Провадження № 2/679/485/2025
Справа № 679/542/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 липня 2025 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі головуючої судді Сопронюк О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Козійчук О.І., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10.09.2010 розірвано шлюб між батьками позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

До повноліття позивача відповідач сплачував аліменти на його утримання у розмірі 1/5 частки усіх видів його заробітку, на підставі рішення апеляційного суду Хмельницької області від 09.10.2017. Однак, станом на день звернення до суду, у зв`язку із досягненням позивачем повноліття, стягнення аліментів за рішенням від 09.10.2017 у справі №679/1429/15 припинилось.

На даний час позивач ОСОБА_1 продовжує навчання у Національному університеті «Львівська політехніка». Незважаючи на те, що позивач здобуває освіту на державній формі навчання, він потребує матеріальної допомоги на прожиття у м.Львів. Мати позивача ОСОБА_3 фінансово підтримати його не має можливості, оскільки довгий час є безробітною. При визначенні розміру аліментів представник просить врахувати, що відповідач працює та має можливість утримувати сина, що продовжує навчання. Також зазначив, що орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу для розгляду справи становить 4000 грн.

На підставі наведеного, представник позивача просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку, щомісячно і до закінчення ним навчання, до 30.06.2028.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, у строк встановлений ухвалою суду про відкриття провадження, від сторін не надійшло. Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України шляхом направлення повісток про виклик за місцем його реєстрації, відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи те, що належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач відзив на позовну заяву не подав, а представник позивача у позовній заяві не висловлював заперечень проти ухвалення заочного рішення, судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.04.2007, батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 .

Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2025/004029535 від 26.03.2025, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Національного університету «Львівська політехніка» №452 від 18.03.2025, ОСОБА_1 навчається на 1 курсі денного відділення освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» ІКНІ (інститут комп`ютерних наук та інформаційних технологій) Національного університету «Львівська політехніка» 4 рівень акредитації. Закінчує навчання 30.06.2028.

Як вбачається з роздруківки інформації із веб-сайту «Судова влада України» та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 09.10.2017 у справі № 679/1429/15-ц, з відповідача ОСОБА_2 стягувалися аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку з дня постановлення рішення і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу від 28.03.2025 (Форма ОК-5), матір позивача ОСОБА_3 востаннє була працевлаштована у 2010 році.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Так, ст.199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою/сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При встановленні потреби в утриманні повнолітнього сина/дочки суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють їх дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Аналогічні правові позиції, наведені у постановах Верховного Суду від 06.08.2018 у справі №748/2340/17, від 25.02.2020 у справі №521/4397/17, від 01.04.2020 у справі №521/16268/18, від 17.06.2020 у справі №761/10510/17, від 04.08.2020 у справі №489/100/18.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 13.04.2021 у справі №308/4214/18.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 - син відповідача, на даний час досягнув віку 18 років (і в той же час йому не виповнилося 23 роки), продовжує навчатися на денній формі навчання у Національному університеті «Львівська політехніка», у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що до повноліття сина ОСОБА_1 , якому ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилося 18 років, відповідач сплачував аліменти на його утримання в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), не оспорював рішення суду, на підставі якого з нього стягувався такий розмір аліментів, а отже він спроможний надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині, яка продовжує навчання. При цьому, суд бере до уваги те, що розмір аліментів, який позивач просить стягнути на період його навчання, менший за розмір аліментів, який відповідач сплачував до повноліття сина. Суд також враховує можливість одержання позивачем матеріальної допомоги і від матері ОСОБА_3 , яка хоч і не працює, але також зобов`язана брати участь в утриманні сина, що навчається.

При цьому суд приймає до уваги, те, що позивач ОСОБА_1 , навчається на денній формі навчання, що суттєво ускладнює його можливості працевлаштування та отримання самостійного доходу.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.04.2025 і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, а позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів був звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.141, 182, 191, 200, 201 СК України, ст.ст.5, 10-13, 76-82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.04.2025 і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його складення.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ID-картка № НОМЕР_2 , дата видачі 16.11.2023, орган видачі 6812, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя О.В. Сопронюк