Справа № 201/5250/25
Провадження № 2-зз/201/81/2025
У Х В А Л А

07 липня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Куць О.О.,

за участю секретаря судового засідання Сідельника Є.В.,

представника позивача адвоката Лучко А.С.,

представника третьої особи (позивач за зустрічним позовом) адвоката Місяця А.П.,

розглянувши у відкритому судовомузасіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики; та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики,

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2025 року через систему «Електроннй суд» до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що на даний час відсутні будь-які підстави для існування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 02 травня 2025 року.

ОСОБА_1 вказував, що у позовній заяві він посилався на те, що недобросовісна поведінка ОСОБА_3 спрямована на уникнення цивільно-правової відповідальності за договором позики від 23 лютого 2023 року, а судову справу № 201/5250/25 було ініційовано виключно з метою унеможливлення виконання рішення суду від 26 грудня 2024 року у справі № 686/30960/23.

Зазначав, що договір позики від 29 липня 2022 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , носить фраудаторний характер на шкоду кредитору ОСОБА_1 , про що свідчить звернення до Соборного районного суду міста Дніпра безпосередньо перед завершенням розгляду справи № 686/30960/23 у Хмельницькому апеляційному суді та набранням рішенням у цій справі законної сили. Зокрема, ОСОБА_2 є батьком дружини ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , а давність укладання договору позики від 29 липня 2022 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не відповідає вказаній у ньому даті. Крім того прив`язка виконання договору позики до м. Дніпра свідчить про мету звернення до відповідного місцевого суду та приховування судового процесу від кредитора.

Застосування заходів забезпечення позову унеможливлює виконання судового рішення у справі № 686/30960/23, а тому заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Соборного суду міста Дніпра від 02 травня 2025 року, підлягають скасуванню.

З наведених підстав ОСОБА_1 просив задовольнити його заяву про скасування заходів забезпечення позову (а.с. 105-108).

Ухвалою судді від 01 липня 2025 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову та призначено проведення судового засідання для розгляду заяви по суті (а.с.118).

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Лучко А.С. просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Місяць А.П. просив задовольнити заяву про скасування заходів забезпечення позову.

ОСОБА_3 та його представник адвокат Казаков М.М. у судове засідання не з`явились, причини явки суд не повідомили.

Враховуючи визначені ЦПК України строки для розгляду заяв про скасування заходів забезпечення позову, судом було ухвалено провести розгляд заяви про скасування заходів забезпечення позову в судовому засіданні за відсутності відповідача та його представника.

Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 29 липня 2022 року у розмірі 4 935 600 грн. (а.с. 1-3).

До позовної заяви позивачем було додано копію вказаного договору позики від 29 липня 2022 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на суму 4 935 600 грн. (а.с. 9)

Одночасно із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову (а.с.14-16).

Ухвалою від 02 травня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики (а.с.26).

Ухвалою судді від цієї ж дати заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задоволено.

Забезпечено позов шляхом заборони ОСОБА_3 , а також будь-яким іншим особам вчиняти дії по відчуженню, оформленню, переоформленню та державної реєстрації, реєстраційних дій, пов`язаних з реєстрацією, перереєстрацією речових прав на нерухоме майно, заборони внесення будь-яких змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо нерухомого майна, а саме:

- нежитлового приміщення, загальною площею 14,4 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01);

- нежитлового приміщення на першому поверсі, загальною площею 5,2 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01);

- квартири, загальною площею 81,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01);

Заборонено державним реєстраторам, ТСЦ та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам, вчиняти будь-які реєстраційні дії з приводу реєстрації, перереєстрації права власності на транспортний засіб Infiniti JX 35, д.н.з. НОМЕР_1 , win: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 (а.с. 27-30).

У подальшому, 26 травня 2025 року, до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики.

У поданій позовній заяві ОСОБА_1 просив визнати недійсним договір позики від 29 липня 2022 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на суму 4 935 600 грн., посилаючись на те, що вказаний правочин носить фраундаторний характер, ініційований виключно з метою унеможливлення виконання рішення суду від 26 грудня 2024 року у справі № 686/30960/23 (а.с. 53-56).

Ухвалою суду від 02 червня 2025 року, зокрема, залучено ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у справі № 201/5250/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Прийнято до провадження позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики в межах справи №201/5250/25.

Об`єднано позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики в межах справи №201/5250/25 в одне провадження (а.с. 98-100).

30 червня 2025 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частиною 2 ст. 150 ЦПК України дозволено суду застосувати кілька видів забезпечення позову.

Разом із цим, згідно ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Як вбачається з матеріалів справи, постановляючи ухвалу від 02 травня 2025 року про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову здатне утруднити або й унеможливити примусове виконання рішення суду у справі у разі задоволення заявлених позовних вимог. Також суд, врахував ціну позову, яка є значною, а також те, що право власності ОСОБА_2 на перелічене в заяві майно підтверджено належними та допустимими доказами (а.с. 27-30).

Тобто метою вжиття заходів забезпечення позову було забезпечення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики у сумі 4 935 600 грн.

Вказана ухвала від 02 травня 2025 року набрала законної сили та ОСОБА_1 , після залучення його до участі у справі, не оскаржувалась.

Звертаючись із заявою про скасування заходів забезпечення позову, ОСОБА_1 посилався на обставини, викладені ним у позовній заяві до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики, зокрема, щодо фраудаторного характеру оспорюваного ним правочину, а також на те, що застосування заходів забезпечення позову унеможливлює виконання рішення суду від 26 грудня 2024 року у справі № 686/30960/23.

Між тим, суд вважає клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову передчасним, оскільки у даній справі не ухвалено рішення по суті позовних вимог як ОСОБА_2 , так і ОСОБА_1 , зокрема, з відповідними висновками суду про встановлення фраудаторного характеру договору позики від 29 липня 2022 року.

Заява про скасування заходів забезпечення позову фактично відтворює зміст позовної заяви ОСОБА_1 .

Також суд не може прийняти до уваги доводи заявника стосовно того, що вжиття заходів забезпечення позову у даній цивільній справі унеможливлює виконання рішення суду від 26 грудня 2024 року у справі № 686/30960/23, оскільки ОСОБА_1 не надано доказів відкриття провадження з примусового виконання вказаного рішення суду, не зазначено щодо стадії виконавчого провадження, виконання чи невиконання вказаного рішення суду боржником у добровільному порядку.

Крім того, як було з`ясовано у судовому засіданні, рішення суду у справі № 686/30960/23 не набуло статусу остаточного, а вказана цивільна справа перебуває на розгляді у Верховному Суді.

Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, з огляду на дотримання балансу інтересів учасників справи, відсутні правові підстави для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 02 травня 2025 року.

Також суд звертає увагу, що відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову (ч.6 ст. 158 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 158, 260, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики; та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Куць