Справа №461/8537/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Александрович М.І.

позивача ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

представника позивача Левицького Д.Р. ,

представника відповідача Процик І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

(адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ),

ОСОБА_2

(адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ),

в інтересах яких діє адвокат Левицький Дмитро Романович

(адреса: АДРЕСА_2 ;

РНОКПП: НОМЕР_3 ; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до

Львівської міської ради

(адреса: 79008, м. Львів, пл. Ринок, 1; ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ?

Перша Львівська державна нотаріальна контора Львівської області

(адреса: 79000, м. Львів, вул. Саксаганського, 6, )

про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

встановив:

I. Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Левицький Дмитро Романович, звернулись до суду з позовом Львівської міської ради за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ? Перша Львівська державна нотаріальна контора Львівської області у якому просять визнати в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 , право власності на 1/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером: :07:007:0061, що розташована за адресою АДРЕСА_3 згідно з Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ №044030 від 10.07.2006 р., визнати в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером: :07:007:0061, що розташована за адресою АДРЕСА_3 згідно з Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ №044030 від 10.07.2006 р.

В обґрунтування заявлених вимог покликаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . За життя померла склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_1 належну їй частку будинку АДРЕСА_3 . ОСОБА_1 прийняла у спадщину - 1/2 будинку АДРЕСА_3 . Згідно свідоцтва про право власності, інша частка вказаного будинку в розмірі 1/2 належала ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла, за життя померла склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_1 належну їй частку житлового будинку АДРЕСА_3 та належну їй частку земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_6 відмовилась у нотаріуса від прийняття спадщини та вказану частку житлового будинку успадкував по закону ОСОБА_2 . Державний нотаріус Першої львівської державної нотаріальної контори Кутельмах О.Ф. повідомив ОСОБА_2 , що не може видати свідоцтво про право власності на спадщину на частку земельної ділянки у зв`язку з неоформленими документами після смерті ОСОБА_4 , яка померла у 2010 р.

Позивачі зазначають, що земельна ділянка в розмірі 1/3, що розташована за адресою АДРЕСА_3 і яка належала ОСОБА_4 фактично не має власника і саме ОСОБА_1 належним чином нею користується. Відповідно до заповіту померлої ОСОБА_5 , остання заповіла їй належну частку будинку АДРЕСА_3 та належну їй частку земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 - ОСОБА_6 , яка відмовилась від прийняття спадщини та відповідно до закону повинен був прийняти ОСОБА_2 , як син померлої. Частка земельної ділянки в розмірі 1/3, що розташована за адресою АДРЕСА_3 і яка належала ОСОБА_5 не була належним чином оформлена, як спадщина з невідомих причин. Відтак, вказана частка земельної ділянки фактично не має власника і саме ОСОБА_2 є належним чином нею користується весь цей час та вважає себе її власником.

Позивачі стверджують, що після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельна ділянка за адресою АДРЕСА_3 повністю є у їх користуванні. Інших родичів чи третіх осіб, які б заявили свої права на частку земельної ділянки, яка належала ОСОБА_4 та ОСОБА_5 немає. Інших спадкоємців також не було. Оскільки ОСОБА_4 не розпорядилась в своєму заповіті щодо належної їй частки земельної ділянки та ніхто інший не претендував на цю частку і те, що ОСОБА_5 розпорядилась в своєму заповіті щодо належної їй частик земельної ділянки, однак такі не були належним чином успадковані.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 28.10.2024 відкрито провадження у справі та прийнято рішення про здійснення її розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.01.2025 зобов`язано приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дулик М.Б. подати до Галицького районного суду міста Львова, в термін до 20 лютого 2025 року, належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи заведеної після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 22.01.2025 зобов`язано уповноважених осіб Першої львівської державної нотаріальної контори подати до Галицького районного суду міста Львова, в термін до 20 лютого 2025 року, належним чином засвідчені матеріали спадкової справи № 72/2013, заведеної після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

06.02.2025 від приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дулик М.Б. надійшла інформація про те, що запитувана спадкова справа згідно з Алфавітною книгою обліку спадкових справ не значиться як заведена.

07.02.2025 від Першої львівської державної нотаріальної контори Львівської області надійшла належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 72/2013, заведеної після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 25.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивачі та їх представник, кожен окремо, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Також, представник позивача просив, у випадку задоволення заявлених вимог, судові витрати залишити за позивачами.

Представник відповідача ОСОБА_7 в ході провадження у справі заявлені позивачем вимоги не заперечила та віднесла вирішення спору на розсуд суду, просила судовий збір залишити за позивачами.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Кропельницька Н.І. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, заслухавши думку учасників справи, суд приходить до переконання, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

II. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції

ОСОБА_1 є єдиним спадкодавцем до спадкового майна спадкодавця ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою Першої львівської державної нотаріальної контори вих. № 423/02-14 від 04.06.2025.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок № НОМЕР_5 від 12.03.2012, житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 дійсно володіють на праві приватної спільної часткової власності в таких частинах: ОСОБА_1 1/2 та ОСОБА_5 1/2, загальна площа будинку 247, 1 кв.м., гаражі під літ. «В» та «Г», сарай під літ. «Б».

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції.

ОСОБА_5 належну їй частину житлового будинку АДРЕСА_3 та належну їй частку земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 заповіла правнучці - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на яку поклала обов`язок надати її синові - ОСОБА_9 , право довічного користування і проживання в житловому будинку АДРЕСА_3 , який входять до складу спадкового майна, що підтверджується заповітом від 25.08.2009 р. посвідченого Сулимою Н.Б., нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори.

ОСОБА_6 відмовилась від прийняття спадщини за заповітом та не претендує на оформлення своїх спадкових прав, що підтверджується відповідною заявою ОСОБА_6 .

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №21183258 від 25.08.2009, заповіт номер у спадковому реєстрі 47807934, серія та номер бланка ВМК 500835, номер в реєстрі нотаріальних дій 6-2325, посвідчений 25.08.2009, заповідач ОСОБА_5 , НОМЕР_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до витягу про державну реєстрації прав, житловим будинком за адресою: АДРЕСА_3 , власник ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_5 від 12.03.2012, виданого Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради на підставі наказу від 12.03.2012 р. №592-Ж-Г, форма власності - приватна спільна часткова, частка - 1/2.

Відповідно до довідки про коло спадкоємців Першої львівської державної нотаріальної контори вих. №422/02-14 від 04.06.2025, ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем до спадкового майна спадкодавця - ОСОБА_5 .

З матеріалів спадкової справи № 72/2013 вбачається, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкоємцем майна гр. ОСОБА_5 , 1924 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Спадщина на яку видано свідоцтво, складається з 1/2 (однієї другої) частки житлового будинку АДРЕСА_3 .

Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №16102101 від 14.01.2014, житловий будинок за адресою АДРЕСА_3 , власник: ОСОБА_2 , підстава виникнення права власності, свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 5-9, виданий 14.01.2014 Першою львівською державною нотаріальною конторою, форма власності - приватна, вид власності - спільна часткова, розмір частки - 1/2.

ОСОБА_4 є власником земельної ділянки, кадастровий номер: :07:007:0061, площею 0,0595га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 і на підставі ухвали 18 сесії 4 скликання №3093 Львівської міської ради від 26.01.2006, співвласниками земельної ділянки є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 044030, який зберігається в Львівському міському управлінні земельних ресурсів та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:06:438:01579 кн.01-1.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справи з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України).

Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Згідно пункту 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із того, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (мас речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Підсумовуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що неналежне оформлення часток земельної ділянки, кадастровий номер: :07:007:0061, як спадщини, перешкоджає позивачам в оформленні спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також перешкоджає позивачам у здійсненні ними права власності на спадкове майно, що порушує права ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та є підставою для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивачів неможливо. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Водночас, під час розгляду справи, судом не встановлено порушень прав третіх осіб у разі задоволення позову.

Суд враховує те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В ході розгляду справи знайшли своє підтвердження обставини для застосування відповідної процедури, оскільки у інший спосіб, в межах чинного законодавства, позивачі захистити свої права не можуть.

Враховуючи наведене, а також відсутність заперечень проти задоволення позову відповідачем чи іншими особами, суд дійшов висновку, що такий підлягає задоволенню, оскільки на підставі рішення суду про визнання права власності позивач отримає змогу вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, тобто реалізувати та захистити свої права.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд також враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04 від 10 лютого 2010 року).

Розподіл судових витрат слід провести відповідно до ст.141 ЦПК України. Водночас вирішуючи питання розподілу судових витрат, враховуючи принцип диспозитивності процесу, суд приходить до висновку, що такі слід залишити за позивачами, представник якої заявив відповідне клопотання у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності на 1/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером :07:007:0061, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності на 1/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером :07:007:0061, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ? ОСОБА_1

(адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ),

позивач ? ОСОБА_2

(адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ),

представник позивачів ? Левицький Дмитро Романович

(адреса: АДРЕСА_2 ;

РНОКПП: НОМЕР_3 ; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

відповідач - Львівська міська рада

(79008, м. Львів, площа Ринок, 1, );

представник відповідача - Процик Ірина Іванівна

(79008, м. Львів, площа Ринок, 1)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ?

Перша Львівська державна нотаріальна контора Львівської області

(адреса: 79000, м. Львів, вул. Саксаганського, 6, ).

Повний текст рішення складено 02 липня 2025 року.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький