Єдиний унікальний номер: 379/982/25
Провадження № 2/379/427/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Разгуляєвої О.В.,

з участю секретаря судового засідання Мовчан М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 21.05.2015 року у розмірі 70423,07 грн станом на 14.05.2025 та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 21.05.2015, згідно якої отримав кредитну картку, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 55 000,00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на сайті Банку https://privatbank.ua/terms., складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання до договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором в межах кредитного ліміту. Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором, внаслідок чого станом на 14.05.2025 має заборгованість у розмірі 70423,07 грн, з яких: 56634,57 грн заборгованість за тілом кредиту; 13788,50 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Ухвалою Таращанського районного суду від 04.06.2025 позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» було залишено без руху, надано строк на усунення недоліків вказаних в ухвалі суду.

09.06.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 09.06.2025 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно. Подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, у разі виникнення обставин, викладених в ч. 1 ст. 280 ЦПК України, не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву в якій прохав суд розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 21.05.2015 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до умов якого відповідач отримав кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Наказом Мінфіну від 21.05.2018 № 519 було тип банку на приватне та змінено найменування позивача з публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанку»

Після підписання між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 кредитного договору № б/н, відповідачу, для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту було надано кредитну картку: картка «Універсальна» № НОМЕР_1 терміном дії до 04/22.

Після спливу строку дії першої картки відповідачу було надано кредитну картку: картка «Універсальна» № НОМЕР_2 терміном дії до 03/28.

В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 42% річних.

Крім того, 24.06.2022 відповідачем була підписана заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якої відповідач підтвердив електронним підписом, що приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка» Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», які разом становлять Договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.

Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем було підписано у системі самообслуговування Приват 24 за допомогою ОТР пароля, про що зазначено в полі підпис клієнта із позначкою дати та часу.

Відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 24.06.2022 року відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, а саме згідно п.1.3. у розмірі 42%. За погодженою ставкою банком нараховано відсотків у розмірі 13788,5 грн.

З довідки АТ КБ «Приватбанк» від 16 травня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 на підставі укладеного кредитного договору б/н видано платіжні картки:

- № НОМЕР_1 , дата відкриття 17 липня 2018 року, термін дії 04/22, тип картки Універсальна;

- № НОМЕР_3 , дата відкриття 24 червня 2022 року, термін дії 03/23, тип картки Універсальна;

- № НОМЕР_2 , дата відкриття 10 січня 2024 року, термін дії 03/28, тип картки Універсальна.

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки ОСОБА_1 на кредитній картці №176140: 17 липня 2018 року збільшено кредитний ліміт до 400,00 грн; 17 липня 2018 року зменшено кредитний ліміт до 400,00 грн; 07 червня 2019 року збільшено кредитний ліміт до 3000,00 грн; 01 жовтня 2019 року збільшено кредитний ліміт до 5 000,00 грн; 26 серпня 2020 року збільшено кредитний ліміт до 10 000,00 грн; 17 січня 2023 року збільшено кредитний ліміт до 20 000 грн; 20 березня 2023 року збільшено кредитний ліміт до 48000,00 грн; 27 червня 2024 року збільшено кредитний ліміт до 55000,00 грн; 01 листопада 2024 року зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн.

З виписки за договором б/н за період з 17 липня 2018 року по 16 травня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 отримав кредитні кошти та користувався ними.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 21 травня 2015 року, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , станом на 14 травня 2025 року заборгованість за тілом кредиту 56634,57 грн, заборгованість за простроченими відсотками 13788,50 грн, загальна заборгованість за наданим кредитом 70423,07 грн.

В процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначені умови за яких договір вважається укладеним, а саме договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Пунктом 3, 4, та 6 частини 3 вищевказаної статті встановлено, що інформація, яка надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування.

У постанові від 06.02.2018 у справі № 755/2720/16-ц Верховний Суд зробив висновок, що відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», в якій виявив бажання отримати кредитні кошти та підтвердив, що він ознайомлений і погоджується з Умовами та Тарифами банку; при цьому Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору.

Аналізуючи вищезазначені норми закону та практику ВС, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли зобов`язально-договірні відносини.

Банком було виконано свої зобов`язання, а саме на підставі договору було відкрито відповідачу картковий рахунок, розмір кредитного ліміту якого у подальшому було збільшено до 55 000,00 грн.

Через неналежне виконання умов договору по користуванню кредитними коштами, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 21.05.2015, у відповідача станом на 14.05.2015 виникла заборгованість у розмірі за тілом кредиту 56634,57 грн, заборгованість за простроченими відсотками 13788,50 грн, загальна заборгованість за наданим кредитом 70423,07 грн.

Відповідачем такий розрахунок жодним чином не спростовано, не надано доказів повної та своєчасної сплати заборгованості перед банком та відсутності заборгованості за договором або її наявності у розмірі, що відрізняється від запропонованої позивачем.

Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання. ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статі 625 цього Кодексу.

Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 у справі № 356/1635/16-ц у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що висновок суду апеляційної інстанції про недоведеність факту отримання відповідачем платіжної картки із встановленим лімітом кредитування та отримання позичальником кредитних коштів, а також про відсутність кредитних правовідносин між сторонами не може вважатись обґрунтованими, оскільки не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

З наведеного вбачається, що у позивача наявні належні підстави для стягнення заборгованості за зазначеним кредитним договором, а відтак позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача.

На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, при подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн, а суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, необхідно дійти висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору.

Керуючись: ст.ст.512,526,543,1054 ЦК України, ст.ст.10-13,76-81,141,263-265,280-282 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 21.05.2015 року у розмірі 70423,07 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 56634,57 грн, заборгованості за простроченими відсотками 13788,50 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Повернути АТ КБ «ПриватБанк» з державного бюджету 50 відсотків суми сплаченого судового збору, а саме розміром 1 211,20 грн, перерахованого згідно з платіжною інструкцією № BOJ61B4AN8 від 21.05.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони справи:

позивач: АТ КБ «ПриватБанк», , місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено та підписано 02.07.2025

Головуючий О.В.Разгуляєва