Номер провадження: 22-з/813/143/25
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

10.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.,

суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Вуж Дмитро Володимирович,

про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2023 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів,

встановив:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Розірвано договір купівлі-продажу, укладений 19 жовтня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що посвідчений державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Савицькою О.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 1-1137. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 772 100 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2023 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 598, 80 гривень.

Постановою Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів задоволено. Розірвано договір купівлі-продажу, укладений 19 жовтня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Савицькою О.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 1-1137. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 772 100 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені у суді першої інстанції у розмірі 28 393,40 грн.

21 лютого 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Вуж Д.В., через систему «Електронний суд» звернувся із заявою про ухвалення у справі додаткового судового рішення про розподіл судових витрат, у якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000 грн, та долучити до справи докази на підтвердження понесення позивачем вказаних судових витрат.

Заява ОСОБА_1 про ухвалення у справі додаткового судового рішення призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Адвокат Вуж Д.В. направив до суду заяву, у якій просив розглянути вказану вище заяву без його участі.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, заяву про ухвалення у справі додаткового судового рішення, колегія суддів зауважує про таке.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 270 ЦПК України).

Заява про ухвалення додаткового рішення є заявою з процесуальних питань.

Тому подання учасником справи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу потрібно здійснювати із дотриманням вимог ЦПК України, встановлених для подання клопотань (заяв) з процесуальних питань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено, - він встановлюється судом (частина третя статті 182 ЦПК України).

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань визначені у статті 183 ЦПК України.

Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення) (пункт 6 частини першої статті 183 ЦПК України).

За правилами частини другої статті 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Згідно з частиною четвертою статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Подібні за змістом висновки викладено у постанові Верховного Суду від 17 травня 2023 року у справі N 463/12950/21 (провадження N 61-403 св 23), постанові від 17 квітня 2024 року у справі N 523/15909/18

Частина 1 статті 42 ЦПК України визначає, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

У частинах 5-6 статті 43 ЦПК України визначено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Частиною 7 статті 43 ЦПК України передбачено, що у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Верховний Суд у постанові від 21 вересня 2022 року у справі N 725/1301/21 (провадження N 61-20691 св 21) зазначив, що, встановивши порушення позивачем установленого процесуальним законом порядку пред`явлення до відшкодування витрат на правничу допомогу, а саме ненаправлення позивачем на адреси інших учасників справи (відповідачів) документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, що позбавило відповідачів можливості подати до суду клопотання про неспівмірність розміру таких витрат відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, суд обґрунтовано повернув без розгляду клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Аналогічна практика вирішення заяв про ухвалення додаткового рішення, до яких заявники не додали доказів надіслання (ненадання) іншим учасникам такої заяви з доданими до неї додатками, сформована Верховним Судом і в ухвалах від 25 лютого 2021 року у справі N 906/977/19, від 06 квітня 2022 року у справі N 759/13013/14-ц (провадження N 61-14029 св 21), від 16 січня 2023 року у справі N 640/23065/14 (провадження N 61-1456 ск 21), від 02 лютого 2023 року у справі N 466/1403/20 (провадження N 61-10035 св 22), від 27 березня 2023 року у справі N 756/820/20

Заявник не додав доказів направлення (надання) іншим учасникам справи копії заяви про ухвалення додаткового рішення разом із документами, які підтверджують понесені витрати на професійну правничу допомогу.

Так, до направленої до апеляційного суду через систему «Електронний суд» заяви ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Вуж Д.В., про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції, заявником додано скріншоти з сервісу електронної пошти «gmail.com», які не є належними доказами виконання зазначених вище процесуальних вимог, оскільки відповідно до статті 43 ЦПК така копія мала бути направлена з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля) шляхом надсилання до електронного кабінету цього учасника справи, а у разі відсутності в нього електронного кабінету чи відсутності відомостей про його наявність - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Отже, ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Вуж Д.В., не дотримано вимоги статті 183 ЦПК України при поданні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Вуж Д.В., про ухвалення додаткового рішення підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись, ст. 133, 141, 183, 246, 381 ЦПК України

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Вуж Дмитро Володимирович, про ухвалення у справі додаткового судового рішення повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: О.Ю. Карташов

М.В. Назарова