Єдиний унікальний номер 599/716/25
Номер провадження 2/599/301/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2025 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Чорної В. Г., за участю секретаря судового засідання Грицай О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зборові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

виклад позиції позивача: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі ТОВ «Юніт Капітал») звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у зв`язку із невиконанням грошових зобов`язань за Договором кредитної лінії № 00-9556903 від 30.11.2023 (далі - Кредитний договір) на суму 28 100,00 грн.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що 30 листопада 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Макс кредит» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 00-9556903 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 95622, а саме 30 листопада 2023 року о 16:13:41 ввела ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснула кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Первісний кредитор 30 листопада 2023 року ініціював переказ коштів у сумі 6000 грн безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі Онлайн» на банківську карту відповідача № 5375-41xx-xxxx-7371, що свідчить доказом того, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця Товариства з обмеженою відповідальністю «Платежі Онлайн»

Відповідно до п. 4.4. Кредитного договору, визначається, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису, позичальник використовує як електронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон), що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Одночасно з підписанням договору, Товариство відправило на електронну адресу, вказану відповідачем у Заявці на кредит, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним в нього примірником електронного договору, у формі що унеможливлює зміну його змісту.

З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим (Додатки №6 та №7 ).

Отже, заповненням анкети-заяви позичальник підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена Кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Окремо звертаємо увагу на висновки, до яких дійшов Верховний суд у постанові від 02.11.2021 під час розгляду справи № 243/6552/20. Зокрема Верховним судом було зазначено, «що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора - належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину.

Зокрема, позивач звертає увагу суду, без отримання листа на адресу електронної пошти та/ або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства кредитний договір між Первісним кредитором та відповідачем не був би укладений.

Таким чином, у вказаному Кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № (провадження № 61-8449св19); від 09вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20); від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243ск20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.

Відповідно до п.1.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 6000,00 (шість тисяч грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику.

Таким чином, Кредитний договір є двостороннім, оскільки породжує обов`язок кредитодавця надати кредит та обов`язок позичальника його повернути, та сплатити проценти за користування ним.

Відразу після вчинених дій відповідача, 30 листопада 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Платежі Онлайн» перерахувало грошові кошти в сумі 6000,00 грн на банківську карту № НОМЕР_1 XX-XXXX-7371 відповідача, що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця - Товариства з обмеженою відповідальністю «Платежі Онлайн».

Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень (Додаток № 1). Зокрема, на підтвердження даної інформації Позивачем долучено документ, виданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Платежі Онлайн» (банк, що здійснював платіж), з якого вбачається, що операція по перерахування коштів була успішною та кошти зараховані на картковий рахунок Боржника (Додаток №1).

Таким чином, позивачем долучено всі наявні докази, що підтверджують зобов`язання відповідача за кредитним договором та факт перерахування коштів на картковий рахунок Боржника.

Щодо переходу права вимоги за кредитним договором до позивача: 17 грудня 2024 року між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») уклаладено Договір факторингу № 17122024-МК/онлайн (далі договір Факторингу 1) відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу № 1 перехід від первинного кредитора ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» прав вимоги до боржників відбувається в момент підписання стронами акту-прийому передачі реєстру боржників, згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно боргів та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників-підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги відповідно до реєстру боржників та є невід`ємною частиною цього договору.

Таким чином відповідно до реєстру боржників за договором факторингу 1 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 28100.00грн. Даний факт підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу 1

02 квітня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 020425-У, згідно якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору факторингу № 2 перехід прав вимоги заборгованості до боржників від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників, згідно з додатком № 2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників стосовно боргів та набуває відповідні права вимоги.

Таким чином відповідно до реєстру боржників за договором факторингу 2 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 28100.00 грн. Даний факт підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу 1

Під час укладення Кредитного договору сторонами узгоджено всі істотні умови, зокрема розмір кредиту в сумі 6 000,00 грн, валюту надання, строк дії договору та порядок кредитування. Дане погодження умов, а також підписання Кредитного договору відповідачем із використанням одноразового ідентифікатора як засобу електронного підпису, свідчить про його належне та добровільне волевиявлення на укладення електронного правочину. Однак, оскільки відповідач належним чином не виконує свого зобов`язання щодо повернення коштів виникла заборгованість у розмірі 28100,00 грн, яка складається з наступного: 6000,00 грн - заборгованість по кредиту та 22100,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку за період 02 квітня 2025 року 07 травня 2025 року (Додаток №10). Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за Кредитним договором. Розрахунок заборгованості, підготовлений Первинним кредитором за Кредитним договором наведено у додатку (Додаток №11). ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали нарахувань за Кредитним договором. Розрахунок заборгованості, наданий Первинним кредитором в сукупності з Повідомленням від ТОВ "Платежі Онлайн" є беззаперечними доказами факту заборгованості, а отже позовні вимоги доведені позивачем в повній мірі.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Позивач поніс в зв`язку із розглядом даної справи витрати, які складають 9422,40 грн: - судовий збір: 2422,40 грн та - витрати на професійну правничу допомогу: 7000,00 грн.

Витрати на професійну правничу складаються із: - вивчення матеріалів справи: 2 год- 1000,00 грн; - складання адвокатського запиту: 1 год - 500,00 грн; - складання клопотання про витребування доказів:1 год - 500,00 грн - складання позовної заяви: 2 год - 5000,00 грн; Зазначений попередній розрахунок суми судових витрат включає в себе витрати понесені із зверненням позивача за наданням правничої допомоги згідно Договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025, Додаткової угоди до нього № 13 від 07.04.2025 та Акту прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025 (Додатки №16, №17 та № 18).

Представник позивача просив розгляд справи проводити без виклику сторін, стягнути з відповідача заборгованість за договором кредитної лінії № 00-9556903 від 30.11.2023 в сумі 28100,00 грн та судові витрати в сумі 9422,40 грн: судовий збір 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу: 7000,00 грн.

Процесуальні дії у справі.

12 травня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання о 09.30 год 29 травня 2025 року, однак, судове засідання відкладено на 09.30 год 18 червня 2025 року, в зв`язку з неявкою відповідача, який належно повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом надіслання судової повістки Укрпоштою та оголошенням про виклик в суд на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою http://zbv.te.court.gov.ua,

27 травня 2025 року відповідач через представника подала відзив на позовну заяву, у якому просить у задоволенні позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» відмовити у повному обсязі з огляду на наступне: позивачем до позовної заяви не долучено жодних первинних бухгалтерських документів на підтвердження здійснення нарахувань по кредитному договору № 00-9556903 від 30 листопада 2023 року.

Зазначає, що на підтвердження надання грошових коштів у кредит, відповідно до умов кредитного договору №00-9556903 від 30.11.2023, позивач надав скановану копію Інформаційної довідки за Вих. №1401/12 від відповідно до якої зазначає, що ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» було проведено успішні транзакції. Додатком до цієї Довідки додає зведену таблицю «виконаних успішних транзакцій типу "видача" на сайті TREBA.CREDIT, в якій вказано: «4. Номер транзакції: 40135-36487-59614. Дата та час проведення транзакції: 2023-11-30 16:14:09. Сума транзакції: 6000.00. Банк-емітент: MONOBANK. Маска картки клієнта: НОМЕР_2 . Код авторизації: 070651». Додатково в якості ще одного додатку до вищевказаної Інформаційної довідки Позивач надає зведену таблицю, в якій вказано: «4. ІПН: НОМЕР_3 . ПІБ клієнта: ОСОБА_1 . Номер кредитного договору: 00-9556903. Дата кредитного договору: 2023-11-30. Номер транзакції: 40135-36487-59614. Дата та час проведення транзакції: 30 листопада 2023 року о 16:14. Сума транзакції: 6000. Банк-емітент: MONOBANK. Маска картки клієнта: НОМЕР_2 . Код авторизації: 70651».

Вважає, що вказані документи не є належними доказами для підтвердження факту надання Первісним кредитором і, відповідно, отримання Відповідачем грошових коштів на виконання умов кредитного договору №00-9556903 від 30.11.2023.

Звертає увагу суду, що дана Інформаційна довідка та додані до неї зведені таблиці не містять інформації та доказів приналежності платіжної карти саме відповідачу, а не іншій особі. Крім того, вказана Інформаційна довідка сформована 23 грудня 2024 року, в той час як кредитний договір, що є предметом спору в цій судовій справі, укладений 30.11.2023, що ставить під сумнів достовірність даного документу, з огляду на те, що первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Отже, дана Інформаційна довідка та додані до неї зведені таблиці не є документом первинного бухгалтерського обліку, в розумінні чинного законодавства, що підтверджував би факт переказу коштів на рахунок відповідача.

Вважає, що доказами, які можуть підтвердити факт надання позивачем і отримання відповідачем кредитних коштів і, як наслідок, наявність або відсутність заборгованості, її розмір, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України» (надалі за текстом - Положення), оскільки лише первинні документи містять відомості про операцію: найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи, який/яка склав/склала документ/ від імені якого/якої складений документ; зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру.

Так, Верховний Суд у постанові від 30 січня 2018 року, у справі 161/16891/15-ц з посиланням на ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підтвердив, що суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку про те, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі №553/1325/14-ц, у якій суд зазначає: «відмовляючи в позові, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач у порушення вимог частини першої статті 60 ЦПК України 2004 року не довів належними доказами (первинними документами, оформленими відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність») наявність вказаної у розрахунках заборгованості у відповідача перед банком».

Правова позиція щодо необхідності дослідження саме первинних документів в справах про стягнення кредитної заборгованості також знаходить відображення у постанові Верховного Суду від 14 червня 2018 року у справі №364/737/17, де зазначено, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 29.01.2020 в справі № 755/18920/18 (провадження № 61-17205 св 19) зазначив, що «Наданий банком розрахунок заборгованості, як доказ існування між сторонами кредитних правовідносин, наявності заборгованості та її розмір, сам по собі не є належним та допустимим доказом укладення кредитного договору та наявності заборгованості за ним договором, оскільки будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача, позивачем не надано».

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 26 жовтня 2022 року у справі № 333/5483/20 та інших.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Запорізького апеляційного суду від 06.11.2024 у справі №333/1842/24, постанові Харківського апеляційного суду від 03.07.2024 у справі №632/1617/23, Черкаського апеляційного суду від 14.08.2024 у справі №693/267/24.

Вважає, що надані позивачем на обґрунтування заявлених позовних вимог, копія кредитного договору, складена ним довідка-розрахунок заборгованості за цим договором, які, за умови відсутності інших доказів у справі, а саме, первинних документів, оформлених відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" та Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України» (виписки з особового рахунку клієнта та ін.), не можуть бути оцінені судом як належні і достатні докази в підтвердження факту наявності заборгованості у відповідача та її розміру.

Щодо переходу права вимоги, то вважає, що не можна визнати належним доказом на підтвердження факту переходу права вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» наданий «Реєстр Боржників за кредитними договорами, укладеними між Боржниками та ТОВ «Макс Кредит» до Договору факторингу №17122024-МКЮнлайн від 17.12.2024», згідно з відомостями якого у Відповідача наявний борг в сумі 28100,00 грн. Фактично, наданий суду документ не є витягом з реєстру боржників, оскільки є лише довідкою/листом, на якому Сторони надрукували певну інформацію, яка, на його думку, відповідає інформації, наявній в реєстрі боржників, що є додатком до договору факторингу. Іншими словами, зазначений документ є лише суб`єктивним твердженням Сторін, яке підлягає доведенню на загальних підставах. Так само цей документ не є копією оригінального реєстру прав вимоги, який мав бути підписаний обома сторонами правочину. У цьому витягу зазначені лише номер і дата кредитного договору, прізвище позичальника та сума боргу, але не вказано, станом на яку дату нараховано заборгованість, залишок заборгованості на початок та кінець кожного періоду, всі суми коштів, що сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості, напрямки та підстави їх нарахування та відсутні відомості про те, що матеріали кредитної справи (з даними про погашення кредиту та інше) передавались новому кредитору, як це передбачено ч. 1 ст. 517 ЦК України.

Отже, наданий документ «Реєстр Боржників за кредитними договорами, укладеними між Боржниками та ТОВ «Макс Кредит» до Договору факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024» не є належним доказом наявності заборгованості, що відповідно до вимог цивільного процесуального закону не встановлює реальне виконання чи невиконання кредитного договору боржником/відповідачем. Зазначена у ньому інформація, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вона складена, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

Також у матеріалах справи відсутнє повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та будь-яке підтвердження про направлення, відповідачу такого повідомлення за договором факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17 грудня 2024 року. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-979цс15.

В подальшому, 02.04.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивачем укладений договір факторингу №020425-У, відповідно до якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступає Позивачу права вимоги, зокрема, за кредитним договором №00- 9556903 від 30.11.2023 до Відповідача.

Аналогічно зазначає, що не можна визнати належним доказом на підтвердження факту переходу права вимоги від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача наданий «Реєстр Боржників до Договору факторингу №020425-У від 02.04.2025». Фактично, наданий суду документ не є витягом з реєстру боржників, оскільки є лише довідкою/листом, на якому Сторони надрукували певну інформацію, яка, на його думку, відповідає інформації, наявній в реєстрі боржників, що є додатком до договору факторингу. Іншими словами, зазначений документ є лише суб`єктивним твердженням Сторін, яке підлягає доведенню на загальних підставах. Так само цей є документ не копією оригінального реєстру прав вимоги, який мав бути підписаний обома сторонами правочину. У цьому витягу зазначені лише номер і дата кредитного договору, прізвище позичальника та сума боргу, але не вказано, станом на яку дату нараховано заборгованість, залишок заборгованості на початок та кінець кожного періоду, всі суми коштів, що сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості, напрямки та підстави їх нарахування та відсутні відомості про те, що матеріали кредитної справи (з даними про погашення кредиту та інше) передавались новому кредитору, як це передбачено ч. 1 ст. 517 ЦК України.

Оскільки ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги відносно відповідача у зобов`язанні не набуло, а тому таке право не могло бути в подальшому передане цим товариством на підставі договору факторингу №020425-У від 02.04.2025 Позивачу.

Вважає, що ТОВ «Юніт капітал» є неналежним позивачем у спірних правовідносинах, оскільки товариство не набуло права вимагати від відповідача сплати заборгованості за кредитним договором №00-9556903, укладеним 30.11.2023 між ТОВ «Макє Кредит» та відповідачем.

Так як позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини, що підтверджують заявлені ним вимоги, вважає, що у суду немає правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, тому в задоволенні позову просила відмовити та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу, пов`язаною з розглядом справи.

На спростування зазначених у відзиві обставин позивачем 11 червня 2025 року надано додаткові пояснення, які позивач просив врахувати при вирішенні справи по суті заявлених позовних вимог .

Представником відповідача на спростування обставин зазначених у додаткових поясненнях позивача надано 17 червня 2025 року додаткові пояснення, які просив долучити до матеріалів справи та в задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити в повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати за надання правової допомоги.

Представник відповідача 18 червня 2025 року подала клопотання про розгляд справи за її відсутності та відповідача ОСОБА_1 .

На підставі вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Встановлені судом обставини. Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом. Висновки суду.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 30 листопада 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Макс кредит» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 00-9556903 (а.с. 11-15) у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 95622. Відповідач 30.11.2023 о 16:13:41 ввела ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснула кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. 30.11.2023 Первісний кредитор ініціював переказ коштів у сумі 6000 грн безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі Онлайн» на банківську карту відповідача № 5375-41xx-xxxx-7371, що свідчить доказом того , що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця Товариства з обмеженою відповідальністю «Платежі Онлайн»

Відповідно до Кредитного договору, визначається, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису, позичальник використовує як електронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон), що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Згідно з ст. 12 вищезгаданого Закону, такі електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Одночасно з підписанням договору, Товариство відправило на електронну адресу, вказану Відповідачем у Заявці на кредит, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним в нього примірником електронного договору, у формі що унеможливлює зміну його змісту.

З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим (а.сю16-20).

Отже, заповненням анкети-заяви позичальник підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно висновків, до яких дійшов Верховний суд у постанові від 02.11.2021 під час розгляду справи № 243/6552/20. Зокрема Верховним судом зазначено, «що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора є належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/ або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства кредитний договір між ТОВ «Макс кредит» та відповідачем не був би укладений.

Таким чином, у вказаному Кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № (провадження № 61-8449св19); від 09вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20); від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243ск20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.

Відповідно до п.1.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 6000,00 (шість тисяч шістсот тисяч грн. нуль коп.) на 360 календарних дні до 24 листопада 2023 року. Позичальник зобов`язується сплатити проценти в рекомендовану дату погашення 20 грудня 2023 року.

Таким чином, Кредитний договір є двостороннім, оскільки породжує обов`язок кредитодавця надати кредит та обов`язок позичальника його повернути, та сплатити проценти за користування ним.

Відразу після вчинених дій Відповідача, 30.11.2023 ТОВ «Платежі онлайн» перерахувало грошові кошти в сумі 6000,00 грн. на платіжну карту № 5375-41XX-XXXX-7371 що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Платежі онлайн».

Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень (Додаток № 1). Зокрема, на підтвердження даної інформації Позивачем долучено документ, виданий ТОВ «Платежі онлайн» (банк, що здійснював платіж), з якого вбачається, що операція по перерахування коштів була успішною та кошти зараховані на картковий рахунок Боржника (арк.23).

Долучені позивачем докази підтверджують зобов`язання відповідача за кредитним договором та факт перерахування коштів на картковий рахунок відповідача.

17 грудня 2024 року між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») укладено Договір факторингу № 17122024-МК/онлайн (далі договір Факторингу 1) відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу № 1 перехід від первинного кредитора ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» прав вимоги до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту-прийому передачі реєстру боржників, згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно боргів та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників-підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги відповідно до реєстру боржників та є невід`ємною частиною цього договору.

Таким чином відповідно до реєстру боржників за договором факторингу 1 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 28100.00грн. Даний факт підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу 1

02 квітня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТзОВ «Юніт капітал» уклали договір факторингу № 020425-У, згідно якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору факторингу № 2 перехід прав вимоги заборгованості до боржників від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників, згідно з додатком № 2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників стосовно боргів та набуває відповідні права вимоги.

Таким чином відповідно до реєстру боржників за договором факторингу 2 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 28100.00грн. Даний факт підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу 1

Згідно ст. 525, 526,530, 610 ЦК України, зобов`язання, які взяли сторони на себе при укладанні і договору, повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Після підписання Заяви Відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів.

Однак, не дивлячись на взяті на себе зобов`язання. Відповідач не дотримується умов даних умов, а саме не здійснює повернення кредиту та відсотків за користування кредитом у терміни та на умовах, визначених Умовами та Правилами, а також Тарифами.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконувала свої зобов`язання згідно договору, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту утворилась заборгованість за Договором № 00-9556903 від 30.11.2023 становить-28100.00 грн, яка складається: заборгованість по кредиту-6000.00грн, заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом -22100.00грн.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення.

В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковий для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК.

В силу вимог ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором.

Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України).

Вимогами ст. 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Частиною 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Оскільки доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором матеріали справи не містять, а сума заборгованості останньої підтверджується розрахунком заборгованості, який наданий суду та ніким не спростований, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, те, що відповідач в судове засідання не з`явилася, будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не представила, тому суд доходить висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованості, що утворилась за Договором № 00-9556903 від 30.11.2023 та становить-28100.00 грн, яка складається: заборгованість по кредиту-6000.00 грн, заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом -22100.00 грн.

Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні ним та документально підтвердженні судові витрати по справі, зокрема, судовий збір у розмірі 2422.40грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000.00грн.

Керуючись ст.ст.19, 76, 77, 81, 258, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позовні вимоги задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" (01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, будинок 4, літера А, офіс 10, ідентифікаційний код юридичної особи в ) заборгованість за кредитним договором № 00-9556903 від 30 листопада 2023 у розмірі 28100 грн (двадцять вісім тисяч сто гривень); судові витрати, сплачений судовий збір 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) та витрати на професійну правничу допомогу 7000 грн (сім тисяч гривень).

Рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду-якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В.Г.