Справа № 642/4000/25
Провадження № 2-н/642/1638/25
УХВАЛА

Іменем України

08 липня 2025 року суддя Холодногірського районного суду м. Харкова Грінчук О.П., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» в інтересах філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги,

встановив:

До суду надійшла вказана заява, в якій представник заявника просив стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість за комунальні послуги, які йому надані за адресою АДРЕСА_1 ), в розмірі: 38 818.59 грн. (основний борг), 27 056.61 грн. інфляційні збитки, 4945.38 грн. 3: річних. Складові заборгованості, відповідно до розрахунку в матеріалах заяви, нараховані за період з 01.01.2021 по 31.03.2025.

Розглянувши надані матеріали, приходжу до висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч.1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що окрім вимоги про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, заявник просить суд стягнути із боржника інфляційні нарахування та три відсотки річних.

24.02.2022Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан, який продовжує діяти на даний час.

Постановою Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 про «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Згідно із Постановою Кабінету Міністрів України №1405 від 29.12.2023 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», скасовано заборону (мораторій) на припинення житлово-комунальних послуг, нарахування штрафів та пені, а також стягнення заборгованості з населення за житлово-комунальні послуги.

А тому, за період з 24.02.2022 до 30.12.2023 діяв мораторій на нарахування 3% та інфляційних збитків.

Незважаючи на пряму заборону щодо нарахування штрафних санкцій, починаючи з 24.02.2022 до 30.12.2023, заявник просить стягнути з боржника інфляційні збитки та три відсотки річних, нараховані на суму заборгованості за надані послуги, у тому числі, за період із лютого 2022 року по березень 2025 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Вважаю, що заявлені вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, які були нараховані на суму заборгованості в період дії воєнного стану та в період дії мораторію на їх нарахування - пов`язані зі стягненням основної суми заборгованості, а тому окремий їх розгляд в даному випадку неможливий.

За таких обставин, враховуючи безспірний характер наказного провадження, а також взаємопов`язаний зв`язок заявлених вимог, вважаю необхідним відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Українська залізниця» в інтересах філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги, в т.ч., інфляційних витрат та 3% річних, за період з 01.01.2021 по 31.03.2025.

Роз`яснити заявнику його право на звернення до суду із аналогічними вимогами в позовному провадженні, або в наказному провадженні за виключенням вимог, які не підлягають розгляду в наказному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 27, 160, 161, 162, 165, 166, 259, 260 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Відмовити Акціонерному товариству «Українська залізниця» в інтересах філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» у видачі судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя