Справа №: 671/277/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Подіновської Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Краснай Л.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Війтовецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

14.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на земельні ділянки, які розташовані на території Війтовецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 1,25 га, кадастровий номер :047:028:0041, та площею 0,35 га, кадастровий номер :02:004:035, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до якої увійшли вищевказані земельні ділянки, які належали спадкодавцю на праві власності. За життя 13.07.2015 ОСОБА_2 вчинила заповіт, яким вказані земельні ділянки заповіла йому. Інші спадкоємці, які б у встановлений законом термін прийняли спадщину після смерті матері, відсутні. Однак нотаріус повідомила, що видати йому свідоцтво про право на спадщину немає можливості, оскільки він пропустив шестимісячний термін для прийняття спадщини і не був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем.

Зазначив, що останні роки життя мати проживала одна та з огляду на її вік і стан здоров`я почала втрачати спроможність самостійно обслуговувати себе. 29.12.2023, зважаючи на погіршення самопочуття матері він звільнився з роботи та переїхав з м. Хмельницький у с. Писарівку до матері, де протягом кількох місяців до її смерті проживав разом з нею, доглядав за нею та домогосподарством.

Наведені обставини позбавляють його можливості стати власником спадкового майна у позасудовому порядку і оформити спадщину у нотаріуса, як спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не відмовився від неї.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Заслухавши вступне слова позивача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Писарівка Хмельницького району Хмельницької області померла мати позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18.03.2024, копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 23.02.1971 (а.с. 11, 13).

За життя 13 липня 2015 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла своєму синові ОСОБА_1 земельні ділянки площею 1,25 га, кадастровий номер 020040061, та площею 0,35 га, кадастровий номер 020040357, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Писарівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, які належали померлій на праві власності на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 132780 від 21.08.2006, серії ЯГ № 110852 від 21.08.2006 (а.с. 12, 14-19).

Згідно довідки № 61 від 30.01.2025, виданої Писарівським старостинським округом Війтовецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, на день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21).

Відповідно до акту обстеження на фактичне місце проживання № 19 від 06.02.2025, за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів сусідів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на день смерті матері ОСОБА_2 постійно проживав та здійснював догляд за нею, вели спільно особисте господарство (а.с. 22).

З копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що 29.12.2023 його було звільнено з посади асистента інженера-будівельника, а 16.04.2024 знову було прийнято на ту саму посаду (а.с. 24-26).

ОСОБА_2 хворіла, що підтверджується висновком про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі № 6 від 08.01.2024, випискою із медичної карти стаціонарного хворого № ІХ-220817/15303 (а.с. 27-29)

Завідувач Волочиської державної нотаріальної контори листом від 29.01.2025 № 11801-16 роз`яснила ОСОБА_1 , що видати йому свідоцтво про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 немає можливості, у зв`язку з тим, що він пропустив шестимісячний термін для прийняття спадщини і не був зареєстрований за однією адресою разом із спадкодавцем. Крім того, відсутні інші спадкоємці, які прийняли спадщину у встановлений законом термін і могли б надати письмову згоду на подання ним заяви про прийняття спадщини (а.с. 23).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які є сусідами позивача, показали, що ОСОБА_1 дійсно на момент смерті проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , доглядав за нею, разом вели спільне господарство.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

За змістом ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч. 3 ст. 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Такий висновок, викладено у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2023 року у справі № 204/1052/20.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що якщо власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи, що факт прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що за ОСОБА_1 слід визнати в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки, які розташовані на території Війтовецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 1,25 га, кадастровий номер :047:028:0041, та площею 0,35 га, кадастровий номер :02:004:035.

Керуючись ст.ст. 2, 10- 13, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на належні спадкодавцю ОСОБА_2 та розташовані на території Війтовецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,25 га, кадастровий номер :04:028:0041, та площею 0,35 га, кадастровий номер :02:004:0357.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Війтовецька селищна рада Хмельницького району Хмельницької області, код в , місцезнаходження: 31256, Хмельницька область, Хмельницький район, селище Війтівці, вул. Героїв України, 4.

Повне рішення складено 07 липня 2025 року.

Суддя: Г.В. Подіновська