Справа №:755/5938/25
Провадження №: 2/755/5909/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Гриценко О.І.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів вказуючи, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 травня 2021 року. Від даного шлюбу народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач в позовній заяві стверджує, що спільне життя сторін не склалося. Сторони втратили почуття взаємної любові та поваги. Сімейні відносини між сторонами остаточно припинені з серпня 2024р., спільне господарство не ведеться. Подальше сумісне життя, збереження шлюбу та примирення є неможливим, суперечитимуть інтересам позивачки. Спільна дитина проживає з матір`ю. Втративши почуття взаємної любові та поваги, які служать основою для побудови сім`ї позивач просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн. на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач в судове засідання не з`явилась. Представник позивача в позовній заяві просила розгляд справи провести у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач подав до суду клопотання про визнання позовних вимог. Зі змісту клопотання вбачається, що відповідач повністю визнав заявлені у позовній заяві вимоги. Пояснень або заперечень проти задоволення позовних вимог про стягнення аліментів клопотання не містить.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, що 21 травня 2021 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що було зроблено відповідний актовий запис № 58, та видане до свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_4 , дружина: ОСОБА_5 .(а.с. 10-зворот).

За час перебування у шлюбі у сторін народилася спільна дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого Селидівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що зроблено відповідний актовий запис № 22 від 17 лютого 2022 року.

Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вжив заходів щодо примирення подружжя, однак сторони не бажають примиритись. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і бажають розлучитися. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів суд зазначає наступне.

Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

З матеріалів справи вбачається, що дитина проживає разом з матір`ю.

Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні своєї дитини в повному обсязі не приймає, інших дітей на утриманні відповідач не має, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн., але не меншу 50% прожиткового мінімуму відповідного віку на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно з дати пред`явлення позову до і до досягнення дитиною повноліття.

В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до положень ст.141, 142 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 , на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп. за вимогу про стягнення аліментів, оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів на утримання дитини, а також на користь позивача підлягає стягненню від суми судового збору за подання позову сформованого в підсистемі «Електронний суд» у розмірі 484,48 грн.

Керуючись статтями 110-112, 180-184, 191Сімейного кодексу України, статтями 141, 247 ч.2, 263-265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментівзадовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 21 травня 2021 року Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 58 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн., щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.04.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 484 грн. 48 коп. судового збору.

Повернути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 сплаченого судового збору відповідно до платіжного доручення №2007-8067-4024-2807 від 06 лютого 2025 року у розмірі 484 грн. 48 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 30.06.2025 року.

Дані сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.О. Яровенко