Справа № 128/5025/24
№2/930/399/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2025 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді: Алєксєєнка В.М.

при секретарі: Загребельного О.С.

за участю представника позивача адвоката: Коцурак Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Науменко В.В. про усунення від права на спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги представниця позивачки ОСОБА_1 - адвокат Коцурак Т.Ю. мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, спадкоємцями є позивачка та її брат ОСОБА_2 відповідач по справі.

Протягом 6 місячного терміну позивачка ОСОБА_1 та відповідач звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину.

Позивачка заперечує право відповідача на спадкування після смерті матері, оскільки внаслідок поважного віку та хвороби покійної матері вона потребувала постійного догляду та сторонньої допомоги, яку надавала виключно позивачка.

Відповідач тривалий час, а саме понад 5 останніх років життя мами взагалі не підтримував жодних відносин з матір?ю, не цікавився як живе мати, який має стан здоров?я та чи потребує допомоги та догляду.

Мати позивачки - ОСОБА_3 , з 2015 року постійно хворіла, мала проблеми із серцем, що позбавляло її можливості самостійно себе обходити, а тому мати потребувала постійного стороннього догляду та допомоги. Мати часто лікувалась стаціонарно у лікарні.

Постійну допомогу та догляд ОСОБА_3 надавала виключно донька - позивачка по справі.

З 26.06.2017 р. по 31.12.2022 року позивачка здійснювала догляд за матір?ю та отримувала компенсацію від держави за надання послуг із догляду на непрофесійній основі.

Останні роки стан здоров?я матері позивачки погіршився та з метою оперативності та доступності медичної допомоги позивачка з матір?ю переїхали проживати до м. Вінниці, за адресою реєстрації позивачки, таким чином до червня 2023 року мати позивачки - ОСОБА_3 проживала з донькою за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином лише позивачка забезпечувала матір постійним доглядом, піклуванням, моральною підтримкою та матеріальною допомогою. При цьому ОСОБА_3 неодноразово зверталась за допомогою до відповідача, на що отримувала відмову. Всю допомогу спадкодавиці надавала виключно позивачка, оскільки інших родичів, окрім позивачки та відповідача померла не мала. Таким чином відповідач свідомо ухилявся від надання будь-якої допомоги і моральної підтримки своїй матері, хоча мав можливість надавати таку допомогу. Похованням матері займалась також виключно позивачка.

Мати позивачки та відповідача ОСОБА_3 саме перебувала у безпорадному стані, оскільки в силу свого віку 86 років та наявністю тяжких хвороб вона не могла забезпечувати умови свого життя самостійно та потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування.

Понад 5 останніх років життя матері відповідач жодним чином не підтримував з нею зв`язок, не телефонував, не відповідав, не цікавився її станом здоров`я, на прохання позивачки у допомозі не відповідав.

Відповідачу було добре відомо про похилий вік матері та наявності у неї хвороб, у з`язку із чим мати потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування.

Враховуючи вищевикладене, представниця позивачки просить суд усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 31.01.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.05.2025 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засідання представниця позивачки ОСОБА_1 - адвокат Коцурак Т.Ю., позов підтримала в повному обсязі та просили задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява про визнання позову, у якій відповідач позовні вимоги визнав та заявив, що не претендує на спадщину після смерті матері. Наміру оформляти спадщину немає, відмовляється на користь сестри. Також, зазначив, що в судове засідання з`явитись можливості немає, просить справу розглянути у його відсутність.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Науменко В.В. у судове засідання не з`явилася.

Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК України).

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.

Так, згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20.06.2023 року, виданим Немирівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Відповідно до рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 24.07.2024 року встановлено факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до довідки №2515 від 05.11.2024 року виданої КП «Немирівський міський ЦПМСД», про те, що мати ОСОБА_1 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на обліку у сімейного лікаря КП «Немирівський міський ЦПМСД». При наданні медичної допомоги ОСОБА_3 її супроводжувала дочка ОСОБА_1 , яка цікавилась її станом здоров`я. З сином ОСОБА_3 сімейний лікар не знайомий.

Відповідно до довідки за вих.№ 35-12/5-536 від 13.09.2024 року виданої Управлінням праці та соціального захисту населення, про те, що на обліку УСЗН перебувала ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 26.06.2017 31.12.2022 року, а ОСОБА_1 отримувала компенсацію за надання соціальних послуг громадянам похилого віку.

Відповідно до довідки за №861 від 06.11.2024 р. виданої Асоціацією органів самоорганізації населення м.Вінниці квартального комітету/комітету мікрорайона «Вінниченко» про те, що на підставі акту від сусідів №860 від 06.11.2024 р. разом із ОСОБА_1 за адреою АДРЕСА_1 , проживала її мати ОСОБА_3 до червня 2023 року.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №73009218 від 29.06.2023 р. у Приватного нотаріуса Науменко В.В. перебуває спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 70860098, номером у нотаріуса 62/2023, до майна спадкодавиці ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки за вих.№ 310/02-14 від 04.12.2024 року виданої приватним нотаріусом Науменко В.В. Вінницького районного нотаріального округу вбачається, що спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. ОСОБА_3 прийняли гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті спадкодавиці ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне померлій нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 4,3332 га., яка розташована на території Байраківської сільської ради Немирівського району Вінницької області, що підтверджується копією правовстановлюючого документа державного акту на право власності на земельну ділянку від 08.06.2008 року.

Згідно положень ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У відповідності до положень статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ч. 1ст. 1265 ЦК України).

ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.ст. 1269, 1270 ЦК України прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Правові підстави усунення спадкоємців від права на спадкування врегульовано статтею 1224 ЦК України.

Частина 5 ст. 1224 ЦК України передбачає, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Тлумачення частини п`ятої статті 1224 ЦК України свідчить, що усунення від права на спадкування за законом можливе за наявності таких умов: ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві при наявності у нього можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц зроблено висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Позивачка вказала на те, що її брат та син померлої ОСОБА_3 ОСОБА_2 , за життя ОСОБА_3 ухилявся від надання їй допомоги, не дивлячись на те, що мати знаходилась у безпорадному стані в силу похилого віку та хвороб, тож суд має підстави для усунення ОСОБА_2 від спадкування після смерті ОСОБА_3 ..

Враховуючи вищевикладене, те, що позовні вимоги позивачем та її представником доведені належними, допустимим та достатніми доказами, не суперечать закону, визнані відповідачем, таким чином вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

За клопотанням сторони позивачки судові витрати по справі слід залишити за нею.

Керуючись ст. ст.7, 2-13, 17-18, 76, 81, 206, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1220, 1223-1224, 1258-1259, 1261-1265, 1269 -1270 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Коцурак Т.Ю. - задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від права на спадкування за законом після смерті - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: В.М. Алєксєєнко