Справа № 129/968/25
Провадження №2/151/155/25
04 липня 2025 року селище Чечельник
Чечельницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Токарчук Л.Г.
за участю секретаря судових засідань Трачук Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чечельник Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю ''БІЗНЕС ПОЗИКА'' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Ухвалою суду від 15 квітня 2025 року справу прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та витребувано докази.
У судове засідання представник позивача ТОВ ''БІЗНЕС ПОЗИКА'' Дармограй А.Т. не з`явилася, проте, згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України зазначила у позовній заяві, про розгляд справи без їх участі, позов просить задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання призначені на 03.06.2025 та 04.07.2025 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення повісток за зареєстрованим місцем проживання. Рекомендовані повідомлення повернулися з відміткою ''вручено особисто''. Будь-яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 18 березня 2023 року між ТОВ ''БІЗНЕС ПОЗИКА'' та відповідачем було укладено договір про надання кредиту № 457352-КС-002.(а.с.22-26).
Із копії паспорта споживчого кредиту встановлено, що ТОВ ''БІЗНЕС ПОЗИКА'' надало ОСОБА_1 кредит у сумі 15 000 гривень, строком на 16 тижнів, безготівковим шляхом, протягом трьох робочих днів.(а.с.19-21).
З копії пропозиції укласти договір (оферта) № 457352-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 18.03.2023 судом встановлено, що ТОВ ''БІЗНЕС ПОЗИКА'' запропонувало ОСОБА_1 укласти договір (оферта) № 457352-КС-002 про надання кредиту у сумі 15 000 гривень.(а.с.27-31).
Із копії прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору № 457352-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 18.03.2023 судом встановлено, що ОСОБА_1 надав згоду на отримання кредиту у сумі 15 000 гривень, строк кредитування 16 тижнів, термін дії договору до 08.07.2023.(а.с. 32-36).
Як видно з візуальної форми послідовності дій клієнта ТОВ ''БІЗНЕС ПОЗИКА'' сформовано послідовність дій товариства та клієнта в ІТС.(а.с.45).
З інформаційної довідки від 09.09.2024 № 336/09 встановлено, що ТОВ ''БІЗНЕС ПОЗИКА'' перерахувало кошти на рахунок ОСОБА_1 у сумі 15 000 грн. (а.с. 49).
21 березня 2023 року між ТОВ ''БІЗНЕС ПОЗИКА'' та відповідачем було укладено додаткову угоду №1 до договору № 457352-КС-002 про надання кредиту від 18.03.2023. Кредитодавець та позичальник домовилися, що з дати укладення додаткової угоди кредит збільшується на 6000 гривень та кредитодавець на умовах викладених у договорі збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути кредит збільшений на 6 000 гривень у строки та на умовах викладених у договорі. (а.с.40-41).
Із копії паспорта споживчого кредиту встановлено, що ТОВ ''БІЗНЕС ПОЗИКА'' надало ОСОБА_1 кредит у сумі 21 000 гривень, строком на 110 днів, безготівковим шляхом, протягом трьох робочих днів.(а.с.37-39).
З копії пропозиції укласти додаткову угоду №1 (оферта) до договору № 457352-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 21.03.2023 судом встановлено, що ТОВ ''БІЗНЕС ПОЗИКА'' запропонувало ОСОБА_1 збільшити кредит на 6000 гривень та після збільшення суми кредиту, загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту та додаткового кредиту складатиме 21 000 гривень.(а.с.42).
Із копії прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання додаткової угоди №1 до договору № 457352-КС-002 про надання кредиту від 18.03.2023 (Споживчий кредит. Електронна форма) судом встановлено, що ОСОБА_1 надав згоду на отримання додаткового кредиту. (а.с. 43-44).
Як видно з візуальної форми послідовності дій клієнта ТОВ ''БІЗНЕС ПОЗИКА'' сформовано послідовність дій товариства та клієнта в ІТС.(а.с.47).
З інформаційної довідки від 09.09.2024 № 336/09 встановлено, що ТОВ ''БІЗНЕС ПОЗИКА'' перерахувало кошти на рахунок ОСОБА_1 у сумі 6 000 грн. (а.с. 50).
Крім того, судом оглянуто надані АТ ''Приват Банк'' письмові докази від 15 травня 2025 року, а саме інформацію відповідно до якої встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 , банком було видано платіжну картку № НОМЕР_2 та виписки руху коштів по картці з яких вбачається використання ним платіжної картки та грошових коштів.(а.с.97-98).
Із розрахунку заборгованості за кредитом у гривні встановлено, що станом на 14 вересня 2024 року ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ ''БІЗНЕС ПОЗИКА'' у сумі 68 859 гривень 46 копійок, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 21 000 гривень, суми прострочених платежів по відсотках - 44 709 гривень 46 копійок, суми прострочених платежів по комісії - 3 150 гривень. (а.с.13-17).
Як видно із довідки про стан заборгованості у відповідача ОСОБА_1 наявна заборгованість станом на 16 вересня 2024 року у сумі 68 859 гривень 46 копійок, що складається з заборгованості за кредитом - 21 000 гривень, заборгованість по відсотках - 44 709 гривень 46 копійок, заборгованість по комісії - 3150 гривень. (а.с.18).
Частина 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, у тому числі, договори та інші правочини.
Правовідносини, які склалися між сторонами регулюються ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з положеннями ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У ч. 2 ст. 615 ЦК України вказано, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
З положень ст. 628 ЦК України слідує, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).
Норми ст. 629 ЦК України вказують, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Суд також керується ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 3 Закону України ''Про електронну комерцію'' зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснимо в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України ''Про електронну комерцію'').
Частина 5 ст. 11 Закону України ''Про електронну комерцію'' передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Частина 1 ст. 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Положення ч.1 ст. 1049 ЦК України вказують, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Кредитор взяті на себе зобов`язання за договором виконав у повному обсязі.
Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором № 457352-КС-002 укладеним з ТОВ ''БІЗНЕС ПОЗИКА'' не виконав, внаслідок чого має не погашену заборгованість в сумі68 859 гривень 46 копійок, що складається з заборгованості за кредитом - 21 000 гривень, заборгованість по відсотках - 44 709 гривень 46 копійок, заборгованість по комісії - 3150 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості.
Суд з урахуванням обставин справи, вважає за можливе задовольнити позов стягнувши з відповідача на користь позивача суму 68 859 гривень 46 копійок.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно платіжної інструкції № 6931 від 08.10.2024 року в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, який відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. (а.с.1)
Враховуючи викладене та керуючись статтями : 259, 263-265, 268, 273, 280, 354-355 ЦПК України,
Позовну заяву - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю ''БІЗНЕС ПОЗИКА'' заборгованість за кредитним договором № 457352-КС-002 від 18.03.2023 в сумі 68 859 (шістдесят вісім тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 46 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю ''БІЗНЕС ПОЗИКА'' судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним Кодексом.
Повне найменування (ім`я) сторін, їх місцезнаходження (місце проживання чи перебування) :
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований по АДРЕСА_1 ).
Суддя Людмила ТОКАРЧУК