Справа № 276/859/25
Провадження по справі №2/276/496/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року селище Хорошів

Хорошівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Бобра Д.О.

за участю секретаря судового засідання Свиридок А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорошівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 і після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить земельна ділянка площею 0,6323 га, що розташована на території Хорошівської селищної ради Житомирської області, державний акт на право власності на яку був виданий після смерті матері. Позивач зазначає, що будучи спадкоємцем після смерті її матері вона звернулась до нотаріуса для видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця, а тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом.

Позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0,6323 га, що розташована на території Хорошівської (Володарсько-Волинської) селищної ради Житомирського району Житомирської області, яка на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЖТ №13-19-0081 від 29.01.1998 року належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 26 травня 2025 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання.

У судове засідання позивач не з`явився, у позові просить розглянути справу без його участі.

Представник відповідача, Хорошівської селищної ради, в судове засідання не з`явився, селищний голова подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради, зазначив, що позов визнають.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ЖТ №13-19-0081 виданого Вол.-Волинською с/Радою народних депутатів 29.01.1998 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,1500 га та 0,4923 га. Після смерті ОСОБА_2 позивач прийняла спадщину в установленому порядку, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, зважаючи на те, що державний акт видано після смерті спадкодавця.

Вказані обставини встановлені з письмових доказів долучених до матеріалів позову, зокрема, копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , копії листа приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, копії архівного примірника державного акта про право приватної власності на землю ОСОБА_2 , копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , копії свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_3 , копій матеріалів спадкової справи №64/2022, заведеної до майна ОСОБА_2 .

Досліджені в суді докази сторони не спростовують та визнають їх достовірність.

Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Таким чином, оскільки спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , то судом в цій частині застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР (в редакції 1963 року), які діяли на час смерті спадкодавця.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкодавець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ч.ч.1 та 4 ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а згідно ст.346 ч.1 п.11 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З огляду на встановлені обставини та правові положення суд вважає, що цивільна правоздатність ОСОБА_2 припинилася в день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з тим, державний акт про право приватної власності на землю на ім`я ОСОБА_2 видано 29.01.1998 року.

Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.

Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Невчасне оформлення майнових прав за особою й неможливість їх успадкування має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому за наявності правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) належного спадкодавцю, ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України), є саме визнання права на спірну земельну частку (пай) за позивачем в порядку спадкування за законом.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджені достовірними та допустимими доказами, відповідають чинному законодавству і підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті її матері за законом, прийняла спадщину в установленому порядку, в тому числі що стосується прав на земельну ділянку, належну ОСОБА_2 . Водночас позивач не має можливості оформити право власності на земельну ділянку в порядку спадкування, у зв`язку з видачею правовстановлюючого документа - державного акта на право приватної власності ОСОБА_2 на землю з порушенням чинного законодавства, а саме після її смерті, що призвело до відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку.

Як спадкоємець, що прийняв спадщину, позивач має право на оформлення своїх спадкових прав, тому позовні вимоги є обґрунтованими, а порушене право позивача підлягає судовому захисту.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 200, 206, 211, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Хорошівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0,6323 га, що розташована на території Хорошівської (Володарсько-Волинської) селищної ради Житомирського району Житомирської області, яка на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЖТ №13-19-0081 від 29.01.1998 року належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Хорошівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Хорошівська селищна рада, юридична адреса: с-ще Хорошів вул. Героїв України, 13а, Житомирського району Житомирської області; .

Суддя Д.О. Бобер