РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/942/25

Номер провадження 2/495/1002/2025

17 червня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі судового засідання Кракатиці В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Сергіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2025 ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Бондаренко Анна Євгенівна, звернулася до суду з позовом до Сергіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

Стислий виклад позиції позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Померлий ОСОБА_3 не є родичем для ОСОБА_1 . ОСОБА_1 з 15.06.2020 року постійно мешкає, зареєстрована та працює у місті Одеса. Померлий ОСОБА_3 постійно мешкав та був зареєстрований в селі Приморське, Білгород-Дністровського району Одеської області.

У січні місяці 2025 року ОСОБА_1 дізналась від старости села Приморського, село входить до складу Сергіївської ОТГ, про те що ОСОБА_3 помер на початку грудня місяця 2023 року. З телефонної розмови зі старостою села Приморське, ОСОБА_1 дізналась про те, що ОСОБА_4 помер.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт на користь ОСОБА_1 . Заповіт було посвідчено 01.08.2023 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Кушнір І.В., зареєстроване в реєстрі за № 1672. Згідно умов заповіту, ОСОБА_3 заповів ОСОБА_1 все його майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на те що я за законом матиму право і що буде належати мені на момент смерті, заповідаю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Про наявність спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ні чого не відомо.

05 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса з приводу вступу у спадщину після смерті ОСОБА_3 на підставі складеного на її ім`я заповіту. Листом від 05.02.2025 за № 21/01-16 приватний нотаріус відмовив у відкритті спадкової справи після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

ОСОБА_1 не була обізнана про настання факту смерті ОСОБА_3 , а тому була позбавлена можливості звернутися до нотаріуса із відповідною заявою до сплину шести місячного строку.

Крім того, з моменту початку повно масштабного вторгнення Російської Федерації до України у лютому місяці 2022 року, з засобів масової інформації лунала інформація про те, що було змінено строки оформлення спадщини під час воєнного стану, про що було внесена відповідні зміни до чинного законодавства. А саме, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяця.

Чувши вищенаведену інформацію ОСОБА_1 була спокійна та вважала, що у зв`язку із продовження воєнного стану в країні ще на 90 днів, строк визначений у ст. 1270 ЦК України на неї не розповсюджується і вона ще не пропустила строк визначений у ст. 1270 ЦК України, адже дізналась про смерть ОСОБА_3 лише у січні місяці 2025 року. Під час прийому у приватного нотаріуса ОСОБА_1 була здивовано, що у чинному законодавстві знову відбулись зміни і тепер вона вважається такою, що пропустила строк на подання заяви про вступ у спадщину за заповітом і тому рекомендував звернутися до суду за захистом.

Крім того, ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні у Медичному центрі «Трансформація» ТОВ «Обеліск Лайф» з 12.08.2024 по 19.08.2024 р.р.. Під час проходження лікування у Медичному центрі, ОСОБА_1 ні з ким не спілкувалась, телефон або будь-які інші доступні засоби зв`язку в неї були відсутні. Якщо би староста намагався раніше з нею зв`язатися, то така можливість була би відсутня. Нотаріус, якщо би намагався закликати ОСОБА_1 до спадкування, у разі звернення родичів померлого до нотаріуса з приводу відкриття спадкової справи за фактом смерті ОСОБА_3 , то теж не мав можливості із нею зв`язатися.

Враховуючи вище викладене, беручи до уваги ситуацію, яка існує в нашій країні у зв`язку із повномасштабним вторгненням Російської Федерації до України, причини пропуску ОСОБА_1 строку на вступ у спадщину можна вважати поважними та такий строк є не значним, тому підлягає подовженню.

Процесуальні дії у суді

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 лютого 2025 року по вказаній цивільній справі було відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 березня 2025 року витребувано від Приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Кісенко Ірини Валентинівни належним чином завірені копії спадкової справи за фактом смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

09.04.2025 від Приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Кісенко Ірини Валентинівни надійшла відповідь на ухвалу суду про те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалася.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 травня 2025 року підготовче провадження по справі було закрито, справа призначена до розгляду по суті.

Підстави розгляду справи за відсутності сторін

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, адвокат Бондаренко А.Є. надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують повністю та просять задовольнити.

Представник відповідача Сергіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про проведення розгляду справи за його відсутність за наявними в справі матеріалами, заперечення проти позовних вимог відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, суд, керуючись ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було складено відповідний актовий запис № 1189. Вказаний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07.12.2023.

За життя ОСОБА_3 01 серпня 2023 року склав заповіт, що був посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Кушнір І.В. та зареєстрований у реєстрі за № 1672.

За вказаним заповітом на випадок своєї смерті ОСОБА_3 зробив наступне розпорядження: «все моє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на те що я за законом матиму право і що буде належати мені на момент смерті, заповідаю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

У січні місяці 2025 року ОСОБА_1 дізналась від старости села Приморського про те, що ОСОБА_3 помер на початку грудня місяця 2023 року.

Про наявність спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 нічого не було відомо, як і про наявність заповіту.

05 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса з приводу вступу у спадщину після смерті ОСОБА_3 на підставі складеного на її ім`я заповіту.

Листом від 05.02.2025 за № 21/01-16 приватний нотаріус відмовив у відкритті спадкової справи після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Згідно з довідкою, виданою ТОВ «Обеліск Лайф» 19.08.2024, ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні у Медичному центрі «Трансформація» ТОВ «Обеліск Лайф» з 12.08.2024 по 19.08.2024.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку для звернення з заявою про прийняття спадщини позивачка зауважує, що з моменту смерті спадкодавця їй не було відомо про існування заповіту, зі спадкодавцем вони проживали за різними адресами та з моменту початку повно масштабного вторгнення Російської Федерації до України у лютому місяці 2022 року, з засобів масової інформації лунала інформація про те, що було змінено строки оформлення спадщини під час воєнного стану, про що було внесена відповідні зміни до чинного законодавства.

Нормативно-правове обґрунтування, позиція та висновки суду

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Суд зазначає, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

В законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи.

В абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців: 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Необізнаність про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини лише для осіб, які не є спадкоємцями першої черги або кожної наступної черги, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у Постанові ВП ВС від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24 ).

З урахуванням конкретних обставин справи, слідує, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проте це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини тільки для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом (пункт 154 постанови від 26 червня 2024 у справі № 686/5757/23).

Померлий ОСОБА_3 не є родичем для ОСОБА_1 , та відповідно не перебував з нею у родинних стосунках. Оскільки позивач не перебувала у родинних стосунках з померлим спадкодавцем, в силу ст. 1265 ЦК України, вона не належить до кола спадкоємців за законом.

Крім того, з доводів позивача вбачається, що остання дізналась про смерть ОСОБА_3 у січні 2025 року і вже у лютому 2025 року звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Кісенко І.В.

При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими. Так, Європейський суд з прав людини вказав, що виконуючи завдання цивільного судочинства суд враховує, що у всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права.

Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на спадкове майно та призведе до передачі цього майна територіальній громаді як відумерлої спадщини.

В даному випадку, з урахуванням справедливого балансу інтересів сторін по справі, суд вважає за можливе надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини з метою фактичної реалізації нею своїх спадкових прав за відсутності інших претендентів на спадщину.

Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, які суд визнає поважними, на підставі наведених вище норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Керуючись ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272 ЦПК України, ст. 1221, 1265, 1268, 1269, 1270, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сергіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , терміном у 3 (три) місяців, який починає обчислюватися з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач Сергіївська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області (, адреса: вул. Гагаріна, 3, смт. Сергіївка, Білгород-Дністровського р-н, Одеської області, 67780).

Суддя Юлія ШЕВЧУК