РІШЕННЯ

іменем України

02 липня 2025 рокуСправа №451/301/25
Провадження № 2/451/160/25

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Федорук І.Б.,

з участю представника позивача Янсевич В.П., відповідача

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Радехові цивільну справу №451/301/25 за позовом органу опіки та піклування Радехівської міської ради Львівської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,

у с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції сторін

21 лютого 2025 року позивач Радехівська міська рада Львівської області звернулася до суду з позовом до відповідачаОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав.

У позовній заяві та уточненій позовній заяві зазначає, що відповідачка покладених законом на батьків обов`язків не виконує належним чином, нехтує своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення до своїх батьківських зобов`язань. З метою захисту законних прав та інтересів дітей, беручи до уваги те, що мати свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про духовний, фізичний і моральний розвиток дітей, не створює належних умов для розвитку природних здібностей дітей, Радехівська міська рада Львівської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 стосовно її малолітніх дочок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.1-4, 40-43).

Відповідач ОСОБА_1 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася.

Заяви, клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі

10 березня 2025 року ухвалою Радехівського районного суду Львівської області залишено позовну заяву без руху (а.с.36-37).

На виконання зазначеної ухвали позивач подав заяву та уточнену позовну заяву від 20 березня 2025 року (а.с.39-43).

Своєю ухвалою від 28 квітня 2025 року суд відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче судове засідання (а.с.47-48).

Ухвалою підготовчого засідання від 13 травня 2025 року суд закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду (а.с.57).

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов. Звертала увагу суду на те, що відповідачка на шлях виправлення не стає, зловживає алкогольними напоями, а її чоловік може нести загрозу для дітей, бо він є кривдником відносно матері. У даний час менша дочка перебуває у дитячому будинку у «Центрі реабілітації та поліативної допомоги дітям» з триденного віку, яка туди переведена із пологового будинку, старшу дочку поміщено у патронатну сім`ю. Коли старша дочка захворіла і вони про це повідомили матері та просили її привезти дитині необхідні речі, відповідачка в цей перебувала у стані алкогольного сп`яніння і до медичного закладу на протязі двох тижнів не навідалася, у зв`язку з цим було прийнято рішення про відібрання дитини. Після поміщення дитини до патронатної сім`ї відповідачка не вчиняла жодних дій для її повернення. В даний час їй було відмовлено у наданні дозволу на спілкування із дитиною, щоб не наносити їй травму, оскільки матір тривалий час нею не цікавилась і дитина уже стала спокійною. Просила постановити рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 проти позову заперечила. Повідомила суду, що вона один лише раз навідувала молодшу доку протягом року, просила не позбавляти її материнських прав щодо старшої дочки, оскільки вона одну її зможе виховувати. У судових дебатах просила в задоволенні позову відмовити.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що з відповідачкою, як працівник соціальної служби знайомий уже більше 5 років. Соціальна служба весь час допомагала їй як одинокій матері, коли вона перебувала у стані вагітності з дитиною соціальна служба допомагала їй стати на облік, після народження дитини вона спочатку дбала про дитину, але потім почала вести інший спосіб життя. Неодноразово служба виїжджала за місцем її проживання, допомагала, надавала притулок, згодом знайшли квартиру у м. Радехів для проживання, але всю цю допомогу відповідачка не оцінила. Вона одружилася із чоловіком ОСОБА_6 , народилася друга дочка. Через деякий час вона стала жертвою насильства від чоловіка і була поміщена у Трускавецький центр жертв від домашнього насильства, де проживала із дітьми, бо у неї народилася ще третя дитина, яка у цьому центрі померла внаслідок черепної травми, обвинуваченою по даному кримінальному провадженні є відповідачка. Після цього випадку відповідачка вибула до с. Мукані Шептицького району Львівської області. На його думку відповідачка не готова виконувати батьківські права, бо вона на п`ять років не змінила свого способу життя та ставлення до дітей, веде аморальний спосіб життя, жила лише за соціальні виплати. Також йому відомо, що чоловік часто вчиняє по відношенні до дружини домашнє насильство, що буде нести загрозу для дітей.

Установлені судом фактичні обставини справи

Згідно із Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , виданим 04 лютого 2021 року Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Радехів Радехівського району Львівської області. У відомостях про батьків зазначено, що батько - ОСОБА_8 , мати ОСОБА_9 (а.с.23).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №4 від 4 лютого 2021 року, зі слів матері батьком дитини записаний ОСОБА_8 (а.с.26, 26-зворот).

Згідно із Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 , виданим 23 липня 2024 року Червоноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Червоноград Червоноградського району Львівської області. У відомостях про батьків зазначено, що батько - ОСОБА_10 , мати - ОСОБА_9 (а.с.24).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №8 від 23 липня 2024 року, зі слів матері батьком дитини записаний ОСОБА_10 (а.с.25, 25-зворот).

11 лютого 2025 року ОСОБА_9 змінила прізвище на « ОСОБА_6 » у зв`язку з реєстрацією шлюбу, що видно із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №5 від 21 лютого 2025 року.

На підставі Рішення виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області від 24 липня 2024 року №5/151 «Про влаштування малолітньої дитини в КНП ЛОР «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви»», малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було влаштовано на повне державне забезпечення в комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівський обласний спеціалізований будинок дитини «Мальви», за адресою: Львівська область, місто Львів, вулиця В. Антоновича, 117, терміном до одного року (а.с.28).

Із листа КНП ЛОР «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» від 30.01.2025 року №68 мати ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_11 »), з моменту поступлення дитини і по сьогоднішній час відвідувала свою доньку один раз 11 вересня 2024 року, не телефонувала, не контактувала з працівниками закладу щодо стану здоров`я та розвитку своєї дитини (а.с.22).

Працівником сектору «Служба у справах дітей» Радехівської міської ради та працівниками Центру соціальних служб Радехівської міської ради 13 лютого 2025 року було здійснено візит в сім`ю ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 . Під час обстеження було виявлено матір малолітньої дитини ОСОБА_1 з її чоловіком ОСОБА_12 , котрі були з вираженими ознаками алкогольного сп`яніння. Дитина під час виявлення була без нагляду, в кімнаті було брудно та стояв різкий запах алкоголю. ОСОБА_13 почав проявляти агресію до працівників сектору «Служба у справах дітей» Радехівської міської ради та працівників Центру соціальних служб Радехівської міської ради, після чого було викликано наряд поліції. Відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», враховуючи ситуацію, яка склалася, працівником сектору «Служба у справах дітей» Радехівської міської ради, працівниками Центру соціальних служб Радехівської міської ради, та працівниками поліції було прийнято рішення про поміщення дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до дитячого відділення КНП «Радехівська ЦРЛ» на обстеження. Після огляду лікарів, було діагностовано у дитини температуру та сильний кашель. Лікарі зазначили, що у дитини є ознаки занедбаності, а саме: брудний одяг, від дитини був помічений неприємний запах та в цілому дитина була брудною, озвучувала, що протягом дня нічого не їла (а.с.11-15, 29-30).

Відповідно до листа КНП «Радехівська ЦРЛ» від 19.02.2025 №253, ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_11 ») освідували на стан алкогольного сп`яніння та надали копію акту огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №19 від 13.02.2025 (а.с.21). У вищенаведеному акті зазначено, що одяг та шкіра ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_11 ») брудні, поведінка напружена, замкнута, млява, скарг на момент огляду не виявляє. У свідомості, орієнтується в місці, часі та власній особі. Була порушена артикуляція, змазана мова, рухова сфера порушена. Зі слів обстежуваної вживала алкоголь у вигляді горілки 13.02.2025 о 11 год 00 хв. Під час обстеження в крові ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_11 ») виявлено алкоголь V8300 - 2.362%. (а.с.16)

14.02.2025 відповідно до Розпорядження міського голови Радехівської міської ради Львівської області від 14.02.2025 №151 «Про негайне відібрання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері» дитину ОСОБА_14 було відібрано від матері ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_11 ») та поміщено до дитячого відділення КНП «Радехівська ЦРЛ». Дане розпорядження було затверджене рішенням виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області від 18 лютого 2025 року №37 «Про затвердження розпорядження №151 від 14.02.2025р.» (а.с.18, 19).

СуСД Радехівської міської ради систематично проводились обстеження умов проживання цієї сім`ї, та складалися акти, на підставі яких було встановлено, що будинок дерев`яний, складається з 2 кімнат, кухні та коридору. Мама не працювала не роботі, лише отримувала соціальну допомогу на дитину. Не вела домашнє господарство.

Центр соціальних служб Радехівської міської ради Львівської надав висновок оцінки потреб сім`ї від 14 лютого 2025 року №21, в якому зазначено, що на час візиту ОСОБА_1 , у кімнаті стояв різкий запах алкоголю, на столі стояла пляшка з алкоголем та їжа. Дитина була не доглянута, кашляла та озвучувала, що нічого не їла. ОСОБА_15 був помічений з ознаками алкогольного сп`яніння та агресивною поведінкою, мама була в такому ж стані. Очевидно, що стан матері не дозволяв їй забезпечити належний догляд за дитиною (а.с.29-30)

Відповідно до інформації КЗ «Центр соціальних служб Радехівської міської ради» від 06.01.2025 № 11 сім`я перебувала під соціальним супроводом протягом 2024 року. З ОСОБА_16 неодноразово проводилася профілактична та роз`яснювальна робота спрямована на ведення здорового способу життя та побудову позитивних соціальних зв`язків, а також на відновлення контакту з новонародженою дочкою ОСОБА_17 . Неодноразово працівники Центру соціальних служб звертали увагу на нераціональне використання коштів, які мама отримувала на дочку ОСОБА_18 . За час перебування дочки ОСОБА_17 у КП ЛОР Львівський БД ОСОБА_19 лише один раз відвідувала її, і то у результаті проведеної роз`яснювальної роботи з нею. При спілкуванні з ОСОБА_16 , вона уникає та не бажає обговорювати тему підтримування контакту з дочкою ОСОБА_17 та часто озвучує наміри відмови від неї. ОСОБА_20 невмотивована на зміни свого життя та життя дочки, та недотримується умов договору соціального супроводу, що унеможливлює подолання складних життєвих обставин даної сім`ї (а.с.9).

Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 від 29.01.2025, остання не заперечує проти позбавлення її батьківських прав стосовно її малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.27).

Виконавчий комітет Радехівської міської ради як орган опіки і піклування своїм рішенням від 18 лютого 2025 року № 34 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав» затвердив висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.44-45, а.с.77-79).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому відповідно до ст. 12, 229 ЦПК України такі докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Зміст спірних правовідносин

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю обставин, які свідчать про ухилення матері малолітніх дітей від виконання своїх батьківських обов`язків.

Позиція суду

На підставі ст. 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З огляду на зазначене, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Джерела права та нормативно-правові акти, які застосував суд

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосував норми Конституції України, Сімейного кодексу України (далі - СК України), Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», та Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.11.1991 № 789-XII (далі Конвенція про права дитини).

Статтею 7 СК України передбачено, що суд під час розгляду справ про регулювання сімейних відносин повинен забезпечити можливість здійснення прав дитини, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в Україні та максимально можливо враховувати інтереси дитини.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Із ч. 1 ст. 155 СК України видно, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі ст. 12 вищевказаного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до абзацу 9 пункту 8 постанови КМУ № 866 від 24 вересня 2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.

Із ч. 4 ст. 155 СК України видно, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, у тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 16 Постанови Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За змістом роз`яснень, п. 15, 17 цієї ж Постанови Верховного Суду України позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування потрібно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Частиною 8 ст. 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

До того ж, положення вказаної Конвенції, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми враховуються судом, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні.

Європейський суд з прав людини в контексті статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, серед іншого зазначив, що головним критерієм при вирішенні таких справ є інтереси дитини.

Так, Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 7 грудня 2006 року).

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Також суд вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей.

Як зауважив Європейський Суд з прав людини у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» потрібно проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Суд установив, що відповідач ОСОБА_1 свідомо нехтує та взагалі відмовилася від виконання батьківських обов`язків стосовно своїх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не цікавиться їхньою долею, участі у їх вихованні та розвитку не бере, тобто жодного контакту з дітьми не підтримує.

Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для матері (батька), так і для дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Висновки суду

Відповідно до ч. 1, 2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Зважаючи на те, що мати не цікавиться життям дітей, не бере участі у їх вихованні та утриманні, не піклується про їхній фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, а також, враховуючи, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та свідомо відмовилася брати участь у житті своїх дітей, суд доходить висновку про законність позовних вимог щодо позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав стосовно малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Враховуючи вищезазначене, суд вважає доцільним роз`яснити відповідачу ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття.

За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір за розгляд справи судом, від сплати якого позивач був звільнений при зверненні в суд з позовом, необхідно стягнути на користь держави з відповідача.

На підставі ст. ст.3, 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. ст. 7, 8, 150, 155, 164, 165, 166, 169, 180 СК України, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76, 78, 80, 89, 141, 211, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

задовольнити позов органу опіки та піклування Радехівської міської ради Львівської області.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьківських прав стосовно її малолітніх дочок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь держави судовий збір у сумі 1211 (однієї тисячі двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок до спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України; отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; р/р UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони та інші учасники справи

Позивач: орган опіки та піклування Радехівської міської ради Львівської області, , місцезнаходженння: проспект Відродження, 3, місто Радехів, Шептицький район, Львівська область, 80200.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 3 липня 2025 року.