К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року місто Київ

справа № 752/15666/23

апеляційне провадження № 22-ц/824/11652/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Саліхова В.В.,

суддів: Євграфової Є.П., Левенця Б.Б.,

за участю секретаря судового засідання: Алієвої Д.У.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» - Лозіної Ольги Юріївни на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року, постановлену під головуванням судді Ольшевської І.О., за заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про заміну сторони у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», третя особа ОСОБА_1 про визнання недійсними Додаткової угоди № 1 від 19 березня 2025 року до договору поруки № 014/0044/82/71965/20 від 22 березня 2007 року та згоди від 19 березня 2015 року на зміну умов кредитного договору,-

в с т а н о в и в :

У липні 2023 року АТ «Райффайзен Банк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість, яка виникла за кредитним договором № 014/0044/82/71965 від 22 березня 2007 року у сумі 267 994,45 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 223 451,14 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 159 316,75 грн.; заборгованості за відсотками - 44 543,31 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 44 127,02 грн.

У вересні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до АТ «Райффайзен Банк», третя особа: ОСОБА_1 про визнання недійсними Додаткової угоди № 1 від 19 березня 2025 року до договору поруки № 014/0044/82/71965/20 від 22 березня 2007 року та згоди від 19 березня 2015 року на зміну умов кредитного договору, в якій просила: визнати недійсною Додаткову угоду № 1 від 19 березня 2025 року до договору поруки № 014/0044/82/71965/20 від 22 березня 2007 року, укладені між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 ; визнати недійсною згоду ОСОБА_2 на зміну умов кредитного договору відповідно до Додаткової угоди № 014/0044/82/71965/81-1-0-00/16876 від 19 березня 2015 року, укладеної між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2024 року заяву АТ «Райффайзен Банк» про залишення позову без розгляду задоволено. Позовну заяву АТ «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

У грудні 2024 року АТ «Райффайзен Банк» звернулося до суду із заявою про заміну сторони у справі, в якій просив замінити сторону відповідача за зустрічним позовом АТ «Райффайзен Банк» на її правонаступника АТ «Оксі Банк», посилаючись на укладений договір відступлення прав вимоги за кредитним договором № 014/0044/82/71965 від 22 березня 2007 року, згідно з яким до АТ «Оксі Банк» перейшли права вимоги за вказаним кредитним договором.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 23 квітня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк» про заміну сторони у справі.

Не погоджуючись з такою ухвалою, представник АТ «Райффайзен Банк» - Лозіна О.Ю. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким заяву АТ «Райффайзен Банк» про заміну сторони у справі його правонаступником задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначала, що ухвала суду винесена з порушенням п. 28 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, такі ухвали підлягають оскарженню, однак суд позбавив такого права АТ «Райффайзен Банк», зазначивши, що ухвала не підлягає оскарженню, чим надав перевагу у справі іншій стороні.

Також, вважає, що суд першої інстанції не врахував докази та пояснення АТ «Райффайзен Банк» щодо наявності підстав для заміни відповідача - АТ «Райффайзен Банк» на його - правонаступника АТ «Оксі Банк», оскільки останній відповідно до договору про відступлення прав вимоги від 31 жовтня 2024 року є новим кредитором.

Представник АТ «Райффайзен Банк» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно; надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника «Райффайзен Банк».

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належно. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді Саліхова В.В., перевіривши ухвалу суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на розгляді Голосіївського районного суду міста Києва перебувала справа за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ «Райффайзен Банк», третя особа: ОСОБА_1 про визнання недійсними додаткової угоди №1 від 19 березня 2015 року до договору поруки №014/0044/82/71965/20 від 22 березня 2007 року та згоди від 19 березня 2015 року на зміну умов кредитного договору.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2024р. первісний позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

Відтак, предметом розгляду в даній справі є зустрічні позовні вимоги про визнання недійсними додаткової угоди №1 від 19 березня 2015 року до договору поруки №014/0044/82/71965/20 від 22 березня 2007 року та згоди від 19 березня 2015 року на зміну умов кредитного договору.

31 жовтня 2024 року між АТ «Райффайзен Банк», як первісним кредитором, та АТ «Оксі Банк», як новим кредитором, укладено догові про відступлення прав вимоги, за яким первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитними договорами, а новий кредитор заміняє первісного кредитора як сторону - кредитора у кредитних договорах та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитними договорами. При цьому новий кредитор набуватиме статус правонаступника первісного кредитора відповідно до чинного законодавства України у виконавчому провадженні, пов`язаному з право вимоги.

Кредитними договорами за Договором відступлення права вимоги є: кредитний договір №014/0044/82/71965 від 22 березня 2007 року, укладений між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 (разом з додатками, а також додатковими угодами/договорами до нього); кредитний договір №014/0044/82/76368 від 11 червня 2007 року, що укладений між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 (разом з додатками, а також додатковими угодами/договорами до нього). Договорами забезпечення - договори, укладені з метою забезпечення виконання зобов`язань боржника за кредитними договорами, а саме: договір поруки №014/0044/82/71965/20 від 22 березня 2007 року, що укладений між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_2 , разом з додатками, а також додатковими угодами/договорами до нього; договір поруки №014/0044/82/76368/101 від 11 червня 2007 року, що укладений між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_2 , разом з додатками, а також додатковими угодами/договорами до нього; договір поруки №014/0044/82/76368/100 від 11 червня 2007 року, що укладений між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_4 , разом з додатками, а також додатковими угодами/договорами до нього.

ОСОБА_2 визначила відповідача за своєю позовною заявою АТ «Райффайзен Банк» та вважає, що саме ця особа має відповідати за її позовом.

Відмовляючи у задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк» про заміну сторони правонаступником, суд першої інстанції виходив з того, що стороною спірних правочинів є АТ «Райффайзен Банк», він визначений ОСОБА_2 як відповідач у справі за її позовом та ОСОБА_2 заперечує проти заміни відповідача АТ «Райффайзен Банк» на правонаступника.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (право попередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Наявність правонаступництва в матеріальних відносинах має бути доведена (подані документи, які підтверджують перехід прав та обов`язків у матеріальних правовідносинах, що є предметом судового розгляду).

Відповідно до частини другої статті 202 ЦК України правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта статті 202 ЦК України).

У справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного договору.

У справі, що переглядається, сторонами додаткової угоди №1 від 19 березня 2015 року до договору поруки №014/0044/82/71965/20 від 22 березня 2007 року та згоди від 19 березня 2015 року на зміну умов кредитного договору є ОСОБА_2 та АТ «Райффайзен Банк».

У постанові Верховного Суду від 17.05.2021 у справі № 309/2340/15 (провадження № 61-16776св20) вказано, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Враховуючи, що стороною оспорюваних правочинів є саме АТ «Райффайзен Банк», ОСОБА_2 визначила відповідачем за своїми позовними вимогами АТ «Райффайзен Банк» та заперечувала проти замінити АТ «Райффайзен Банк» на його правонаступника АТ «Оксі Банк», колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони у справі її правонаступником.

Відтак, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про не урахування судом доказів та поясненьАТ «Райффайзен Банк» щодо наявності підстав для заміни відповідача - АТ «Райффайзен Банк» на його правонаступника - АТ «Оксі Банк», оскільки вони є безпідставними. Факт укладення договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором є підставою для залучення АТ «Оксі Банк» співвідповідачем, оскільки у разі задоволення позову, його права можуть порушуватися рішенням суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду винесена з порушенням п. 28 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, такі ухвали підлягають оскарженню, однак суд позбавив такого права АТ «Райффайзен Банк», зазначивши, що ухвала не підлягає оскарженню, чим надав перевагу у справі іншій стороні, колегія суддів вважає обгрунтованими, однак вказана обставина не є безумовною підставою для скасування ухвали суду. При цьому, апеляційним судом забезпечено право на апеляційне оскарження відповідачем ухвали суду шляхом відкриття апеляційного провадження та розгляду апеляційної скарги по суті.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника по суті спору та їх відображення в оскаржених судових рішеннях, питання вмотивованості висновку ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованого та правильного висновку суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» - Лозіної Ольги Юріївни залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 04 липня 2025 року.

Головуючий:

Судді: