Справа № 504/3537/23
Номер провадження 2/504/592/25
15.05.2025с-ще Доброслав
Доброславський районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді Вінська Н.В.,
при секретарі судового засідання Коцар А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селищі Доброслав цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне підприємство «Гео-прайм», про встановлення права земельних сервітутів, -
- Строк сервітуту - безстроковий;
- Площа, на яку поширюється земельний сервітут - 0,0412 га .
- Межі сервітуту - згідно з Планом меж земельного сервітуту.
Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що з метою забезпечення стабільної роботи Об`єднаної енергетичної системи України та створення умов для підвищення надійності енергосистеми, її системо утворюючих ПЛ які забезпечують транзит електроенергії, НЕК «Укренерго» проводяться заходи щодо реконструкції ПЛ 220 кВ «Трихати - Доброславська» в проміжках oп. №243 - oп. №255, і oп. №267 - oп. «2856, oп. №№296, 297, де передбачається перевлаштування та заміна наступних опор ПЛ 220 кВ «Трихати -Доброславська»: №№ 243, 244, 245, 252, 246, 247, 248, 249, 250, 251, 253, 254, 255, 285А, 285Б.
Розміри ділянок необхідних для проведення будівельно-монтажних робіт визначені ДБН В.2.5-16-99 «Визначення розмірів земельних ділянок для об`єктів електричних мереж», затверджені Наказом Держбуду України від 27.07.1999р. №179, і складають:
-згідно з п. 4.3, смуга в 10 метрів уздовж осі траси повітряної лінії електропередачі напругою 220 кВ.;
З метою забезпечення дотримання прав землевласника, відповідно до вимог ст. 55-1 Закону України «Про землеустрій», розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту та підготовлено проект відповідних договорів про встановлення земельного сервітуту.
Зокрема, Додатком №1 до зазначеного договору передбачено проведення робітj розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж частин земельних ділянок на які поширюється право земельного сервітуту, участі в укладанні відповідних договорів та державна реєстрація права земельного сервітуту, в тому числі на земельні ділянки необхідні для проведення реконструкції опор ПЛ 220 кВ «Трихати - Доброславська».
Виконати монтажно-будівельні роботи, а в подальшому експлуатувати вказану ділянку повітряної лінії електропередачі без використання частини земельної ділянки, що належить Відповідачу неможливо, оскільки вказана земельна ділянка знаходиться між земельними ділянками належними «НЕК «Укренерго», на яких заплановано реконструкція опор повітряної лінії І проходження над нею електричних проводів, що тягне за собою встановлення обмежень передбачених чинним законодавством.
Так, ОСОБА_1 було направлено пропозицію від 17.03.2023 р б/н щодо укладання договорів про встановлення земельного сервітуту та погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту, на яку нажаль відповіді не отримано.
З урахуванням неотримання відповіді від ОСОБА_1 , НЕК Укренерго» через потребу у проведенні реконструкції державного стратегічного об`єкта критичної інфраструктури, в газеті «Урядовий кур`єр» від 17.03.2023 р. № 54 опубліковано пропозицію Відповідачу щодо укладення договорів на встановлення земельних сервітутів та погодження відповідної технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту.
Проте, на дату підготовки даного позову зазначені договори Відповідачем не підписані і висновок про погодження відповідної документації із землеустрою розробником не отримано (доказом чого є лист ПП «Гео-Прайм» від 31 березня 2023 року №23), що необхідно розцінювати як відмову останнього від вчинення дій щодо підписання зазначених угод та надання висновку про погодження відповідно документації із землеустрою, чим порушено вимоги ч.7 ст.186 Земельного кодексу України.
Відповідач, відмовившись від укладання договорів про встановлення земельного сервітуту, порушує законні права та інтереси Позивача, оскільки такі дії/бездіяльність є перешкодою для реконструкції стратегічного об`єкта критичної інфраструктури держави (ПЛ 220 кВ «Трихати -Доброславська»).
До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне підприємство «Гео-прайм», про встановлення права земельних сервітутів.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2023 року визначено головуючого суддю по справі Доброва П.В.
Ухвалою від 28.08.2023 року відкрито провадження у справі.
15 січня 2024 року згідно розпорядження та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Вінській Н.В..
Представником позивача ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» Синівською Г.В. подано заяву про проведення судового засідання у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи з його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву не надав. У судове засідання не з`явилася, поштові конверти, повернулися на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 у справі № 755/4829/23, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідним поштовим відправленням, яке повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Представник відповідача Приватне підприємство «Гео-прайм» у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судового виклику рекомендованим листом з повідомленням
У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання учасників справи, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі НЕК Укренерго, Позивач) входить до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 18 березня 2020 р. № 221 «Про внесення змін до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави».
Відповідно до п. 55 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», НЕК «Укренерго» виконує функції оператора системи передачі юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.
З метою забезпечення стабільної роботи Об`єднаної енергетичної системи України та створення умов для підвищення надійності енергосистеми, її системоутворюючих ПЛ які забезпечують транзит електроенергії, НЕК «Укренерго» проводяться заходи щодо реконструкції ПЛ 220 кВ «Трихати - Доброславська» в проміжках oп. №243 - oп. №255, і oп. №267 - oп. №2856, oп. №№296, 297, де передбачається перевлаштування та заміна наступних опор ПЛ 220 кВ «Трихати -Доброславська»: №№ 243, 244, 245, 252, 246, 247, 248, 249, 250, 251, 253, 254, 255, 285А, 285Б.
Розміри ділянок необхідних для проведення будівельно-монтажних робіт визначені ДБН В.2.5-16-99 «Визначення розмірів земельних ділянок для об`єктів електричних мереж», затверджені Наказом Держбуду України від 27.07.1999р. №l79, і складають: згідно з п. 4.3, смуга в 10 метрів уздовж осі траси повітряної лінії електропередачі напругою 220 кВ.
Так, ОСОБА_1 було направлено пропозицію від 17.03.2023 р б/н щодо укладання договорів про встановлення земельного сервітуту та погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту
Також НЕК «Укренерго» через потребу у проведенні реконструкції державного стратегічного об`єкта в газеті «Урядовий кур`єр» від 17.03.2023 р. № 54 опубліковано пропозицію ОСОБА_1 щодо укладення договорів на встановлення земельних сервітутів та погодження відповідної технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту.
Відсутність згоди Відповідача щодо підписання зазначених договорів унеможливлює виконання будівельно-монтажних робіт, а також експлуатацію земельних ділянок для обслуговування об`єктів НЕК «Укренерго».
Вказаний спір виник у сфері земельних відносин, і ці правовідносини регулюються нормами цивільного, земельного законодавства, та законодавства щодо енергетики.
Так, відповідно до частини 1 статті 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.
Згідно зі статтею 98 ЗК право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).
За правилами статті 403 ЦК сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном і може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом, рішення суду.
Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпорядження цим майном.
Право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту -статті 404 ЦК України.
Особливості встановлення земельних сервітутів для розміщення об`єктів енергетики та передачі електроенергії передбачені Законом «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» від 09 липня 2010 року № 2480-VI(далі Закон).
Відповідно до частини 1 статті 16 Закону підприємства, які будують чи експлуатують об`єкти енергетики та передачі електричної енергії, мають право використовувати земельні ділянки за договором про встановлення земельного сервітуту з власником чи користувачем земельної ділянки або за рішенням суду для розміщення об`єктів, зазначених у частинах 2,4 цієї статті, на праві постійних або строкових земельних сервітутів.
Постійні або строкові земельні сервітути можуть встановлюватися, зокрема, для будівництва, реконструкції, капітального ремонту, розміщення експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури; а також проходу, проїзду, а також перевезення будівельних та інших матеріалів через земельну ділянку для будівництва і експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури (частини 2-4 статті 16 Закону).
Земельні сервітути щодо права будівництва, розміщення та експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури встановлюються на підставі договору про встановлення земельного сервітуту між експлуатуючим підприємством та власниками чи користувачами земельних ділянок, укладеному в порядку, встановленому Цивільним кодексом України.
Земельні сервітути на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у власність чи користування, встановлюються за договором з органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених Земельним кодексом України, та експлуатуючим підприємством або за рішенням суду (частини 5,6 статті 16 Закону).
У разі недосягнення згоди щодо встановлення земельного сервітуту земельна ділянка може бути відчужена в порядку, встановленому Законом "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності"
У разі якщо встановлення земельного сервітуту призводить до неможливості використання земельної ділянки (її частини), власник чи користувач земельної ділянки має право вимагати вилучення (викупу) земельної ділянки (її частини) для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а орендар такої ділянки має право вимагати розірвання договору оренди земельної ділянки. (частина 9,12 статті 16 Закону).
Отже, зазначена норма передбачає підстави виникнення земельних сервітутів (в т.ч. договір та рішення суду) для розміщення та обслуговування об`єктів енергетики; види сервітутів (постійний, строковий); його зміст, який має відповідати Типовій формі договору про встановлення земельного сервітуту; наслідки недосягнення згоди та неможливості використання земельної ділянки за цільовим призначенням.
Проте її правила не містять перешкод для встановлення сервітуту на підставі судового рішення на землях, що перебувають у приватній власності. Правила частини 5, 6, 9 та 12 статті 16 Закону регламентують лише окремі умови встановлення сервітуту і не містять виключного переліку умов, за яких сервітут встановлюється судом.
Виконати будівельні роботи, а в подальшому експлуатувати вказані ділянки повітряних ліній електропередач без використання частини земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 неможливо.
Відповідно до статті 100 ЗК сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).
Так, види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК України і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.
Крім того, відповідно до пп.1 п.5 ст.186 Земельного Кодексу України технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право суборенди, сервітуту, погоджується землевласником (у разі встановлення сервітуту щодо земельної ділянки, що не перебуває у користуванні, або у разі встановлення сервітуту щодо земельної ділянки, що перебуває в користуванні, - за договором з її власником) або землекористувачем (в інших випадках) і затверджується особою, яка набуває права суборенди, сервітуту. Конкретні умови земельного сервітуту складають зміст позовних вимог, які за принципом диспозитивності визначає позивач та спрямовує їх відповідачу. Тому ці умови не можуть встановлюватись судом за власної ініціативи.
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, позивач довів підстави позову про встановлення строкового земельного сервітуту відповідно до вимог статті 100 ЗК України та статті 16 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» та з огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову.
Керуючись ст. 12, 13, 77, 81, 211, 259, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне підприємство «Гео-прайм», про встановлення права земельних сервітутів задовільнити.
- Строк сервітуту - безстроковий;
- Площа, на яку поширюється земельний сервітут - 0,0412 га .
- Межі сервітуту - згідно з Планом меж земельного сервітуту.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя : Вінська Н. В.