Справа № 216/3218/20
Провадження № 2/216/88/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Онопченка Ю.В.,

за участю: секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, визнання дій протиправними, розірвання договору про банківське обслуговування, встановлення факту відсутності заборгованості і зобов`язання повернути безпідставно стягнуті кошти, та за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

10 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, визнання дій протиправними, розірвання договору про банківське обслуговування, встановлення факту відсутності заборгованості і зобов`язання повернути безпідставно стягнуті кошти.

Позовна заява мотивована тим, 14.01.2019 ОСОБА_1 уклав з АТ КБ «ПриватБанк» договір № SAMDNWED 700 про банківське обслуговування вклад «Стандарт», за умовами якого він передав банку кошти для розміщення на депозитному вкладі. Договір набрав чинності з дня надходження коштів на рахунок. Відповідно до розділу договору «Дані за вкладом» вклад «Стандарт» оформлено з 14.01.2019, кошти при оформленні внесені готівкою, строком на 3 місяці до 14.04.2019 включно, початкова сума вкладі 1000 доларів США. Крім того, згідно договору банк відкрив особистий рахунок № НОМЕР_1 , на який був нарахований вклад, на суму вкладу банком нараховуються проценти в розмірі 1,75% річних.

Також, у ОСОБА_1 в банкуАТ КБ «ПриватБанк» була оформлена кредитна картка «Універсальна» № НОМЕР_2 на його ім`я, на якій він також зберігав власні кошти.

05.07.2019 під час зняття грошових коштів з банкомату карту № НОМЕР_2 було заблоковано, після чого з аналізу АТ КБ «ПриватБанк» і виписок по карткових рахунках встановлено, що 05.07.2019 здійснена прибуткова операція по вищевказаній картці та оформлено кредит на суму 5000 грн у фінансовій установі «МОNEYVEO». 05.07.2019 з картки № НОМЕР_2 трьома транзакціями бути зняті кошти на загальну суму 39 006,24 грн за допомогою послуги «Переказ коштів через банкомат». Здійснено перекази кредитних коштів на картку ОСОБА_1 . Для здійснення зазначених операцій був використаний інший номер телефону і змінений номер фінансового телефону з НОМЕР_3 на НОМЕР_4 .

За заявою ОСОБА_1 було внесено відомості до ЄРДР № 0001418 за ч. 3 ст. 190 КК України, встановлено підозрюваних ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та обвинувальний акт відносно них направлено до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до письмового повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 21.10.2019 банком було розглянуто звернення з приводу розірвання депозитного договору № SAMDNWED 700 про банківське обслуговування вклад «Стандарт» за ініціативою ОСОБА_1 , та зазначено, що у останнього перед банком встановлена заборгованість за картою № 933485, а тому відповідно до п.2.2.1.12 Умов та п. 5.3 депозитного договору при наявності у клієнта простроченої заборгованості за кредитами та/або кредитними лімітами, а також процентами за їх користування, або прострочення заборгованості за кредитами та/або процентами за їх користування, по яких клієнт є поручителем, банк має право на свій розсуд: після закінчення терміну вкладу, вклад та нараховані проценти перерахувати на поточний/картковий рахунок клієнта або розірвати даний договір. При достроковому розірванні договору банк направляє клієнту письмове повідомлення із зазначенням дати розірвання цього договору. Списання коштів оформлюється меморіальним ордером.

Посилаючись на вищевказані обставини ОСОБА_1 просив суд визнати дії АТ КБ «ПриватБанк» про перерахунок з депозитного вкладу № SAMDNWED 700 про банківське обслуговування вклад «Стандарт», рахунок № НОМЕР_1 на поточний/картковий рахунок, для погашення кредитної заборгованості протиправними і про розірвання договору № SAMDNWED 700 про банківське обслуговування вклад «Стандарт» від 14.01.2019, укладеного між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк»; заборонити АТ КБ «ПриватБанк» здійснювати безпідставний перерахунок коштів без згоди ОСОБА_1 грошових сум з його рахунку № НОМЕР_1 за депозитним вкладом № SAMDNWED 700 про банківське обслуговування вклад «Стандарт» за відсутністю кредитної заборгованості ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк», та зобов`язати останнього повернути йому грошові кошти в розмірі 1000 доларів США, з урахуванням процентів 1,75% річних з 14.01.2019 на поточний рахунок ОСОБА_1 .

01 грудня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» мотивована наступним. ОСОБА_1 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 19.09.2011, та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг», Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.2.3, 2.1.2.4 договору, на підставі яких ОСОБА_1 при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач порушив умови Договору в частині своєчасного погашення платежів АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим станом на 15.10.2020 виникла заборгованість в розмірі 59 207,40 грн, з яких: 41 759,61 грн заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 0,00 грн заборгованість за поточним тілом кредиту, 41 759,61 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками, 17 447,79 грн заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 0,00 грн нарахована пеня, 0,00 грн нараховано комісію. Представник АТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з ОСОБА_1 вищевказану суму заборгованості.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.06.2025 цивільну справу № 216/3218/20 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, визнання дій протиправними, розірвання договору про банківське обслуговування, встановлення факту відсутності заборгованості і зобов`язання повернути безпідставно стягнуті кошти, об`єднано в одне провадження з цивільною справою № 216/6862/23 за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, під єдиним номером № 216/3218/20.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, та відмовити у позові АТ КБ «ПриватБанк».

Представник АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позови ОСОБА_1 , та АТ КБ «ПриватБанк»підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 19.09.2011 ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг б/н, та підтвердив приєднання до «Умов та Правил надання послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, який містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору, що підтверджується підписами у заявах. ОСОБА_1 при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку, відповідно доп.п. 2.1.2.3, 2.1.2.4 договору. Після цього, на ім`я ОСОБА_1 було відкрито картку за номером НОМЕР_2 .

14 січня 2019 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № SAMDNWED 700 вклад «Стандарт» на три місяці. Початкова сума вкладу 1000 доларів США, на суму вкладу нараховуються проценти за ставкою 1,75 % річних.

Згідно розрахунку заборгованості наданого АТ КБ «ПриватБанк», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 19.09.2011, станом на 15.10.2020 склала 59 207,40 грн, з яких: 41 759,61 грн заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 0,00 грн заборгованість за поточним тілом кредиту, 41 759,61 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками, 17 447,79 грн заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 0,00 грн нарахована пеня, 0,00 грн нараховано комісію.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В ході слухання справи судом встановлено, що 05 липня 2019 року шляхом шахрайських дій з кредитної картки «Універсальна» № НОМЕР_2 у ОСОБА_1 було здійснено крадіжку грошових коштів на суму 39 006,24 грн, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001418 від 06.08.2019, за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 3 ст. 190 КК України. Про вищевказану подію було повідомлено АТ КБ «ПриватБанк».

21 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з заявою про повернення йому його депозитних коштів, у зв`язку з закінченням строку депозиту.

Листом АТ КБ «ПриватБанк» від 29.09.2017 ОСОБА_1 повідомлено, що у останнього наявна прострочена заборгованість перед банком за карткою Універсальна № НОМЕР_5 . Відповідно до п. 2.2.1.12 Умов та п. 5.3 депозитного договору при наявності у клієнта простроченої заборгованості за кредитами та/або кредитними лімітами, а також проценти за їх користування, по яких клієнт є поручителем, банк має право на свій розсуд: після закінчення терміну вкладу, вклад та нараховані проценти перерахувати на поточний/картковий рахунок клієнта або розірвати даний договір. При дострокове розірвання договору банк направляє клієнту письмове повідомлення із зазначенням дати розірвання цього договору. При цьому вклад і нараховані проценти перераховуються на поточний/картковий рахунок клієнта. Списання грошових коштів оформляється меморіальним ордером.

Відповідно до п. 5.3 договору № SAMDNWED 700 вклад «Стандарт», якщо у Вас є прострочена заборгованість за кредитом, виданим Банком, або Ви є поручителем за кредитом, за яким існує заборгованість, Банк має право на свій розсуд: після закінчення строку вкладу перерахувати вклад і нараховані проценти на Ваш поточний або картковий рахунок та в подальшому використовувати їх для погашення заборгованості або розірвати цей договір.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про визнання дії АТ КБ «ПриватБанк» про перерахунок з депозитного вкладу № SAMDNWED 700 про банківське обслуговування вклад «Стандарт», рахунок № НОМЕР_1 на поточний/картковий рахунок, для погашення кредитної заборгованості протиправними, тазаборона АТ КБ «ПриватБанк» здійснювати безпідставний перерахунок коштів без згоди ОСОБА_1 грошових сум з його рахунку № НОМЕР_1 за депозитним вкладом № SAMDNWED 700 про банківське обслуговування вклад «Стандарт» є такими, що суперечать умовам договору, а відтак задоволенню не підлягають.

Разом з тим, вимога ОСОБА_1 про розірвання договору № SAMDNWED 700 про банківське обслуговування вклад «Стандарт» від 14.01.2019, укладеного зАТ КБ «ПриватБанк» також задоволенню не підлягає з огляду на те, що суперечить змісту позовної вимоги останнього, яка підлягає задоволенню, а саме: в частині зобов`язання АТ КБ «ПриватБанк» повернути грошові кошти ОСОБА_1 на його поточний рахунок.

У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (ч. 2 ст. 653 ЦК України).

Частиною 1 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до пунктів 143., 146. розділу VIІ «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 року № 164, надавач платіжних послуг у разі виконання помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника, якщо власник рахунку/держатель невідкладно повідомив про платіжні операції з використанням платіжного інструменту, які ним не виконувалися, зобов`язаний негайно після виявлення помилки або після отримання повідомлення (залежно від того, що відбулося раніше) переказати за рахунок власних коштів суму платіжної операції на рахунок неналежного платника; власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Отже, відповідальність емітента платіжного засобу презюмується, якщо не доведено протилежне.

Саме на емітента платіжного засобу законодавством покладений обов`язок доведення факту порушення користувачем вимог нормативних актів, внаслідок якого ініційовано платіжну операцію, яку користувач не санкціонував та/або не здійснював.

Власник рахунку не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

З урахуванням наведених норм права і встановлених обставин суд вважає, що банк не надав належних і допустимих доказів сприяння ОСОБА_1 втраті, використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Факт звернення до банку щодо незаконних транзакцій та звернення до правоохоронних органів з приводу вчинених шахрайських дій свідчать про те, що у ОСОБА_1 дійсно була відсутня воля на вчинення банківських операцій 05 липня 2019 року.

Суд також приймає до уваги нерівний стан сторін у зазначених договірних відносинах, які є споживчими за своєю правовою природою. При цьому правові та фактичні можливості з доведення обставин справи належать переважно банку.

Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, суд виходить з того, що за відсутності належних і допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 16.08.2023 у справі № 176/1445/22, та від 27.11.2024 № 190/2037/23.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання повернути АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти в розмірі 1000 доларів США, з урахуванням процентів визначених умовами договору є правомірними, та в цій частині підлягають задоволенню.

Посилання АТ КБ «ПриватБанк» у своєму позові на наявність заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 19.09.2011, за період з 01.07.2019 по 15.10.2020 в розмірі 59 207,40 грн, за яким останньому було відкрито картку за номером НОМЕР_2 , та з якої шахрайським шляхом знято грошові кошти на загальну суму 39 006,24 грн, на думку суду є недоведеними в частині розміру заборгованості заявленої до стягнення, та нарахованої після 05.07.2019 дати вчинення шахрайських дій відносно ОСОБА_1 , які не залежали від його волі, та відсутності його вини у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

З огляду на викладене позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити частково, та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 4109,61 грн, яка виникла до 05 липня 2019 року.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У зв`язку з чим судом надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами сторін, які мають правове значення для вирішення спору.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та положень статті 141 ЦПК України, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача, тому з АТ КБ «ПриватБанк» в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та для АТ КБ «ПриватБанк» при зверненні до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, станом на 2020 рік, складала 2102 грн.

З урахуванням часткового задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» на користь останнього підлягає стягненню судовий збір з ОСОБА_1 в розмірі 145,90 грн (4109,61 х 2102 : 59 207,40 = 145,90).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5-8, 10, 11, 12, 13, 141, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 625, 626, 628, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, визнання дій протиправними, розірвання договору про банківське обслуговування, встановлення факту відсутності заборгованості і зобов`язання повернути безпідставно стягнуті кошти задовольнити частково.

Зобов`язати акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (, місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д) повернути грошові кошти ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США, з урахуванням процентів 1,75 % річних з 14 січня 2019 року на поточний рахунок ОСОБА_1 .

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в дохід держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 (вісімдесят) коп.

В іншій частині позовної заяви ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, визнання дій протиправними, розірвання договору про банківське обслуговування, встановлення факту відсутності заборгованості і зобов`язання повернути безпідставно стягнуті кошти відмовити.

Позовну заяву акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 19.09.2011, станом на 04 липня 2019 року в розмірі 4109 (чотири тисячі сто дев`ять) грн 61 (шістдесят одна) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 145 (сто сорок п`ять) грн 90 (дев`яносто) коп.

В іншій частині позовної заяви акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасникам справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.В.Онопченко