Справа № 743/314/25
Провадження № 2/743/175/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Макаревича Я.М.,

за участю секретаря судового засідання Довбенко О.М.,

з участю представника відповідача Калініна С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції, в залі суду в селищі Ріпки справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтувало тим, що 11.05.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1904467 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. 24.12.2021 року між ТОВ ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 до договору факторингу №02-24122001 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість, тому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 29790,00 гривень, що складається: з заборгованості за основною сумою боргу 10000 гривень, заборгованості за відсотками за користування кредитом 19790 гривень та понесені судові витрати, в тому числі судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою від 26.03.2025 по справі відкрито загальне провадження та призначено підготовче судове засідання на 17.04.2025.

16.04.2025 від позивача надійшла заява про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, в якій він просив витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500,00 гривень, розгляд заяви про розподіл судових витрат здійснити без виклику сторін.

17.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.05.2025.

14.05.2025 відкладено судове засідання до 28.05.2025 та визнано обов`язковою явку в судове засідання відповідача.

28.05.2025 відкладено судове засідання до 05.06.2025 в зв`язку з клопотанням представника відповідача.

05.06.2025 відкладено через неявку представника відповідача.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, від нього надійшла відповідь на відзив, в якій він вказує, що вважає відзив безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. 11.05.2021 ОСОБА_1 , укладаючи кредитний договір № 1904467 з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА" погодилась на умови, визначені цим договором. Сума кредиту складає 10000 гривень, строк кредиту 30 днів. Тип процентної

ставки - фіксована. Сторони домовились, що у випадку, якщо у Клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та Клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до пунктів 4.1.1.-4.1.6 Договору, за цим Договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. Загальна кількість автопролонгацій за цим Договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період, визначений в п.1.3 Договору та періоди пролонгацій). Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав. Таким чином, Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Щодо тверджень Відповідача про безпідставність нарахування відсотків поза межами строку дії кредитного договору, звертає увагу суду на те що, постановою Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, зокрема, зазначено, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника («за користування кредитом»). Звертає увагу суду на те, що у відповідності до умов укладеного Договору нарахування відсотків здійснювалось саме за кожен день користування кредитом, тобто умовами Договору не передбачена відповідальність за неналежне виконання зобов`язання позичальником згідно статті 625 ЦК України. Позичальник погодився на умови визначені Договором щодо його пролонгації та нарахування відсотків у випадку прострочення повернення кредиту, тому твердження відповідача про незаконність нарахування процентів є необґрунтованим. З метою надання вичерпної інформації по справі, позивач, після отримання відзиву на позовну заяву, звернувся до первісного кредитора з відповідним запитом про надання додаткового доказу, а саме: детального розрахунку заборгованості за укладеним кредитним договором. Станом на 16.04.2025 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» отримано відповідь на запити від первісного кредитора, тому з метою ґрунтовного, повного та об`єктивного вирішення справи позивач просить суд долучити до матеріалів справи документ, наданий первісним кредитором, а саме розрахунок заборгованості за договором № 1904467.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, в даному випадку, заявлена вартість виконаних робіт з огляду на малозначність справи та складність справи є неспівмірною. Адже, термін виконання робіт щодо усних консультацій, ознайомлення з матеріалами справи, оформлення і складання відзиву на позовну заяву не відповідає критеріям реальності наданих адвокатських послуг та розумності їх вартості. ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» не вбачає підстав для відшкодування витрат на правову допомогу адвоката відповідача у розмірі 6000 гривень. Враховуючи викладене, представник просив відзив на позовну заяву відповідача у справі

№ 743/314/25 залишити без розгляду та задоволення. Розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» понесені судові витрати. Позовні вимоги ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання 30.06.2025 не з`явилася. Від неї надійшов відзив на позовну заяву, який вона обґрунтовує тим, що матеріали справи не містять доказів зміни умов договору в частині строку надання кредиту. Позовна заява також не містить посилань на такі обставини. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять, право нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору у ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 10.06.2021, тому починаючи із зазначеної дати, товариство не мало право нараховувати проценти за користування кредитом. У свою чергу ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» нарахувало проценти за позикою в значно більшому розмірі та відступили право вимоги процентів у такому розмірі позивачу. При цьому в позовній заяві не наведено підстав такого розрахунку процентів, а додані до позовної заяви розрахунки заборгованості за кредитним договором містять виключно суми процентів, права вимоги яких були передані позивачу ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ». Крім того, позивачем не надано детального розрахунку за складовими кредитної заборгованості, яку просить стягнути з відповідача, зокрема простроченої заборгованості за процентами в сумі 19790 гривень, із зазначенням за який період була нарахована та за якою відсотковою ставкою. Документ, наданий ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» під назвою «Виписка з особового рахунка за кредитним договором № 1904467» фактично таким не є, оскільки складений не банком, а самим ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», та не має обов`язкових реквізитів, які передбачені Положенням про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75. Даний документ не містить інформації щодо періоду утворення заборгованості, а лише узагальнені суми по тілу кредиту та відсоткам, і в ньому не зазначено відсоткової ставки, за якою відсотки були нараховані. Відтак відповідач вважає, що надана позивачем виписка з особового рахунка за кредитним договором № 1904467 не може вважатися належним доказом на підтвердження наявності заборгованості по відсоткам за договором споживчого кредиту в сумі 19790 гривень. З урахуванням наведеного, вважає, що розрахунок позивача про стягнення з відповідача процентів, нарахованих унаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань (прострочення грошового зобов`язання), після спливу строку кредитування (10.06.2021), суперечить вимогам закону та сталій судовій практиці в Україні. Оскільки позика надавалася відповідачу строком з 11 травня до 10 червня 2021 року і у матеріалах справи відсутні докази щодо пролонгації договору, а його сторони узгодили розмір нарахованих відсотків за цей період з розрахунку процентної ставки 1,90% у розмірі 5 700,00 гривень, вважає обґрунтованими проценти саме в розмірі 5700,00 гривень (10 000,00 гривеньх 1,90 % х 30 днів). Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем складає всього 15700,00 грн (10000 гривеньтіло кредиту + 5700 гривеньвідсотки). Крім цього, позивач помилково зробив висновок, що правомірно нараховані відсотки за понадстрокове користування кредитом, за відсотковою ставкою від суми отриманого кредиту за кожен день, а не річних від простроченої суми. Так, у пункті 30 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.06.2020 року у справі № 922/3578/18 викладено правовий висновок про те, що системний аналіз частини другої статті 536, частини другої статті 625 та статті 627 ЦК України дозволяє дійти висновку, що законодавцем не обмежено право сторін визначити у договорі розмір процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами. Однак, диспозитивний характер цих норм у цілому обмежується положенням частини другої статті 625 ЦК України, яка зазначає про стягнення трьох процентів річних, що має наслідком визначення таких процентів саме у річних, а не будь-яким іншим способом обчислення процентів за умовами договору. Отже, з огляду на таке обмеження законодавця щодо розміру трьох процентів річних, можна дійти висновку, що частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено можливість визначення розміру процентів саме у річних, а не будь-яким іншим способом, передбаченим договором, та обмеження свободи сторін в укладенні договору на предмет визначення іншої методики нарахування процентів за незаконне користування чужими грошовими коштами згідно із статтями 536, 625, 693 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05.04.2023 по справі № 910/4518/16 у п.п. 95-128, виклала детальні правові висновки щодо нарахування процентів на підставі статті 625ЦК України та щодо можливості нарахування процентів поза межами стоку кредитування. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо грошове зобов`язання виникло з договірних відносин, то прострочення його виконання призводить до відповідальності боржника перед кредитором, зокрема настання обов`язку зі сплати процентів річних у розмірі, встановленому законом або договором, але саме грошове зобов`язання залишається при цьому незмінним. Якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України. Особливо Велика Палата Верховного Суду (п. 101, 117, 118) звернула й увагу на правову природу процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України, зазначаючи, що вони мають виключно компенсаторний характер і: «… підхід, за якого проценти за «користування кредитом» могли нараховуватися та стягуватися за період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, не тільки не відповідає правовій природі таких процентів, а й призводить до вочевидь несправедливих результатів. Так, неможливо розумно пояснити, чому,з а прострочення повернення кредиту в такій самій сумі позичальник має додатково сплачувати ще й проценти як плату за «користування кредитом», розмір якої не може бути зменшений судом». Договором позики передбачено «плату за користування кредитом» у вигляді процентної ставки - % (відсотки) за кожен день від суми отриманого кредиту, а не річних від простроченої суми, як передбачено частиною 2 статті 625 ЦК. Тому ці % (відсотки) від суми отриманого кредиту за кожен день прострочення не мають нічого спільного із правовою природою процентів, які можуть бути нараховані відповідно до статті 625 ЦК України і підхід до нарахування таких % (відсотків) від суми отриманого кредиту за кожен день носить явно несправедливих характер, як на це звертала увагу Велика Палата Верховного Суду у пункті 118 зазначеної вище постанови. З огляду на вказане таке нарахування є неправомірним. Права та інтереси позивача, як правонаступника кредитодавця забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, однак в порядку вказаної правової норми такої позовної вимоги заявлено не було. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1276,65 гривень (2 422,40 гривень х 15 700 гривень / 29 790 гривень).

Щодо витрати на правову допомогу, то відповідач вважає, що заявлена сума є завищеною, не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності. Вважає, що розумний розмір витрат позивача на правову допомогу має складати 6000 гривень. Зазначає, що пропорційно до задоволених позовних вимог підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КЕШ ТУ ГОУ» судові витрати по оплаті послуг за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі в розмірі 3162,13 гривень (6 000 гривень х 15700 гривень / 29790 гривень).

Крім того вказав, що відповідач у зв`язку із розглядом справи очікує понести витрати на професійну правничу (правову) допомоги в розмірі 6 000 гривень, на виконання умов пункту 2 Додатку № 1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/25 від 27.03.2025 укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Калінін і Партнери». Звертає увагу, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 01.09.2021 по справі

№ 178/1522/18). Пропорційно до задоволених позовних вимог підлягає стягненню з позивача ТОВ «КЕШ ТУ ГОУ» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі в розмірі 2 837,86 гривень (6 000 гривень х (29 790 гривень 15 700 гривень) / 29790 гривень).

Розглядати справу просить без участі сторони відповідача. Позов просить задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором в розмірі 15700 гривень, з яких: 10000 гривень сума кредиту, 5700 гривень узгоджені сторонами проценти за користування кредитними коштами. У решті позову відмовити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КЕШ ТУ ГОУ» судовий збір в розмірі 1276,65 гривень, та судові витрати по оплаті послуг за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 3162,13 гривень. Стягнути з позивача ТОВ «КЕШ ТУ ГОУ» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 2 837,86 гривень.

18.04.2025 від відповідача надійшло заперечення на клопотання (заяву) щодо розміру судових витрат на правову допомогу позивача огляду на складність справи та виконані адвокатом роботи, ціну позову, в яких вказує, що заявлена до стягнення з відповідача на користь ТОВ «КЕШ ТУ ГОУ» сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10500 гривень не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності.

Представник відповідача у судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, в розмірі 6990 гривень, посилаючись на те, що строк дії договору 30 днів, а термін «автопролонгація» законодавством не визначений та вводить в оману отримувачів кредитів. Крім того зазначив, що заявлені витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 10500 гривень не є співмірними, а визнаються відповідачем в розмірі 6000 гривень.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 24.12.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1904467 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Договір підписано електронним підписом - одноразовим ідентифікатором Е837 11.05.2021 о 21:30:35 ОСОБА_1 . Сума виданого кредиту - 10000 гривень. Дата надання кредиту - 11.05.2021. Строк кредиту - 30 днів. Стандартна процентна ставка 1,90% в день.

Відповідно до пункту 1.1 договору укладення цього договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт www.credit7.ua або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства.

Порядок автопролонгації строку кредиту (далі - автопролонгація) встановлено пунктом 4.2. договору.

Згідно з пунктом 4.2.1 договору сторони домовились, що у випадку, якщо у Клієнта на дату закінчення строку кредиту (Нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та Клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.4.1.1.-4.1.6 Договору, за цим Договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту.

Відповідно до пункту 4.2.2. договору клієнт, підписуючи цей Договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії Договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, п.4.1.5 Договору) ще на 15 календарних днів.

Згідно з пункту 4.2.5. договору загальна кількість автопролонгацій за цим Договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів включаючи період, визначений в пункті 1.3 Договору та періоди пролонгацій). Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав.

Згідно пункту 4.2.6. договору договір припиняється в день повного повернення Клієнтом суми кредиту, процентів за користування кредитом та штрафу/пені за прострочення виконання грошового зобов`язання (за наявності). Датою закінчення строку дії Договору є дата надходження повної суми заборгованості за Договором на рахунок Товариства.

Згідно пункту 2.1. кредит надається товариством, в межах дії договору про надання коштів шляхом кредитування у безготівковій формі та перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки клієнта.

На підтвердження виконання Товариством пункту 2.1 Кредитного договору, позивач надає лист ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 04.03.2024, відповідно до якого 11.05.2021 на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 10000 гривень за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , що підтверджує отримання відповідачем кредитних коштів.

24.12.2021 року між ТОВ ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 до договору факторингу №02-24122001 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 29790 гривень.

Позивачем на адресу ОСОБА_1 була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором № 1904467 від 11.05.2021, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена Відповідачем без виконання.

Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 до договору факторингу №02-24122001 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 29790,00 гривень.

З Розрахунку заборгованості за договором станом на 23.12.2021, наданого первісним кредитором, вбачається, що відповідачці нараховано заборгованість за процентами за період з 11.05.2021 по 10.10.2021 28500 гривень.

Водночас, пунктом 4.2.5 договору передбачено, що строк кредитування не може бути більшим за 120 календарних днів включаючи період, визначений в пункті 1.3 Договору та періоди пролонгацій, відтак нарахування процентів з 08.09.2021 по 10.10.2021 не відповідає умовам договору та є незаконним.

З урахуванням зазначеного розрахунок заборгованості за процентами виглядає так.

ДатаВідсоток на деньБоргСума нарахованих відсотків

11.05.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
12.05.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
13.05.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
14.05.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
15.05.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
16.05.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
17.05.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
18.05.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
19.05.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
20.05.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
21.05.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
22.05.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
23.05.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
24.05.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
25.05.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
26.05.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
27.05.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
28.05.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
29.05.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
30.05.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
31.05.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
01.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
02.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
03.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
04.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
05.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
06.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
07.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
08.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
09.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
10.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
11.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
12.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
13.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
14.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
15.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
16.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
17.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
18.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
19.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
20.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
21.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
22.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
23.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
24.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
25.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
26.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
27.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
28.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
29.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
30.06.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
01.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
02.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
03.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
04.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
05.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
06.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
07.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
08.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
09.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
10.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
11.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
12.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
13.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
14.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
15.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
16.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
17.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
18.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
19.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
20.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
21.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
22.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
23.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
24.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
25.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
26.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
27.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
28.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
29.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
30.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
31.07.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
01.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
02.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
03.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
04.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
05.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
06.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
07.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
08.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
09.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
10.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
11.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
12.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
13.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
14.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
15.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
16.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
17.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
18.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
19.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
20.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
21.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
22.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
23.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
24.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
25.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
26.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
27.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
28.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
29.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
30.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
31.08.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
01.09.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
02.09.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
03.09.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
04.09.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
05.09.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
06.09.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
07.09.20211,90%10 000,00 ?190,00 ?
22 800,00 ?

При цьому слід врахувати, що відповідачкою частково сплачена заборгованість за процентами: 11.06.2021 5700 гривень, 12.08.2021 3000 гривень. Отже заборгованість за процентами складає 22800 (5700 + 3000) = 14100 гривень.

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до положень статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Статтями 525, 526, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статті 10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами». А тому підписання відповідачкою шляхом зазначення одноразового ідентифікатора відповідає вимогам чинного законодавства.

Кредитний договір укладено з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту сайті www.credit7.ua та підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що узгоджується із положеннями статей 6, 627 ЦК України та статей 11,12 Закону України «Про електронну комерцію».

Щодо тверджень представника відповідача про введення в оману відповідачки автопролонгацією строку кредитування слід звернути увагу на таке.

Задля об`єктивного розгляду справи суд застосовує висновки, зроблені в постанові Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, де зокрема зазначено, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника («за користування кредитом»).

Системне тлумачення пунктів 4.2.1 4.2.5 договору дозволяє дійти висновку, що даною частиною договору регламентуються питання продовження (пролонгації) строку кредитування, а не порядок відповідальності за невиконання умов договору, а відтак даними пунктами передбачена можливість нарахування процентів саме за правомірну поведінку позичальника («за користування кредитом»).

Крім того судом встановлено, що позивачка була повідомлена про суму/ліміт кредиту, що становить 10000 гривень; строк кредитування - 30 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору.

Суд враховує те, що позивачка, ознайомившись зі змістом кредитного договору, паспортом споживчого кредиту, додатком № 1 до договору, мала реальну можливість відмовитися від укладення останнього та на момент його підписання щодо спірних умов договору не заявляла, у подальшому виконувала його умови та покладені на неї договірні зобов`язання, сплачуючи кредит, що свідчить про свідоме визнання нею умов договору.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На виконання вимог частини 1 статті 638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, у зв`язку з чим він в силу положень статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно з частиною 1 статті 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частиною 1 статті 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Така позиція викладена і Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 № 6-979цс15.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та долучених доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивачем належним чином доведені обставини виникнення між сторонами правовідносин та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу 10000 гривень, заборгованості за процентами за користування кредитом 14100 гривень, які підлягають задоволенню.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору із застосуванням понижуючого коефіцієнта в розмірі 0,8 ставки в сумі

2422,40 гривень.

Враховуючи, що вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» підлягають задоволенню частково, в розмірі 80,9 відсотків (24100 грн*100/29790 грн = 80,9%) від позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1959,7 гривень.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до положень пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з частин 2, 3 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, в постанові від 15.04.2020 у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19).

Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що на підтвердження факту надання адвокатом правничої допомоги у зв`язку із розглядом цієї справи, разом із позовною заявою до суду надані такі документи:

- договір про надання правової допомоги від 29.12.2023, укладений між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчук С.В. зі строком дії до 31.12.2024;

- додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 29.12.2023, відповідно до якої сторони ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та адвокат Пархомчук С.В. погодили продовжити строк дії договору до 31.12.2025;

- акт від 14.04.2025 про отримання правової допомоги ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» наданої адвокатом Пархомчук С.В., в якому зазначено вартість послуг з надання правової допомоги, а саме: 2000 гривень (1 година) - зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та ОСОБА_1 за кредитним договором №1904467 від 11.05.2021; 5000 гривень (2,5 годин) - складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг аналіз судової практики; 3000 гривень (1,5 годин) - інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи; 500 гривень - канцелярські витрати та виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції;

- рахунок №14.04.2025-17 від 14.04.2025, з якого вбачається, що адвокатом Пархомчук С.В. надано ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» послугу правничої допомоги, вартість якої згідно договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 становить 10500 гривень;

- платіжну інструкцію №37512 від 14.04.2025 про сплату ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» коштів у сумі 10500 гривень адвокату Пархомчук С.В. за правничу допомогу згідно 14.04.2025-17 договору про надання правової допомоги від 29.12.2023.

Відповідач у запереченні на клопотання (заяву) щодо розміру судових витрат на правову допомогу позивача заперечує щодо розміру витрат на правову допомогу позивача в якому він вказав про те, що заявлена сума витрат на правову допомогу в розмірі 10500 гривень не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності з огляду на складність справи та виконані адвокатом роботи, ціну позову. Вважає, що розумний розмір витрат позивача на правову допомогу позиває має складати 6000 гривень.

Також відповідач просив застосувати принцип пропорційності стягнення судових витрат за надання професійної правничої (правової) допомоги, як цього вимагає пункт 3 частини 2 статті 141 ЦПК України та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» судові витрати з надання правової допомоги в розмірі 3162,13 гривень.

Даючи оцінку зазначеним доказам, врахувавши характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру з 10500 до 6000 гривень.

Вирішуючи питання про стягнення понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що на підтвердження факту надання адвокатом правничої допомоги у зв`язку із розглядом цієї справи, разом із відзивом на позовну заяву до суду надані такі документи: договір про надання професійної правничої (правової) допомоги від 27.03.2025 №б/н/25, додаток №1 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н/25 від 27.03.2025 року в якому зазначено, що за надання професійної (правової) допомоги клієнт сплачує бюро гонорар (винагороду) в розмірі 6000 гривень, у строк до набрання судового рішенням законної сили, у справі що визначена предметом договору; додаток №2 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н/25 від 27.03.2025 року - акт виконаних робіт (наданих послуг) від 11.04.2025 року в якому вказано про надання бюро насупних послуг ОСОБА_1 , а саме 500 гривень - усна консультація клієнта щодо захисту його прав по справі №743/314/25 (1 година), 1000 гривень - вивчення та аналіз позовної заяви з додатками щодо заборгованості за кредитним договором №1904467 від 11.05.2021 укладеним з ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» (2 годин), 4500 гривень - складання, оформлення, подання до суду в інтересах клієнта відзиву на позовну заяву у справі №743/314/25 за позовом ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Даючи оцінку зазначеним доказам, врахувавши характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру з 6000 до 4500 гривень.

Оскільки ціна позову становила 29790 гривень, проте позов задоволено частково, на суму 24100 гривень, що становить 80,9%, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини вимог 80,9%, що становить 4854 гривень (80,9%х6000грн/100%).

В свою чергу з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до відхиленої частини вимог 19,1% (100%-80,9%), що становить 859,5 гривень (19,1%х4500грн/100%).

Згідно з частиною 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

З огляду на викладене та норму частини 10 статті 141 ЦПК України, суд, провівши взаємозалік, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 5954,2 гривень (1959,7 грн судового збору + 4854 грн витрат на правничу допомогу - 859,5 грн витрат на правничу допомогу = 654,27 грн) судових витрат.

З урахуванням викладено, керуючись статтями 4, 12, 19, 141, 247, 258, 259, 265, 268, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (місцезнаходження: вулиця Кирилівська, будинок 82, офіс 7, місто Київ, 04080, ) суму заборгованості в розмірі 24100 (двадцять чотири тисячі сто) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (місцезнаходження: вулиця Кирилівська, будинок 82, офіс 7, місто Київ, 04080, ) судові витрати в розмірі 5954 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири) гривні 20 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 30.06.2025.

Суддя Я.М. МАКАРЕВИЧ