивача на користь відповідачки ОСОБА_3 згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.02.2024 року стягуються аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином ОСОБА_7 трьох років.

За вищевказаними рішеннями з позивача стягується більше половини його заробітку (доходу), а саме 91 відсоток.

Вищевказані обставини, ставлять позивача у дуже скрутне матеріальне становище, у зв`язку з чим просив суд змінити розмір аліментів для кожної дитини з частини всіх видів доходу (заробітку) на 1/6 частину всіх видів його заробітку (доходу) для кожної дитини до досягнення дітьми повноліття, а також змінити розмір аліментів на утримання відповідачки ОСОБА_1 з 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) на 1/6 частину всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином ОСОБА_5 трирічного віку..

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішення Балтського районний суд Одеської області від 08 січня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задоволено.

В обґрунтування свого рішення суд зазначив, що з моменту ухвалення судового наказу про стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , змінився сімейний стан позивача у зв`язку з укладенням шлюбу з ОСОБА_3 та народженням сина ОСОБА_7 .

Разом з тим, виникнення аліментних зобов`язань за судовим наказом Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.05.2023 на утримання сина ОСОБА_7 , та за рішення Котовського міськрайонного суду від 15.02.2024 про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 до досягнення сином ОСОБА_7 трирічного віку, зумовило збільшення відрахувань із заробітку (доходу) позивача.

Таким чином, з огляду на вище викладені обставини, суд приходить до висновку про зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та про зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, що буде справедливим відносно кожної дитини позивача.

Доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з таким рішення суду, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Балтського районного суду Одеської області від 08.01.2025 в частині зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 з 1/4 на 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та в частині стягнення судового збору та витрат на професійну правничу допомогу і ухвалити нове рішення, яким у цій частині позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Вказує на постанови Верховного Суду, в який зазначається про необхідність доводити сам факт погіршення майнового стану, а не просто факт народження нової дитини у платника аліментів.

Позивачем не було надано суду будь-яких доказів, які б підтверджували зміну його матеріального або сімейного стану, погіршення його здоров`я, що не дозволяє сплачувати аліменти у встановленому розмірі на утримання нашого з ним сина ОСОБА_5 .

На даний час позивач є військовослужбовцем Збройних сил України і отримує заробітну плату. Однак, з метою приховування свого матеріального стану, довідку про свої доходи, в обґрунтування свого позову про зменшення розміру аліментів, позивач до суду не надав, оскільки він отримує пристойну заробітну плату, і за мінусом усіх відрахувань, залишку йому з надлишком вистачає на його існування.

Щодо явки сторін.

В судове засідання з`явився представник позивача, інші сторони повідомлені належним чином про відкладення не просили, що не заважає апеляційному перегляду.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України,- судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення..

Згідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення суду першої інстанції оскаржується виключно в частині зменшення розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Балтського районного суду Одеської області від 19.11.2021 року та стягнення судових витрат, а тому підлягає перегляду лише в цій частині.

Задовольнивши позовні вимоги в цій частині суд першої інстанції зазначив, що з моменту ухвалення судового наказу про стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , змінився сімейний стан позивача у зв`язку з укладенням шлюбу з ОСОБА_3 та народженням сина ОСОБА_7 .

Разом з тим, виникнення аліментних зобов`язань за судовим наказом Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.05.2023 на утримання сина ОСОБА_7 , та за рішення Котовського міськрайонного суду від 15.02.2024 про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 до досягнення сином ОСОБА_7 трирічного віку, зумовило збільшення відрахувань із заробітку (доходу) позивача.

Таким чином, з огляду на вище викладені обставини, суд прийшов до висновку про зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що буде справедливим відносно кожної дитини позивача.

Однак колегія суддів не погоджується з вказаним висновком виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_10 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 30.08.2022 року (а.с. 7).

Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10.08.2021 року. (а.с. 15)

Згідно судового наказу Балтського районного суду Одеської області від 19.11.2021 з позивача на користь відповідачки ОСОБА_1 щомісячно, починаючи з 11.10.2021, стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.(а.с. 4)

26.10.2022 року позивач уклав шлюб з відповідачкою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 26.10.2022. (а.с. 16).

Від цього шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_11 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 31.01.2023.(а.с. 14)

Згідно судового наказу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.05.2023 з позивача на користь відповідачки ОСОБА_3 щомісячно, починаючи з 02.05.2023, стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.(а.с. 10-11)

Згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.02.2024 року з позивача на користь відповідачки ОСОБА_3 щомісячно, починаючи з 02.05.2023 року, стягуються аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку. (а.с.12-13)

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України визначений перелік обставин, які враховують судом при визначенні розміру аліментів.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 536/1557/17, від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19 тощо, та відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України мають враховуватися судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на закріплені ЦПК України засади судочинства змагальність та диспозитивність, саме на позивачеві лежав процесуальний обов`язок довести вказані обставини.

Отже, зменшення розміру аліментів у даному випадку можливе лише при погіршенні спроможності позивача сплачувати аліменти у раніше призначеному судом розмірі, а також - із урахуванням інтересів дитини, що має довести позивач.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Так, як на причину зменшення розміру аліментів посилається на високий відсоток стягнення з його доходу, а саме 91 відсоток, та наявність у нього дитини від іншого шлюбу.

Проте апеляційний суд зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції в судовому засіданні представник позивача адвокат Осокін С.Ю. позовні вимоги підтримав в частині зменшення розміру аліментів на утримання дітей, щодо вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трирічного віку відмовився, оскільки на дату розгляду справи дитина - ОСОБА_8 досяг трирічного віку.

Таким чином, на момент розгляду справи загальний розмір відрахувань під час кожної виплати заробітної плати складав 66,67 відсотків, що відповідає вимогам законодавства та не перевищує 70 відсотків.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано жодних належних та допустимих письмових доказів на підтвердження погіршення його матеріального становища та стану здоров`я після винесення судового наказу Балтського районного суду Одеської області від 19.11.2021.

Колегія суддів зазначає, що визначений судовим наказом розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину та жінку, без доведення погіршення його майнового становища не буде спрямоване на належне забезпечення дитини від шлюбу з ОСОБА_1 та суперечитиме її інтересами.

Апеляційний суд звертає увагу позивача, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження ОСОБА_3 дитини - ОСОБА_11 , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Таким чином, суд першої інстанції у порушення зазначених вище вимог закону не врахував, що позивачем належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку із народженням дитини від іншого шлюбу.

Фактично позивачем не надано взагалі будь яких доказів на погіршення його майнового стану чи стану здоров`я.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Таким чином, вищевказані обставини, на яких гуртуються позовні вимоги ОСОБА_2 , не можуть слугувати правовою підставою для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виходячи з вищевикладеного, станом на момент ухвалення вказаного судового рішення загальний розмір відрахувань під час кожної виплати заробітної плати з позивача складатиме 58,33%, що не суперечить чинному законодавству.

Окрім цього, враховуючи що у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 слід відмовити, тому стягнення з неї суми судового збору та витрат на правову допомогу є безпідставною.

При вказаних обставинах колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не визначився із юридичною природою спірних правовідносин і законом, що їх регулює, у зв`язку із чим рішення Балтського районний суд Одеської області від 08 січня 2025 року підлягає скасуванню у частині зменшення розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Балтського районного суду Одеської області від 19.11.2021 року та стягнення судових витрат із ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та стягнення судових витрат.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 03 квітня 2024 року в частині зменшення розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Балтського районного суду Одеської області від 19.11.2021 року та стягнення судових витрат - скасувати.

Постановити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) 605,60 грн. судового збору та 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 01 липня 2025 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко