Справа № 167/515/25
Номер провадження 2/167/328/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Сіліча І. І.,

з участю секретаря судового засідання Матвійчук Л. О.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» (далі - ТОВ «Діджи фінанс») Романенко М. Е. через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 12 квітня 2016 року між публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» (далі ПАТ «Банк Михайлівський») укладено угоду № 200501676 щодо кредитування (далі Договір, Кредитний договір), відповідно до умов якої банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 19457,00 грн, зі строком користування з 12 квітня 2016 року по 12 квітня 2019 року, а відповідач зобов`язалася повернути отримані кошти у встановлений строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

20 липня 2020 року ТОВ «Діджи фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20 липня 2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15 червня 2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року у справі № 910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за Кредитним договором укладеним з відповідачем ОСОБА_1 .

Зазначає, що станом на 29 квітня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 50054,96 грн, з яких: 17730,26 грн заборгованість за кредитом, 32324,70 грн заборгованість за відсотками.

Вказує, що відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу (далі - ЦК України) до складу грошового зобов`язання входить також сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань у розмірі 10945,24 грн та 3% річних 4509,06 грн.

Покликаючись на наявність тривалого судового спору щодо приналежності права вимоги кредитору, строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби, введення воєнного стану на території України позивач вказує на продовження стоків позовної давності та одночасно з цим клопоче про поновлення строку позовної давності для подання позову.

Ураховуючи вищенаведене, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи фінанс» заборгованість за Договором № 200501676 від 12 квітня 2016 року у розмірі 65509,26 грн, яка складається з суми заборгованості 50054,96 грн, суми інфляційних втрат 10945,24 грн, суми 3% річних 4509,06 грн, а також оплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

24 червня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, зідно якого остання позовні вимоги визнала частково. Зазначила, що 12 червня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та нею був укладений Крединий договір №200501676, відповідно до якого банк надав їй кредитні кошти в сумі 19457,00 грн. Суму боргу повернула лише частково, тому вимогу про стягнення основної заборгованості за кредитом в сумі 17730,26 грн визнає повністю. Щодо суми нарахованих відсотків в розмірі 32324,70 грн вказує на те, що дана сума нічим необгрунтована, а також відсутній детальний розрахунок таких відсотків. Також зазначає, що позивач має право вимагати стягнення 3% річних та стягнення інфляційних вимог за період з 23 лютого 2019 року по 23 лютого 2022 року (1097 днів). Позивач розраховує суму 3% річних та інфляційних витрат з суми заборгованості в розмірі 50054,96 грн. Відповідач не погоджується із визначеною сумою заборгованості, адже в даному випадку базою нарахування має бути сума за заборгованістю саме за тілом кредиту в розмірі 17730,26 грн. У відповідності до розрахунку розмір 3% річних становить 1595,94 грн, а інфляційні витрати в сумі 1681,04 грн. Крім того, просить відмовити в задоволенні витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн, оскільки в матеріалах справи відсутній документ, який підтверджує оплату професійної правничої допомоги на вказану суму.

Заяви, та клопотання учасників справи.

Позивач ТОВ «Діджи фінанс» та представник позивача в судове засідання не з`явилися, в прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити у відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, надала пояснення близькі за змістом викладені у відзиві.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 29 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання 09 липня 2025 року о 09 год 00 хв.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

12 квітня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір у формі заяви (оферти) № 200501676 про надання та використання платіжної картки Visa/MasterCard, на таких основних умовах кредитування:

- тип позики - споживчий кредит;

- мета отримання кредиту - для фінансування власних потреб, які містять разовий та чітко визначений характер: на придбання товарів, зазначених в розділі 4 Заяви;

- сума кредиту 19457,00 грн;

- строк кредиту: 1095 днів, з 12.04.2016 по 12.04.2019;

- процентна ставка - 0,0001 % річних;

- щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості: 2 %, починаючи з 6-го місяця дії договору;

- щомісячний платіж - 896 грн;

- останній платіж 880,34 грн;

- дата платежу: 12 числа кожного місяця.

В заяві №200501676 від 12.04.2016 (п.п. 1.1-1.3, 1.5) ОСОБА_1 просила відкрити їй рахунок, надати кредит.

12.04.2016 ОСОБА_1 власноручно підписала Графік платежів до кредитного договору №200501676, яким визначено загальну суму платежів 19457 грн, кількість платежів - 36, розмір платежу - 896 грн (останній платіж 880,34 грн), дату платежу - 12 числа кожного щомісяця.

12.04.2016 ПАТ «Банк Михайлівський» надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 19457,00 грн.

Між товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «М-ЛАЙФ» (як страховиком) та ОСОБА_1 (як страхувальником) укладений договір добровільного страхування життя від 12 квітня 2016 № NSK 200501676. Предметом цього договору є майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи, котра уклала з ПАТ «Банк Михайлівський» договір про надання та використання платіжної картки № 200501676 від 12 квітня 2016 року (п. 2.1 Договору).

Банк є вигодонабувачем за цим договором у межах страхової суми та у розмірі встановленої заборгованості страхувальника за Договором про картку на момент настання страхового випадку (п.3.2 Договору).

20 липня 2020 року ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи фінанс» за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-06-09-000032-b від 15 червня 2020 року, уклали договір № 7_БМ про відступлення прав вимоги, за яким банк відступив новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув право вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених в Додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за права грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року у справі № 910/11298/16 застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19 травня 2016 року № 1905, а саме: зобов`язано ТОВ «ФК «Плеяда» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19 травня 2016 року № 1905 та актів прийому-передачі від 20 травня 2016 року №1 і №2.

Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19 травня 2016 року № 1905, реєстрах прав вимог від 19 травня 2016 року № 1 та від 20 травня 2016 року № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20 травня 2016 року № 1 і №2 до зазначеного договору факторингу.

Визнано недійсним договір факторингу від 20 травня 2016 року № 1, укладений між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор».

Зобов`язано ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19 травня 2016 року №1905 та актів прийому-передачі до нього від 20 травня 2016 року №1 і №2.

Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19 травня 2016 року №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19 травня 2016 року № 1 та від 20 травня 2016 року № 2, актах прийому-передачі від 20 травня 2016 року до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20 травня 2016 року № 1 та додатках до нього.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А. А. від 29 грудня 2022 року, виконавче провадження № 66483131 з примусового виконання наказу № 910/11298/16, виданого 12 липня 2021 року Господарським судом міста Києва закінчене.

З копії витягу реєстру боржників ПАТ «Банк Михайлівський» до Договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20 липня 2020 року встановлено, що ПАТ «Банк Михайлівський» відступив ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором № 200501676 від 12 квітня 2016 року, загальний розмір заборгованості 50054,96 грн з яких: заборгованість по тілу кредиту 17730,26 грн, заборгованість за доходами 32324,70 грн.

З виписки з особових рахунків вбачається рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 .

Згідно розрахунку суми заборгованості позивача, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за період з 23 лютого 2019 року по 23 лютого 2022 року за Кредитним договором № 200501676 від 12 квітня 2016 року становить 50054,96 грн, інфляційні втрати 10945,24 грн, 3% річних 4509,06 грн.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (ТОВ «Діджи фінанс») за Кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільним кодексом України (далі - ЦК України).

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони. Договірє двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 цього Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 цього Кодексу встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положенняпараграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з приписами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Щодо вимоги позивача про поновлення строку позовної давності для подання позову.

При порушенні суб`єктивного цивільного права кожна особа може звернутися з позовом до суду за його захистом. Необхідно розрізняти право на позов у матеріальному розумінні і право на позов у процесуальному розумінні.

У матеріальному розумінні право на позов - це право вимагати від суду винесення рішення про захист порушеного суб`єктивного права і право отримати такий захист. В свою чергу, закінчення строку позовної давності позбавляє сторону можливості вимагати примусового здійснення права через суд, але не позбавляє права звернутися за захистом до суду взагалі, оскільки для подачі позовної заяви до суду про захист порушеного суб`єктивного права законодавець ніяких строків у даній справі не встановлює.

Право на позов у процесуальному розумінні - це право на подачу позовної заяви з метою захисту порушеного права, не обмежене строками позовної давності у даних правовідносинах. Вимоги щодо захисту порушеного права розглядаються судом незалежно від строку позовної давності.

Таким чином, у даній справі судом не вирішується питання поновлення строку позовної давності для подання позову до суду.

Щодо стягнення заборгованості за основною сумою боргу

Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 12 квітня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір у формі заяви (оферти) № 200501676 про надання та використання платіжної картки , з кредитним лімітом 19457,00 грн, з максимальним кредитним лімітом 50000,00 грн; максимальною ставкою по ліміту: 58,8% річних; реальною процентною ставкою по кредиту 90,02%.

Фактично отримані та використані позичальником ОСОБА_1 грошові кошти у добровільному порядку кредитору повернуті не були.

Первісний кредитор ПАТ «БанкМихайлівський» відступило своє право грошової вимоги до відповідача - ТОВ «Діджи фінанс», згідно Договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20 липня 2020 року.

А відтак, ТОВ «Діджи фінанс» як правонаступник та новий кредитор, вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за укладеним ним Договором № 200501676 від 12 квітня 202116 року.

Ураховуючи те, що відповідач отримала кредитні кошти та активно користувалася ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів (частини коштів) ні на рахунки ТОВ «Діджи фінанс», ні на рахунки попереднього кредитора, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надала, суд доходить переконання, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 50054,96 грн необхідно задовольнити.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Відтак, позивач має право вимагати стягнення 3% річних лише за період з 23 лютого 2019 по 23 лютого 2022 року (1097 днів).

Нарахування 3% річних за порушення грошового зобов`язання за цей період розраховується наступним чином: сума заборгованості 50054,96 грн х 3% = 1501,65 : 365 = 4,11 грн х 1097 днів прострочення. Отже розмір 3% річних становить 4508,67 грн.

За змістом ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції виконується шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України позивач має право вимагати від відповідача інфляційні втрати лише за період з березня 2019 по 23 лютого 2022 року.

При розрахунку розміру інфляційних втрат, суд враховує методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць, викладених у п. 25-26 мотивувальної частини постанови Верховного Суду від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19.

Так, враховуючи, що прострочення відповідача у лютому 2022 року тривало з 1-го по 23-е число, тобто 23 дні, що становить більше півмісяця (> 15 днів), та з урахуванням математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, заокруглюється до одного місяця.

Відтак, за неповний місяць прострочення відповідача у лютому 2022 року нараховується інфляційна складова боргу, виходячи з індексу інфляції у березні 2022 року.

Індекс інфляції за березень 2019 року становив 100,90 %; за квітень 2019 року 101,00%; за травень 2019 року 100,70% грн; за червень 2019 року 99,50%; за липень 2019 року 99,40%; за серпень 2019 року - 99,70%; за вересень 2019 року 100,70%; за жовтень 2019 року 100,70%; за листопад 2019 року 100,10%; за грудень 2019 року 99,80%; за січень 2020 року 100,20%; за лютий 2020 року 99,70%; за березень 2020 року 100,80%; квітень 2020 року 100,80%; за травень 2020 року 100,30%; за червень 2020 року 100,20%; за липень 2020 року 99,40%; за серпень 2020 року 99,80%; за вересень 2020 року 100,50%; за жовтень 2020 року 101,00%; за листопад 2020 року 101,30%; за грудень 2020 року 100,90%; за січень 2021 року 101,30%; за лютий 2021 року 101,00%; за березень 2021 року 101,70%; за квітень 2021 року 100,70%; за травень 2021 року 101,30%; за червень 2021 року 100,20%; за липень 2021 року 100,10%; за серпень 2021 року 99,80%; за вересень 2021 року 101,20%; за жовтень 2021 року 100,90%; за листопад 2021 року 100,80%; за грудень 2021 року 100,60%; за січень 2022 року 101,30%; за лютий 2022 року 101,60%.

Отже, сукупний індекс інфляції за період з березня 2019 року по лютий 2022 року становить 1.21866444 = (100,90 : 100) x (101,00 : 100) x (100,70 : 100) x (99,50 : 100) x (99,40 : 100) x (99,70 : 100) х (100,70 : 100) х (100,70 : 100) х (100,10 : 100) х (99,80 : 100) х (100,20 : 100) х (99,70 : 100) х (100,80 : 100) х (100,80 : 100) х (100,30 : 100) х (100,20 : 100) х (99,40 : 100) х (99,80 : 100) х (100,50 : 100) х (101,00 : 100) х (101,30 : 100) х (100,90 : 100) х (101,30 : 100) х (101,00 : 100) х (101,70 : 100) х (100,70 : 100) х (101,30 : 100) х (100,20 : 100) х (100,10 : 100) х (99,80 : 100) х (101,20 : 100) х (100,90 : 100) х (100,80 : 100) х (100,60 : 100) х (101,30 : 100) х (101,60 : 100).

Сума інфляції розраховується за формулою: сума боргу х сукупний індекс інфляції - сума боргу.

Відтак, розмір інфляційних втрат становить 10945,24 грн (50054,96 грн (сума боргу) х 1.21866444 % (сукупний індекс інфляції) 50054,96 грн).

З урахуванням вищенаведеного з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3 % річних в розмірі 4508,67 грн та інфляційні втрати в розмірі 10945,24 грн.

Щодо стягнення судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що відповідач у справі є інвалідом ІІ-ї групи, вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому проводити стягнення з останньої судових витрат не обхідно.

Разом з цим, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України).

Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 у справі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо.

За змістом положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З приводу наведеного приймається до уваги те, що суд не має права втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Водночас, в силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

На підтвердження понесених витрат, позивачем надано Договір № 26 про надання правової допомоги від 15 лютого 2024 року укладений між ТОВ «Діджи фінанс» та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської»; копію детального опису робіт (наданих послуг) з детальним описом складу, обсягу та виду виконаних робіт на суму 7000 грн наданого адвокатом Міньковською А. В., копію Додаткової угоди до Договору № 26 про надання правовоїдопомоги від 15 лютого 2024 року, копію свідоцтва про зайтяття адвокатською діяльністю, копію Акта про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 16 травня 2025 року, згідно якого сторонами підтверджено, що адвокатське бюро «Анастасії Міньковської» надало ТОВ «Діджифінанс» правничу допомогу загальною вартістю 7000 грн.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу відповідачем суду не подавалося.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача ТОВ «Діджи фінанс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

Керуючись ст. 10, 12, 28, 77, 81, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» заборгованість за Договором №200501676 від 12 квітня 2016 року в розмірі 65509 (шістдесят п`ять тисяч п`ятсот дев`ять) гривень 26 копійок, з яких: 50054 (п`ятдесят тисяч п`ятдесят чотири) гривні 96 копійок заборгованість за тілом кредиту, 4509 (чотири тисячі п`ятсот дев`ять) гривень 06 копійок 3% річних та 10945 (десять тисяч дев`ятсот сорок п`ять) гривень 24 копійки інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» 7000 (сім тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 09 липня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, .

Представник позивача: Романенко Михайло Едуардович, адреса: м. Київ, Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 .

Головуючий суддя І. І. Сіліч