Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/760/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2025 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Винара Л.В.

з участю секретаря Кострицької Т.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Олевського районного суду Житомирської області в м.Олевську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивачки адвокат Єгоров Сергій Олександрович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , представник позивачки адвокат Єгоров Сергій Олександрович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовної заяви представник позивачки зазначає, що 02.02.2001 між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено запис про укладення шлюбу за № 51. За час проживання у шлюбі сторони мають спільну дитину: сина ОСОБА_3 , 2006 року народження, який на даний час є повнолітнім. Спільне життя позивачки та відповідача не склалося, сім`я розпалася, сторони вже тривалий час проживають окремо, не ведуть спільне господарство та спільний побут. Підставою для розпаду сім`ї стало те, що сторони втратили почуття один до одного, внаслідок чого перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємоповаги, почали ігнорувати один до одного, позивачка проживає окремо тривалий час за межами країни. Будь-які шанси на примирення позивачка не розглядає, не бажає перебувати з відповідачем у шлюбі, оскільки має інші плани на життя. Відносини, які виникли між ними унеможливлюють спільне проживання і збереження сім`ї , на даний час це суперечить інтересам позивачки. Враховуючи наведене, вважає, що збереження сім`ї у даному випадку є неможливим. Позивачка обдумала своє рішення і остаточно визначалась із серйозністю своїх намірів щодо розірвання шлюбу, оскільки такі шлюбні відносини між ними продовжуватись більше не можуть. Спору щодо поділу майна між сторонами поки не виникає. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Добровільно розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач відмовляється, тому позивачка вимушена звернутись до суду для вирішення даного спору. Також, просить після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « ОСОБА_4 ».

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Винару Л.В.

На запит Олевського районного суду Житомирської області надійшла інформація із Олевської міської ради Житомирської області про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 29.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Витребувано у позивачки ОСОБА_1 оригінал свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або за власною ініціативою суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка та представник позивача в судове засідання не з`явились, від представника позивачки надійшла до суду письмова заява з проханням про розгляд справи про розірвання шлюбу без участі позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задоволити. Також, зазначає, що оригінал свідоцтва про шлюб знаходиться у відповідача, який зобов`язався надати суду його для огляду в судовому засіданні в добровільному порядку.

Відповідач у судове засідання на розгляд справи не з`явився, надав до суду письмову заяву, у якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги не визнає. Проти розлучення заперечує, оскільки хоче зберегти сім`ю та вважає, що шлюб на все життя. Також, відповідачем надано до суду оригінал свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 . Відзив на позов відповідач до суду не надав.

Заперечення стосовно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Згідно з ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. п. 1, 3 частини 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що сторони з 02.02.2001 перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя за актовим записом № 51(а.с. 7).

Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується інформацією Олевської міської ради Житомирської області за № 1219 від 22.04.2025 (а.с. 14).

Дослідивши та оцінивши докази у справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст.110,112 СК України з яких слідує, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Із ст.113 СК України слідує, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, спільне життя у сторін не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння, тому сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, проживають окремо, не ведуть спільного господарства та шлюбних відносин не підтримують. На даний час зі сторони позивачки спроб для примирення не було. Така поведінка створила обстановку при якій спільне проживання і збереження сім`ї є неможливим, а тому примирення між сторонами неможливе. Шлюбних відносин не підтримують, втратила почуття до чоловіка, у зв`язку з чим сім`я розпалась остаточно. Позивачка обдумала своє рішення і остаточно визначилася із серйозністю своїх намірів щодо розірвання шлюбу.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що позивачка скористалася правом на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, наполягала на розірванні шлюбу, відповідач відносно розірвання шлюбу заперечував. Вважав, що слід зберегти сім`ю та шлюб це на "все життя".

При цьому відповідачем не подано у визначеному ЦПК України порядку жодного доказу на спростування доводів позивачки, викладених нею у позовній заяві.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивачка не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається та збереження шлюбу суперечить інтересам однієї із сторін. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено.

Також, суд вважає, що після розірвання шлюбу слід залишити позивачці прізвище « ОСОБА_4 ».

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 13, 81, 89, 133, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 274-279, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , представник позивачки адвокат Єгоров Сергій Олександрович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 02 лютого 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя за актовим записом № 51- розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_4 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Представник позивачки: адвокат Єгоров Сергій Олександрович, РНОКПП НОМЕР_3 , місцезнаходження: 10014, м. Житомир, вул. Мала Бердичівська, буд. 21.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: Л. В. Винар