Справа № 576/2914/24
Провадження № 2-др/576/9/25
і м е н е м У к р а ї н и
02 липня 2025 року м. Глухів
Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі
головуючого суддіУсенко Л.М.
секретар судового засіданняГамалій Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу№ 576/2914/24
простягнення грошових коштів
учасники справи та представники: не з`явились
Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 17 червня 2025 року задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

24 червня 2025 року від представника позивача адвоката Качмара В.О. через електронний кабінет у системі «Електронний суд» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 35 000 грн.

Представник позивача адвокат Качмар В.О. в судовому засіданні свою заяву підтримав, просив її задовольнити.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, їх неприбуття не перешкоджає розгляду заяви, відповідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення з доданими матеріалами, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі статтею 133 ЦК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України).

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини 4, 5 статті 137 ЦПК України).

Частиною 6 статті 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витратна оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу під час розгляду даної справи, відповідачем надано суду: ордер, копії додаткової угоди № 1 від 30 12.2022 до Договору № 0910/02 про надання правової (правничої) допомоги від 09.10.2020 та додаткової угоди № 0910/02 від 01.09.2024 про надання правової (правничої) допомоги від 09.10.2020, детального опису робіт (наданих послуг) від 22.06.2025, акту приймання-передачі наданих послуг від 18.06.2025.

Надаючи оцінку наданим доказам на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує позицію Великої Палати ВС висловлену у справі № 904/4507/18, де зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

Водночас,у постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц та від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

В даному випадку, враховуючи характер спірних правовідносин, складність справи та обсяг наданої правничої допомоги, зокрема, кількість поданих позивачем процесуальних документів, та об`єктивно необхідний адвокату час для їх підготовки, кількість судових засідань, суд приходить до висновку, що стягнення з позивача витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі є співмірним зі складністю справи та виконаним адвокатом обсягом роботи.

Однак, зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (на 82,6%), то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 28 910 грн. (35000?82,6:100 = 28910).

На підставі викладеного, керуючись статтями 265, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача адвоката Качмара Вячеслава Олександровичазадовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 28910 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот десять) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складене 02 липня 2025 року.

Суддя Л.М. Усенко