Справа № 930/1125/25
№2/930/727/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2025 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді: Алєксєєнка В.М.

при секретарі: Загребельного О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Немирівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с.Кірово на той час Немирівського району, де і проживає по сьогоднішній день.

Батьками позивача являються: батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3 .

У матері позивача була рідна сестра, його тітка - ОСОБА_4 , 1921 року народження, яка померла ще ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Подільське (Кірово) Немирівського району, де вона була зареєстрована та постійно проживала.

Як виявилось лише нещодавно, після смерті тітки відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, із права на земельний пай, який розміщений на території колишньої Кіровської сільської ради Немирівського району у відповідності до розпорядження голови Немирівської РДА від 14 серпня 2006 року, де вона у списку-додатку вказана за N? 89.

Тітка ОСОБА_4 мала для себе одну рідну людину матір позивача Хе(і)онія, яка померла ще в 1999 році. Сім?ї своєї вона не мала, проживала одиноко. Після матері позивач, як її племінник, почав доглядати за тіткою. Фактично вона проживала разом із ним до дня її смерті. Позивач здійснював поховання тітки за свій рахунок.

У Немирівській державній нотаріальній конторі, куди звернувся позивач із наявними у нього документами, йому було повідомлено про те, що йому необхідно представити цілий ряд документів, які би підтверджували родинні відносини - племінник-тітка - між позивачем та покійною ОСОБА_4 ..

Звернувшись за вказаними документами до органів РАЦСу, позивач отримав відмову на підставі того, що не збереглося в архівах відомостей про народження, ні матері позивача ОСОБА_5 (і)онії і її сестри ОСОБА_6 .

Відтак, відповідно до рішення Немирівського районного суду від 10 липня 2024 року було встановлено, що - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Кірово Немирівського району Вінницької області, являється для позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рідною тіткою по лінії матері, а також було встановлено факт того, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживав в одному житловому будинку в с. Кірово Немирівського району Вінницької області разом із ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Кірово Немирівського району Вінницької області, на день її смерті.

На відповідне звернення відділ N? 2 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області надав позивачу відповідь про те, що на ім?я ОСОБА_4 на підставі рішення Немирівської районної державної адміністрації N? 302 від 18.10.1996 року зареєстровано 14.11.1996 року за N? 505 сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН N? 0256505, тобто за покійною рахується земельна ділянка загальним розміром 1.65 умовних кадастрових гектарів, з врахуванням даних технічної документації - 0.8035 га.

У державного нотаріуса, куди позивач звернувся повторно із наявними у нього документами, йому було повідомлено про те, що відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) в зв?язку із його втратою унеможливить видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у будь-якому разі.

Таким чином, позивач змушений звернутись із заявою до суду.

Сторони в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, у яких позовні вимоги підтвердили та визнали, просять їх задовольнити, розглянути справу без їх участі.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За вказаних обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позовні вимоги не оспорюються представником відповідача, а також підтверджуються копіями паспорта ОСОБА_1 ; картки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 ; свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28.08.2006 року на ім`я ОСОБА_1 ; свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 13.08.2013 року на ім`я ОСОБА_7 ; витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №5 від 30.06.2023 р. ОСОБА_8 ; рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 10.07.2024, справа №930/1370/24, про встановлення фактів, що мають юридичне значення; витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті ОСОБА_4 ; довідки №11861 від 15.11.2024 р. виданої виконкомом Немирівської міської ради про місце реєстрації на день смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ; розпорядження від 14.08.2006 року №344 про затвердження технічної документації по передачі земельних часток (паїв) з виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам власникам сертифікатів колишнього КСП «Україна» на території Кіровської сільської ради; списку померлих власників земельних часток (паїв) Кіровської сільської ради на які будуть видані державні акти на право власності на землю після посвідчення спадкоємцями цивільно-правових угод, який є додатком 2 до розпорядження голови райдержадміністрації від 14.08.2006 р. №344, у якому ОСОБА_4 виділено земельну ділянку під № НОМЕР_3 загальною площею 0,8035 га; відповіді ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Управління зебезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин відділу №2 від 22.11.2024 р. №1650/25-24 щодо факту отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) ОСОБА_4 та звіту №250505-009 про експертну грошову оцінку на право користування земельною ділянкою, яким встановлено вартість земельної ділянки 39784,00 гривень.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно п. г ч. 1ст. 81 Земельного кодексу України однією з підстав виникнення права власності на земельну ділянку, є прийняття спадщини.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку у порядку спадкування переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи в праві набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлих спадкодавців унеможливлює спадкоємцеві - позивачеві по справі оформити свідоцтво про право на спадщину.

Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», викладених у п. 3.1, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1264 ЦК України визначає четверту чергу спадкоємців за законом. У четверту чергу на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Ч.3 статті 1266 України визначає спадкування за правом представлення, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.

Сертифікат спадкодавиці ОСОБА_4 виготовлено та видано, а це свідчить що вона мала право на земельну частку (пай) за вказаних обставин.

Згідно п. 17 розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом є такими, що засновані на законі, знайшли своє підтвердження вході судового розгляду, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 316,328,392,1216-1218,1225, 1264-1266, 1268 ЦК України, ст. ст. 12,13,76-82,89, 200, 206, 211, 247, 263-265 ЦПК України, ст. 81, розділ Х «Перехідних положень» ЗК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_9 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Кірово (Подільське) Немирівського району Вінницької області, на земельну ділянку, загальним розміром 0.8035 га., яка розміщена на території Немирівської міської ради Вінницького району Вінницької області (колишньої Кіровської сільської ради Немирівського району), на яку був зареєстрований 14.11.1996 року за N? 505 сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН N? 0256505 на ім?я ОСОБА_4 на підставі рішення Немирівської районної державної адміністрації N? 302 від 18.10.1996 року.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: В.М. Алєксєєнко