УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року

м. Київ

справа № 461/7092/21

провадження № 61-5257ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. 0. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, яка підписана представником Вакулою Андрієм Ярославовичем, на рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 грудня 2023 року у складі судді Юрківа О.Р. та постанову Львівського апеляційного суду від 28 березня 2025 року у складі суддів: Левика Я. А., Крайник Н. П., Шандри М. М., повний текст складений 28 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, за участю третьої особи: Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про скасування акту спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком та встановлення факту,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, за участю третьої особи: Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області) про скасування акту спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком та встановлення факту.

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

з 04 серпня 1984 року ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , який до моменту смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 працював в Комунальному некомерційному підприємстві Жовківської районної ради «Жовківська центральна районна лікарня» (далі - КНП «Жовківська ЦРЛ») на посаді заступника директора з медичної частини;

відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 на всій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин;

починаючи з 12березня 2020 року і до моменту госпіталізації ОСОБА_3 , з метою запобігання розповсюдження небезпечного інфекційного захворювання СОVID-19, проживав окремо від сім`ї за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , та окрім нього за вказаною адресою жодна особа не була зареєстрована та фактично не проживала;

відповідно до трудового розпорядку дня ОСОБА_3 його робочий день розпочинався з 8 год. 00 хв. та закінчувався о 16 год. 40 хв. після чого він повертався до місця проживання на власному транспортному засобі;

згідно з посадовими обов`язками ОСОБА_3 здійснював контроль за якістю обстеження, лікування та догляду за хворими шляхом планового обстеження стану роботи підрозділів, діагностичних допоміжних служб з подальшим обговоренням результатів контролю, організовував консультації і консиліуми, приділяв увагу хворим складним у діагностичному відношенні та важкохворим. Увідрядження під час інкубаційного періоду ОСОБА_3 не вибував;

тому вважає, що єдиним можливим джерелом інфікування інфекційним захворюванням СОVID-19 ОСОБА_3 , яке в подальшому призвело до летального наслідку, було виконання ним його посадових обов`язків, які безпосередньо полягали у організації роботи по боротьбі з вірусом SARS-СОV-2 та піклуванні про важких та особливо важких хворих, в тому числі надання консультацій, проведення консиліумів та здійснення обходів відділень;

відповідно до даних медичного свідоцтва про смерть від 04 вересня 2020 року, причиною смерті ОСОБА_3 стала короновірусна хвороба СОVID-19 (ПЛР тест від 25серпня 2020 року № 70215) та викликана нею позашпитальна двобічна пневмонія вкрай тяжкого перебігу;

відповідно до наказу Головного управління Держпраці у Львівській області від 07 вересня 2020 року № 201-НВ було утворено комісію з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася) 26 серпня 2020 року в КНП «Жовківська ЦРЛ», якою за результатами проведеного розслідування складений акт від 24 вересня 2020 року за формою Н-1/НП (затвердженийначальником ГУ Держпраці у Львівській області 25 вересня 2020 року та підписаний усіма членами комісії без зауважень і доповнень);

в резулятивній частині акту зазначено, що гостре інфекційне захворювання зі смертельним наслідком, настало внаслідок інфікування вірусом SARS-СОV-2 потерпілого ОСОБА_3 не під час виконання професійних обов`язків;

вважає даний висновок необґрунтованим, розслідування - формальним, акт розслідування нещасного випадку протиправним та таким, що підлягає скасуванню з підстав необ`єктивного проведення розслідування, внаслідок чого сам акт не містить ряду обов`язкових відомостей, не відповідає вимогам чинного законодавства, зазначено неправдиві відомості;

так, в акті розслідування зазначено, що розслідування проводилося за участю дружини потерпілого - ОСОБА_1 та що члени комісії мали зустріч з дружиною з метою надання роз`яснень з питань, які виникли внаслідок гострого захворювання та інформування про хід розслідування. Дана інформація не відповідає дійсності, жоден з членів комісії в період розслідування і до часу звернення до суду з позовом з нею не зустрічався та не надавав жодної інформації, жодних листів про початок розслідування та роз`яснення її прав на адресу місця проживання не надходило, відповідні протоколи зустрічі з членами сім`ї потерпілого, які належать до матеріалів розслідування, в її присутності не складалися та нею не підписувалися;

на сторінці 10 акту вказано, що консультаційним висновком (форма № 028/о) від 16вересня 2020 року лікаря - профпатолога КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» підтверджено, що підозри на гостре професійне захворювання пов`язане з виконанням своїх професійних обов`язків не виявлено;

такий висновок не є документом, який встановлює чи спростовує причинний зв`язок захворювання з виконанням професійних обов`язків, не передбачений жодним пунктом Порядку та не може братися до уваги комісією з розслідування нещасного випадку;

на сторінці 8 акту зазначено, що ОСОБА_3 безпосередньої медичної допомоги в межах інкубаційного періоду пацієнтам лікарні не надавав, а на сторінці 12 зроблено висновок про те, що потерпілий інфікувався не на робочому місці, а в побуті, при цьому не вказується конкретне джерело інфікування, тобто не визначено чітко етіологію (причини) захворювання;

згідно з пунктом 4 розділу V «Захворювання викликані біологічними факторами» Переліку професійних захворювань затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08листопада 2000 року № 1662 гостра респіраторна хвороба COVID-19, спричинена коронавірусом SARS-CoV-2 віднесена до професійних захворювань;

на сторінці 12 акту вказано, що комісія ознайомилася з пояснювальними записками свідків, проте жодного посилання в тексті акту на пояснення свідків події не наведено, не відібрано пояснення в членів сім`ї щодо умов проживання потерпілого;

14 квітня 2021 року направлено на адресу Головного управління Держпраці у Львівській області лист, в якому викладено наведені факти та зазначено прохання про проведення повторного розслідування вказаного нещасного випадку, на що отримана відповідь про відмову у проведені повторного розслідування, посилаючись на листи Міністерства охорони здоров`я України та Держпраці.

Враховуючи наведене, позивачка просила визнати протиправним та скасувати акт спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, встановити, що факт гострого професійного захворювання ОСОБА_3 , який призвів до його смерті, пов`язаний з виконанням посадових обов`язків в КНП «Жовківська ЦРЛ» та зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області здійснити страхову виплату у розмірі 1 702 500, 00 грн.

У листопаді 2022 року позивачка подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просила визнати протиправним та скасувати акт спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, встановити, що факт гострого професійного захворювання ОСОБА_3 , який призвів до його смерті, пов`язаний з виконанням посадових обов`язків в КНП «Жовківська ЦРЛ».

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 07 грудня 2023 року,яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного суду від 28 березня 2025 року, позов задоволено частково. Скасовано акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання, що стався 26 серпня 2020 року в КНП «Жовківська ЦРЛ» за формою Н-1/НП (затверджено начальником ГУ Держпраці у Львівській області 25 вересня 2020 року) з заступником директора з медичної частини - ОСОБА_3 . Зобов`язано Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці створити комісію спеціального розслідування в іншому складі, якій доручити повторно провести спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 26 серпня 2020 року в КНП «Жовківська ЦРЛ» з заступником директора з медичної частини - ОСОБА_3 .

Судові рішення мотивовані тим, що

Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві (пункт 33) передбачено дії, які зобов`язана виконати комісія (спеціальна комісія), проте передбачені вимоги в повній мірі виконані не були, зокрема в матеріалах справи не міститься доказів того, що комісія проводила зустрічі з членами сім`ї ОСОБА_3 . В матеріалах справи наявне запрошення Головного управління Держпраці у Львівській області від 09 вересня 2020 року до співпраці, адресоване ОСОБА_1 , у якому повідомлялося, що засідання комісії відбудеться 10 вересня 2020 року о 12:00 год. в телефонному режимі або Скайп режимі. Проте будь-які докази того, що вказане запрошення члени сім`ї ОСОБА_3 одержали, суду не надано. Позивачка дану обставину заперечила. В пункті 7 акту вказано, що члени комісії мали зустріч з дружиною ОСОБА_3 , однак не зазначено, хто конкретно, де і коли зустрічався з позивачкою. Даного факту не підтвердили і допитані у судовому засіданні свідки - члени комісії. Відомості про те, що про засідання комісії були повідомлені інші члени сім`ї померлого в матеріалах справи відсутні;

в пункті 8 акту, що оскаржується, зазначено, що ОСОБА_3 , був необережний внаслідок побутового контакту з носієм, хворим на гостре респіраторне захворювання, що є припущенням, зробленим на неперевірених належним чином обставинах;

у акті зазначено про контакт ОСОБА_3 з інфекційними хворими на гостру респіраторну хворобу СОVID-19 в неробочий час, поза межами закладу, однак не конкретизовано за яких обставин;

окрім цього, в пункті 8 акту зазначено, що комісія встановила, що інфікування заступника директора з медичної частини ОСОБА_3 вірусом SARS-СОV-2, яке призвело до гострого захворювання, сталося не на робочому місці, а в побуті, тому осіб, дії або бездіяльність яких призвела до, гострого захворювання, не вбачає. Однак, у акті відсутня інформація щодо дослідження побутових умов, таким чином не зрозумілим є те, яким чином було встановлено, що ОСОБА_3 інфікувався у побутових умовах, в той час як в лікарні були пацієнти з відповідним діагнозом, обхід яких робив померлий. Не надано оцінки тим обставинам, що виконання трудових обов`язків було пов`язано не тільки з роботою у робочому кабінеті, а і з організацією роботи по боротьбі з вірусом SARS-СОV-2 та піклуванні про важких та особливо важких хворих, в тому числі надання консультацій, проведення консиліумів та здійснення обходів відділень де знаходяться інфіковані хворі, не досліджувалось обставин контакту з можливо хворими колегами по роботі;

також, у акті не конкретизовані прізвища пацієнтів, які перебували у період з 11 серпня 2020 року по 25 серпня 2020 року з відповідним діагнозом, та не зазначено чи користувався ОСОБА_3 засобами індивідуального захисту;

крім того, на сторінці 8 акту зазначено, що ОСОБА_3 безпосередньої медичної допомоги в межах інкубаційного періоду пацієнтам лікарні не надавав, а на сторінці 12 зроблено висновок про те, що потерпілий інфікувався не на робочому місці, а в побуті, при цьому не вказується конкретне джерело інфікування, тобто не визначено чітко етіологію (причини) захворювання;

на сторінці 10 акту вказано, що консультаційним висновком (форма №028/о) від 16 вересня 2020 року лікаря - профпатолога КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» підтверджено, що підозри на гостре професійне захворювання пов`язане з виконанням своїх професійних обов`язків не виявлено, алеодноосібно складений та підписаний лікарем-профпатологом лікарсько- консультаційний висновок не є документом, який встановлює чи спростовує причинний зв`язок захворювання з виконанням професійних обов`язків, не передбачений жодним пунктом Порядку та не може братися до уваги комісією з розслідування нещасного випадку;

у висновку комісії, на сторінці 12 акту вказано, що комісія ознайомилася з пояснювальними записками свідків, проте жодного посилання в тексті акту на пояснення свідків події не наведено, не відібрано пояснення в членів сім`ї щодо умов проживання потерпілого;

тому суд зробив висновок про наявність підстав для задоволення позовних вимог про скасування акту;

оскільки визнання нещасного випадку або професійного захворювання як такого, що пов`язаний з виробництвом, віднесено до компетенції комісії спеціального розслідування, суд зробив висновок про необхідність відмовити в задоволенні позовної вимоги про встановлення факту гострого професійного захворювання ОСОБА_3 , який призвів до його смерті, пов`язаний з виконанням посадових обов`язків в КНП ради «Жовківська ЦРЛ». Однак, суд вважав, що з метою усунення допущеної неповноти та недостовірності даних у акті слід зобов`язати Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці створити комісію спеціального розслідування в іншому складі, якій доручити повторно провести спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 26 серпня 2020 року в КНП «Жовківська ЦРЛ» з заступником директора з медичної частини - ОСОБА_3 .

Суд апеляційної інстанції зазначив, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що в даному випадку комісія, якою було складено оспорюваний акт, не в повному обсязі виконала вимоги Порядку та не встановила повно, всебічно та об`єктивно фактичні обставини, наявність причинно-наслідкового зв`язку між хворобою ОСОБА_3 та виконанням ним трудових обов`язків, що призвело до неповноти акту, яка не може бути усунена у судовому порядку.

У квітні 2025 року Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці через систему «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, яка підписана представником Вакулою А. Я., в якій просило рішення Галицького районного суду від 07 грудня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 березня 2025 року скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

суд апеляційної інстанції не врахував висновок Верховного Суду, викладений у постанові від у справі № 483/1450/21;

в оскаржуваних рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій не міститься посилань на правові позиції Верховного Суду, та жодна з позицій Верховного Суду не врахована при прийнятті оскаржуваних рішень;

суди попередніх інстанцій не обґрунтовували необхідність відступу від

правової позиції, що склалася;

акт спеціального розслідування підписаний усіма членами спеціальної комісії, без наявності окремої думки;

члени комісії, враховуючи Ковід-19, спілкувались в телефонному режимі з дружиною потерпілого ОСОБА_1 , з метою надання роз`яснень з питань, які виникли внаслідок нещасного випадку та інформування про хід розслідування. Даний факт підтвердили свідки, зокрема, голова комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_3 . Тому висновки судів про те, що допитані в судовому засіданні свідки - члени комісії не підтвердили факту спілкування з позивачкою є необґрунтованими;

суди дійшли помилкового висновку, що ОСОБА_3 інфікувався на робочому місці під час виконання своїх трудових обов`язків, оскільки реєстрація місця проживання не може свідчити про сам факт проживання за вказаною адресою. Крім того, свідок ОСОБА_5 , який був виконуючим обов`язки голови профкому КНП «Жовківська ЦРЛ» повідомив суду, що ОСОБА_3 проживав у м. Львові, однак суди не взяли до уваги даний факт при винесенні оскаржуваних рішень. До того ж, інші свідки підтвердили, що ОСОБА_3 безпосередньої медичної допомоги хворим не надавав, а лише брав участь в обходах, під час яких був одягнений у засоби індивідуального захисту в повному обсязі;

суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що лікарсько-

консультаційний висновок (форма 028/о) підписаний одноосібно, оскільки цей висновок підписаний лікарем-профпатологом ОСОБА_6 та завідувачем поліклініки ОСОБА_7 . Окрім цього, Порядком не передбачено, що медичний висновок підписується всіма членами комісії. В карті епідеміологічного обстеження № 694 в розділі 3 Імовірний фактор інфекції зазначено, що особу, що могла стати джерелом зараження встановити не вдалося;

доводи судів про те, що ОСОБА_3 був інфікований на робочому місці є припущенням, без належного підтвердження вказаним обставинам;

позивачкою не надано доказів щодо інфікування ОСОБА_3 на робочому місці.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Суди встановили, що:

04 серпня 1984 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 укладений шлюб;

ОСОБА_3 до моменту смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 працював в КНП «Жовківська ЦРЛ» на посаді заступника директора з медичної частини;

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , причиною смерті зазначено коронавірусна хвороба 2019;

з будинкової книги для прописки громадян, що проживають на АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_3 один зареєстрований та проживав за вказаною адресою;

у власності ОСОБА_3 перебував транспортний засіб Тоуота, д. н. з. НОМЕР_1 та він мав право на керування даним транспортним засобом;

14 квітня 2021 року ОСОБА_1 зверталася до Головного управління Держпраці у Львівській області щодо проведення повторного спеціального розслідування нещасного випадку;

з відповіді ГУ Держпраці у Львівській області від 14 травня 2021 року № 74243/14-04 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у проведені повторного розслідування, посилаючись на листи Міністерства охорони здоров`я України та Держпраці, відповідно, від 06 квітня 2020 року № 05.1-08/9247/2-20 та від 07 квітня 2020 року № 2480/1/3.5-20, якими надано роз`яснення щодо розслідування випадків гострих інфекційних захворювань. Крім того, в даному листі вказано що «До матеріалів цього спеціального розслідування додано акт епідеміологічного розслідування випадку гострого інфекційного захворювання, викликаного РН вірусу SARS-CoV-2 заступника директора з медичної частини КНП «Жовківська ЦРЛ» ОСОБА_3 , проведеною комісією лікарні в складі 4 осіб, в тому числі за участі лікаря - інфекціоніста КНП «Жовківська ЦРЛ» й лікаря-епідеміолога Жовківського районного відділу ДУ «Львівський обласний лабораторний центр МОЗ України» (до якого додано карту епідеміологічного обстеження № 694 за формою № 357/о), згідно з якими в орієнтовні терміни зараження з 11 серпня 2020 року по 29 серпня 2020 року особи, які могли стати джерелом зараження потерпілого (хворі або підозрювані на цю інфекцію реконвалесценти, носії інфекції, донори) не виявлені (Розділ II «Пошук джерела та фактори передачі інформації» карти). У розділі «Санітарно-гігієнічна характеристика локальних вогнищ пов`язаних з хворим» досліджено також місце проживання (підпункт «А. Місце проживання» карти). У консультаційному висновку лікаря - профпатолога на підставі комісійно складеного акту епідрозслідування КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» (форма 028/о) від 16 вересня 2020 року підтверджено, що підозри на гостре професійне захворювання не виявлено. Таким чином процедуру комісійного визнання чи не визнання факту гострого інфекційного захворювання дотримано»;

згідно з наказом Головного управління Держпраці у Львівській області від 07 вересня 2020 року № 201-НВ утворено комісію з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася) 26 серпня 2020 року в КНП «Жовківська ЦРЛ», якою за результатами проведеного розслідування складений акт від 24 вересня 2020 року за формою Н-1/НП (затверджений начальником ГУ Держпраці у Львівські області 25 вересня 2020 року та підписаний усіма членами комісії без зауважень і доповнень);

відповідно до акту розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася) 26 серпня 2020 року (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 24 вересня 2020 року за формою Н-1/НП вбачається, що комісія зі спеціального розслідування гострого професійного захворювання взяла до уваги, що інфікування відбулося в період підвищеного ризику зараження вірусом СОVID-19, вивчила і проаналізувала матеріали розслідування, ознайомилась з пояснювальними записками свідків і на основі висновку епідеміологічного розслідування КНП «Жовківська ЦРЛ», карти епідеміологічного обстеження від 09 вересня 2020 року № 694, виданої Жовківським РВ ДУ «Львівський обласний лабораторний центр МОЗ України», протоколу патологоанатомічного дослідження від 04 вересня 2020 року № 574 та виписки лікаря-профпатолога від 16 вересня 2020 року з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_3 , комісія прийшла до висновку, що в даному випадку мало місце гостре інфекційне захворювання зі смертельним наслідком, яке настало внаслідок інфікування вірусом SARS-CoV-2 потерпілого ОСОБА_3 не під час виконання його професійних обов`язків. Відповідно до пункту 34 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2019 року № 337 (надалі - Порядок № 337) спеціальна комісія, шляхом голосування, одноголосно прийняла рішення визнати даний висновок гострого захворювання таким, що не підпадає під перелік, за яких настає страховий випадок згідно з додатком 10 до Порядку № 337 та керуючись пунктом 52 Порядку № 337 вважати таким, що не пов`язаний з виробництвом. Члени комісії мали зустріч з дружиною з метою надання роз`яснень, з питань, які виникли внаслідок гострого захворювання та інформування про хід розслідування. Особи, які допустили порушення вимог законодавства з охорони праці: ОСОБА_3 , заступник директора з медичної частини КНП «Жовківська ЦРЛ», був не обережний внаслідок побутового контакту з носієм хворим на гостре респіраторне захворювання СОVID-19, чим порушив підп. «а» статті 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я»; «Громадяни України зобов`язані піклуватись про своє здоров`я». Комісія встановила, що інфікування заступника директора з медичної частини ОСОБА_3 вірусом SARS-CoV-2, яке призвело до гострого захворювання, сталося не на робочому місці, а в побуті, тому осіб дії або бездіяльність яких призвела до, гострого захворювання, не вбачає;

ОСОБА_3 займав посаду заступника директора з медичної частини, а тому не відносився до персоналу виймального відділення лікарні. Також, у терапевтичному відділенні лікарні вівся і ведеться «Журнал обліку фактично отриманих і використаних медичних виробів» для персоналу терапевтичного відділення підприємства. ОСОБА_3 не відносився до персоналу терапевтичного відділення лікарні. З пояснювальної записки, яку надала лікар - завідуюча терапевтичним відділенням ОСОБА_9 від 17 вересня 2020 року вбачається, що заступник директора з медичної роботи КНП «Жовківська ЦРЛ» ОСОБА_3 був присутнім на обході в терапевтичному відділенні КНП «Жовківська ЦРЛ» 17 серпня 2020 року. На обході був одягнений у засоби індивідуального захисту при роботі в умовах СОVID-19. Медичних маніпуляцій при обході не виконував. Із пояснювальної записки завідувача приймальним відділенням КНП «Жовківська ЦРЛ» ОСОБА_10 від 17 вересня 2020 року вбачається, що заступник директора з медичної роботи КНП «Жовківська ЦРЛ» ОСОБА_3 14 липня 2020 року був присутній на обході в приймальному відділенні лікарні із зав відділенням та черговим лікарем. Усі присутні на обході були одягнені у спеціальні засоби індивідуального захисту при роботі в умовах СОVID-19. Безпосередньої медичної допомоги при обході хворим не надавалося;

з листа КНП «Жовківська лікарня» від 19 травня 2023 року № 615/01-10 вбачається, що на лікуванні у приймальному відділенні лікарні з діагнозом СОVID-19 та з підозрою на СОVID-19, та у яких потім підтвердився діагноз перебували особи 14 серпня 2020 року та 17 серпня 2020 року на обходах даних хворих був присутній ОСОБА_3 , одягнений у засоби індивідуального захисту. Жодних медичних маніпуляцій при обході не виконував. Безпосередньої медичної допомоги при обході хворим не надавав.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Частинами першою, другою статті 153 КЗпП України передбачено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно із статтею 171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» професійне захворювання -захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлено виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою.

Частиною другою статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, захворювання на інфекційні хвороби медичних та інших працівників, що пов`язані з виконанням професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб (надання медичної допомоги хворим на інфекційні хвороби, роботи з живими збудниками та в осередках інфекційних хвороб, дезінфекційні заходи тощо), належать до професійних захворювань. Зазначені працівники державних і комунальних закладів охорони здоров`я та державних наукових установ підлягають обов`язковому державному страхуванню на випадок захворювання на інфекційну хворобу в порядку та на умовах, установлених Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25 лютого 2020 року № 521 «Про внесення зміни до Переліку особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб» внесено зміни до переліку особливо небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 липня 1995 року № 133, такий Перелік доповнено особливо небезпечною хворобою «COVID-19».

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності врегульована Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337 (далі - Порядок № 337, тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Спеціальному розслідуванню підлягають, в тому числі: нещасні випадки із смертельними наслідками; гострі професійні захворювання (отруєння), що призвели до тяжких чи смертельних наслідків пункт 10 Порядку № 337).

Держпраці та/або її територіальним органом утворюється комісія із спеціального розслідування (далі - спеціальна комісія) (пункт 14 Порядку № 337).

Комісія (спеціальна комісія) зобов`язана: провести засідання комісії (спеціальної комісії) з розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), на якому розглянути інформацію про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), розподілити функції між членами комісії, провести зустріч з потерпілим (членами його сім`ї чи уповноваженою ними особою) та скласти протоколи засідання комісії згідно з додатком 4; обстежити місце, де сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), аварія, та скласти відповідний протокол згідно з додатком 5, розробити ескіз місця, де сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), аварія, згідно з додатком 6 і провести фотографування місця настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), аварії (у разі потреби та можливості); одержати письмові пояснення від роботодавця та його представників, посадових осіб, працівників підприємства (установи, організації), потерпілого (якщо це можливо) згідно з додатком 7, опитати осіб - свідків нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та осіб, причетних до них, згідно з додатком 8; вивчити наявні на підприємстві документи та матеріали стосовно нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та у разі потреби надіслати запити до відповідних закладів охорони здоров`я для отримання медичних висновків щодо зв`язку нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) з впливом на потерпілого небезпечних (шкідливих) виробничих факторів та/або факторів важкості та напруженості трудового процесу; визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устатковання, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устатковання, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, згідно з додатком 9; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; визначити необхідність проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи тощо для встановлення причин настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння); з`ясувати обставини та причини настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння); визначити, пов`язані чи не пов`язані нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) з виробництвом; установити осіб, які допустили порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці; вивчити документи, що дають змогу відстежити походження нехарчової продукції, під час використання (експлуатації) якої сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) або використання (експлуатація) якої могло стати їх причиною (договори, товарно-супровідну документацію тощо), і подати інформацію про таку продукцію та документи про її походження до відповідного органу державного ринкового нагляду (у разі проведення спеціального розслідування); розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам та/або гострим професійним захворюванням (отруєнням), у тому числі пропозиції щодо внесення змін до нормативно-правових актів з охорони праці; скласти акти за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення) згідно з додатком 11 у кількості, визначеній рішенням комісії (спеціальної комісії); у разі настання групових нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) скласти акти за формою Н-1 на кожного потерпілого; розглянути та підписати примірники актів за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення), а у разі незгоди члена комісії (спеціальної комісії) із змістом розділів 5, 6, 8, 9 такого акта - обов`язково підписати ці акти з відміткою про наявність окремої думки, яка викладається членом комісії письмово, в якій він обґрунтовано викладає пропозиції до змісту розділів 5, 6, 8, 9 акта (окрема думка додається до цих актів та є їх невід`ємною частиною); у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння), пов`язаного з виробництвом, крім акта за формою Н-1, скласти картку обліку професійного захворювання (отруєння) за формою П-5 (далі - картка за формою П-5) згідно з додатком 22; передати не пізніше наступного робочого дня після підписання актів за формою Н-1 матеріали розслідування та примірники таких актів керівнику підприємства (установи, організації) або органу, що утворив комісію (спеціальну комісію), для їх розгляду та затвердження; дотримуватися вимог законодавства про інформацію щодо захисту персональних даних потерпілих та інших осіб, які зібрані в межах повноважень комісії (спеціальної комісії) під час проведення розслідування та задокументовані в акті за формою Н-1 (пункт 33 Порядку № 337).

Рішення комісії (спеціальної комісії), зміст акта за формою Н-1 можуть бути оскаржені в судовому порядку потерпілим, членами його сім`ї або уповноваженою ними особою, робочим органом Фонду, а також іншими органами, установами, підприємствами та організаціями, представники яких брали участь у розслідуванні (спеціальному розслідуванні) (пункт 57 Порядку № 337).

Протягом трьох років з дати отримання акта за формою Н-1 потерпілий, член його сім`ї чи уповноважена ними особа або органи, установи та організації, представники яких брали участь у розслідуванні нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), мають право звернутися до роботодавця, Держпраці або її територіального органу щодо призначення повторного розслідування (спеціального розслідування) у зв`язку з незгодою з обставинами та причинами настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та/або з висновком комісії, які викладені в акті за формою Н-1. За наявності документів, що можуть суттєво вплинути на висновки комісії (спеціальної комісії), роботодавцем, Держпраці або її територіальним органом (або юридичною особою, яка утворювала комісію, та її органом управління) вживаються заходи до призначення повторного розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння). Висновки повторного спеціального розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) можуть бути оскаржені лише у судовому порядку (пункт 58 Порядку № 337).

В постанові Великої Палати Верховного Судувід 22 травня 2024 року у справі № 227/2301/21 (провадження № 14-37цс24) зазначено, що «до виключної компетенції комісії (спеціальної комісії) по розслідуванню нещасного випадку належать повноваження з визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, і такий факт не може бути визнаний таким у судовому порядку. Саме комісія (спеціальна комісія) встановлює факт пов`язаності чи непов`язаності нещасного випадку з виробництвом. Рішення комісії (спеціальної комісії) та відповідний акт можуть бути оскаржені до суду. У цьому випадку суд має встановити наявність або відсутність порушень при їх складанні, у тому числі й перевірити обґрунтованість визнання комісією нещасного випадку таким, що пов`язаний / не пов`язаний з виробництвом, і відповідно до цього ухвалити рішення. Суд не уповноважений встановлювати або вважати доведеним факт пов`язаності чи непов`язаності нещасного випадку з виробництвом».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Суди встановили, що в матеріалах справи не міститься доказів того, що комісія проводила зустрічі з членами сім`ї ОСОБА_3 , в пункті 8 акту зазначено, що ОСОБА_3 , був необережний внаслідок побутового контакту з носієм, хворим на гостре респіраторне захворювання, що є припущенням, зробленим на неперевірених належним чином обставинах, у акті зазначено про контакт ОСОБА_3 з інфекційними хворими на гостру респіраторну хворобу СОVID-19 в неробочий час, поза межами закладу, однак не конкретизовано за яких обставин, в пункті 8 акту зазначено, що комісія встановила, що інфікування заступника директора з медичної частини ОСОБА_3 вірусом SARS-СОV-2, яке призвело до гострого захворювання, сталося не на робочому місці, а в побуті, тому осіб, дії або бездіяльність яких призвела до, гострого захворювання, не вбачає. Однак, у акті відсутня інформація щодо дослідження побутових умов, таким чином не зрозумілим є те, яким чином було встановлено, що ОСОБА_3 інфікувався у побутових умовах, в той час як в лікарні були пацієнти з відповідним діагнозом, обхід яких робив померлий. Не надано оцінки тим обставинам, що виконання трудових обов`язків було пов`язано не тільки з роботою у робочому кабінеті, а і з організацією роботи по боротьбі з вірусом SARS-СОV-2 та піклуванні про важких та особливо важких хворих, в тому числі надання консультацій, проведення консиліумів та здійснення обходів відділень де знаходяться інфіковані хворі, не досліджувалось обставин контакту з можливо хворими колегами по роботі; у акті не конкретизовані прізвища пацієнтів, які перебували у період з 11 серпня 2020 року по 25 серпня 2020 року з відповідним діагнозом, та не зазначено чи користувався ОСОБА_3 засобами індивідуального захисту; на сторінці 8 акту зазначено, що ОСОБА_3 безпосередньої медичної допомоги в межах інкубаційного періоду пацієнтам лікарні не надавав, а на сторінці 12 зроблено висновок про те, що потерпілий інфікувався не на робочому місці, а в побуті, при цьому не вказується конкретне джерело інфікування, тобто не визначено чітко етіологію (причини) захворювання; на сторінці 10 акту вказано, що консультаційним висновком (форма №028/о) від 16 вересня 2020 року лікаря - профпатолога КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» підтверджено, що підозри на гостре професійне захворювання пов`язане з виконанням своїх професійних обов`язків не виявлено, але одноосібно складений та підписаний лікарем-профпатологом лікарсько- консультаційний висновок не є документом, який встановлює чи спростовує причинний зв`язок захворювання з виконанням професійних обов`язків, не передбачений жодним пунктом Порядку та не може братися до уваги комісією з розслідування нещасного випадку; у висновку комісії, на сторінці 12 акту вказано, що комісія ознайомилася з пояснювальними записками свідків, проте жодного посилання в тексті акту на пояснення свідків події не наведено, не відібрано пояснення в членів сім`ї щодо умов проживання потерпілого.

За таких обставин суди зробили обгрунтований висновок про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Посилання у касаційній скарзі на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі № 483/1450/21; у не свідчать про те, що суди ухвалили рішення без їх урахування.

Доводи касаційної скарги про те, що судові рішення не містять посилання на висновки Верховного Суду не можуть бути підставами для скасування судових рішень, оскільки не свідчать, що суди ухвалили їх з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги, оскаржених судових рішень свідчить, що касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Керуючись статтями 260, 390, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, яка підписана представником Вакулою Андрієм Ярославовичем, на рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 грудня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, за участю третьої особи: Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про скасування акту спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком та встановлення факту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат