Справа № 466/2115/25
Провадження № 2/466/1682/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Зими І.Є.

секретаря с/з Васинчик М.О.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника відповідача Радомської Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні , в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» про стягнення грошових коштів, не виплачених при звільненні , -

в с т а н о в и в :

05.03.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «ЕСКУЛАБ» , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по невиплачених лікарняних в сумі 5 659,24 грн., та середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення, в розрахунку розміру середньоденної заробітної плати в розмірі 3 486,84 грн.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що вона , в період з 01 лютого 2022 року по 09 грудня 2024 року, перебувала у трудових відносинах з Приватним підприємством «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб», займаючи посаду юрисконсульта. Зазначене підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

Під час перебування у трудових відносинах відповідачем були нараховані, але не виплачені кошти з оплати електронного листа непрацездатності у розмірі 5 659,24 грн., які включено в заяву - розрахунок №2-73 від 03.12.2024.

Доказом цього є лист, виданий Головним управлінням пенсійного фонду України у Львівській області № 2869-3115/Д-53/8-1300/25 від 07.02.2025 року.

09.12.2024 року вона була звільнена на підставі п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України (за угодою сторін) на підставі особистої заяви, що підтверджується інформацією зазначеною у наказі відповідача від 09.12.2024 № 0612/1-к.тр. В день її звільнення , 09.12.2024, відповідач письмово не повідомив її про нараховані суми, належні при звільненні та не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням ч. 1 ст. 116 КЗпП України.

З наказу від 09.12.2024 № 0612/1-к.тр. вбачається, що у зв`язку зі звільненням позивачки, їй було нараховано до виплати компенсацію за невикористану основну відпустку (63 календарних дні), а саме: за 20 календарних днів щорічної відпустки, право на які виникло до 31.12.2023; за 20 календарних днів щорічної відпустки, право на які виникло з 01.01.2024 до дати звільнення (09.12.2024); за 20 календарних днів соціальної відпустки, нарахованої матері, яка виховує сама дитину за 2023-2024 роки.

В день звільнення їй готівкою було виплачено лише компенсацію за невикористані 63 календарних дні щорічної основної та соціальної відпустки, про що свідчить особистий підпис позивачки на видатковому ордері (платіжній відомості) про отримання готівкових коштів.

Проте, як вбачається з довідки, виданої Головним управлінням пенсійного фонду України у Львівській області № 2869-3115/Д-53/8-1300/25 від 07.02.2025 року згідно даних інформаційно-аналітичної системи Пенсійного фонду України в електронному реєстрі листків непрацездатності за листопад 2024 року сформовано електронний лікарняний по догляду за хворою дитиною, у яких страхувальником зазначено Приватне підприємство «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» (). Електронний листок непрацездатності (далі - ЕЛН) № 27181175-1 за період з 19.11.2024 по 22.11.2024 на суму 5 659,24 включено в заяву-розрахунок № 24-73 від 03.12.2024, яка 11.12.2024 переведена у статус Оплачено.

Однак після 11.12.2024 і по день звернення до суду з даним позовом, кошти на оплату лікарняних не перераховані на картковий рахунок позивачки, не дивлячись на те, що після надходження суми коштів, зазначених у заяві-розрахунку на рахунок страхувальника, останній зобов`язаний здійснити виплату застрахованим особам допомоги по огляду за хворою дитиною у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати, відповідно до частини другої статті 24 Закону № 1105.

За таких обставин позивачка вважає, що з відповідача підлягає стягненню у судовому порядку 5 659,24 гривень.

На підтвердження вини відповідача у невиплаті коштів позивачка посилається на корпоративний конфлікт, який триває вже близько двох років між учасниками відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з іншої сторони. Внаслідок корпоративного конфлікту та протиправних дій двох учасників відповідача змінено склад дирекції шляхом виключення зі складу дирекції підписанта ОСОБА_4 та внесення в члени дирекції підписантом ОСОБА_5 , який не вправі проводити розрахунки з поточних рахунків та рахунку відповідача, призначеного для виплати лікарняних.

В період з 25.11.2024 по 06.12.2024 позивачка перебувала у відпустці без збереження заробітної плати, відтак для розрахунку середньої заробітної плати беруться останні два місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата: вересень та жовтень 2024 року.

Так, згідно довідки від 27.02.2025 №ЕСС00000049 розмір заробітної плати за вересень 2024 склав - 122360, 25 грн, за жовтень 2024 року - 31060, 87 грн.

Розмір середньоденної заробітної плати - 3486,84 грн (153421, 12 грн : 44 днів).

Позивачкою визначено суму середньоденного заробітку для розрахунку розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 3486,84 грн.

Зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачка понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи - витрати на професійну допомогу - 20000, 00 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача, та враховуючи те, що з моменту звільнення до моменту звернення до суду пройшло 86 робочих днів, з нього підлягає стягненню середній заробіток за час затримки в розрахунку, який на момент звернення до суду складає 299868,24 грн.

Ухвалою суду від 07.03.2025 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження.

02.05.2025 року на адресу суду надійшла заява відповідача про часткове визнання позову.

Сторона зазначає, що визнає позов в частині заявлених вимог щодо допомоги по тимчасовій непрацездатності згідно листка непрацездатності №27181175-1 за період 19.11.2024-22.11.2024, причина непрацездатності догляд за хворою дитиною у розмірі 5659,24 грн. Відповідач обгрунтував визнання наступним.

З 1.01.2023 року набрав чинності Закон України від 21.09.2022 № 2620-IX «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно з яким викладено у новій редакції Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 1105)

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону передбачено, що рішення про призначення страхової виплати приймається страхувальником або уповноваженим ним органом. Страхувальник або уповноважені ним особи здійснюють контроль за правильністю нарахування і своєчасністю здійснення страхових виплат (повністю або частково), розглядають підставу і правильність видачі документів, які є підставою для надання страхових виплат.

Належним чином оформлено протокол № 68 засідання комісії із соціального страхування/рішення уповноваженого про призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 за період 19-22.11.2024 у розмірі 5659,24 грн, причина непрацездатності догляд за хворою дитиною.

3.12.2024 Відповідачем через електронний кабінет Пенсійного фонду України подано заяву-розрахунок і 11.12.2024 р. на поточний рахунок в АТ ОТП Банк надійшли кошти.

З незалежних від Дирекції ПП «ПСМЛ «Ескулаб» причин з часу надходження на рахунок і до сьогодні немає можливості розпоряджатись поточним рахунком IBAN0001957 АТ ОТП Банк. Це цільові кошти, які не можуть бути ні повернуті Пенсійному фонду України (зважаючи на відсутність підстав і можливості розпоряджатись рахунком) ні виплачені ОСОБА_1 (у зв`язку з відсутністю можливості розпоряджатись рахунком).

В частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку Відповідач заперечив з мотивів, що допомога по тимчасовій непрацездатності не належить до фонду оплати праці відповідно до Інструкції зі статистики заробітної плати, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2024 № 5.

Також вказує, що відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» допомога по тимчасовій непрацездатності по догляду за хворою дитиною віком до 14 років виплачується застрахованій особі з першого дня за період, протягом якого дитина за висновком лікаря потребує догляду, але не більше 14 календарних днів.

Тобто у даному випадку допомога по тимчасовій непрацездатності виплачується не за рахунок коштів роботодавця, а за рахунок коштів Пенсійного фонду.

А також кошти на виплату по тимчасовій непрацездатності не є сумами, що належать для виплати працівнику від підприємства і застосування ст.ст. 116, 117 КЗпП України безпідставне.

5.05.2025 року позивачкою подано Додаткові пояснення про корпоративний конфлікт де вказує , що внаслідок протиправних дій двох учасників відповідача змінено склад дирекції шляхом виключення зі складу дирекції підписанта ОСОБА_4 та внесення в члени дирекції підписантом ОСОБА_3 , який не вправі проводити розрахунки з поточних рахунків та рахунку відповідача, призначеного для виплати лікарняного.

07.05.2025 року представником відповідача подано заперечення щодо додаткових пояснень і вказано що позивачка працювала на посаді юрисконсульта у період з 01.02.2022 р по 09.12.2024 р. Тому між ПП «ПСМЛ «Ескулаб» та ОСОБА_1 виникли лише трудові відносини. З часу заснування ПП «ПСМЛ «Ескулаб» у 2009 році і даного часу ОСОБА_1 не є учасником юридичної особи її засновником, акціонером чи членом.

Тому між ОСОБА_1 і ПП «ПСМЛ «Ескулаб» відсутній будь-який корпоративний конфлікт, який би став чи міг стати предметом розгляду у суді і будь-яке згадування корпоративного конфлікту і обставин щодо нього не можуть судом братись до уваги, оскільки докази не стосуються предмета доказування, а саме трудових прав позивачки.

До позовної заяви позивачка подала Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань в якому міститься інформація щодо керівників, якими є ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Власне саме у такому складі керівництвом і приймались будь-які рішення, які стосуються трудових відносин працівників .

Будь-яких змін у період листопада грудня 2024 р. у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань не було внесено. Посилання на наказ Міністерства юстиції України № 3758/5 від 26.12.2024 року не може бути взятий до уваги бо такий не мав жодних юридичних наслідків. Тому Дирекція у складі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 була і є повноважним органом, який приймав рішення , належним учасником трудових відносин, які виникли між ОСОБА_1 та ПП «ПСМЛ «Ескулаб». Будь-які корпоративні відносини як між ОСОБА_1 та ПП «ПСМЛ «Ескулаб» так і між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 відсутні

У випадку з позивачкою листок непрацездатності було видано у зв`язку з доглядом за хворою дитиною і такий листок непрацездатності оплачується з першого дня за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Аналогічні висновки зроблено і Верховним Судом у справі № 552/16890/20.

Також Верховний Суд вказує, що визначальною є та обставина, чи є на момент звільнення працівника роботодавець розпорядником коштів, що належать до виплати звільненому працівнику, і хто винен у тому, що такі кошти не виплачені.

ОСОБА_1 звільнена з роботи 09.12.2024 р., а кошти від Пенсійного Фонду надійшли 11.12.2024 р.

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали до банків заяви про врегулювання роботи з банками ПП «ПСМЛ «Ескулаб».

Банківськими установами надано відповіді щодо неможливості відновлення обслуговування до часу врегулювання корпоративного конфлікту. Відповідно склалась патова ситуація.

У своїй позовній заяві позивачка зазначає що розрахунок при звільненні отримала готівкою. Саме в такий спосіб (виплату готівкою через касу підприємства в межах дозволених лімітів) підприємство здійснювало виплату для забезпечення прав працівників.

В подальшому ПП «ПСМЛ «Ескулаб» було відкрито інші рахунки про які повідомлено Пенсійний Фонд України і на які в подальшому надходили кошти для виплати за листками тимчасової непрацездатності працівникам. Кошти які надійшли у період листопада-грудня 2024 року на попередньо зазначені рахунки (де підписантами було зазначено ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ) досі знаходяться на цих рахунках.

30.05.2025 р. позивачкою через систему «Електронний Суд» було подано клопотання та долучено Довідку ОК-7 та Довідку ОК-5

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, надала пояснення які викладені у позовній заяві та додаткових поясненнях. Зазначила, що в ПП «ПСМЛ «Ескулаб» триває корпоративний конфлікт і члени дирекції винні у невиплаті коштів за час тимчасової непрацездатності при звільненні

Представник відповідача , адвокат Радомська Н.В., в судовому засіданні позов визнала частково , - в частині заявлених вимог щодо допомоги по тимчасовій непрацездатності згідно листка непрацездатності №27181175-1 за період 19.11.2024-22.11.2024, причина непрацездатності догляд за хворою дитиною у розмірі 5659,24 грн. в решті вимог заперечила з мотивів, що допомога по тимчасовій непрацездатності не належить до фонду оплати праці відповідно до Інструкції зі статистики заробітної плати, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2024 № 5, а також кошти на виплату по тимчасовій непрацездатності не є сумами, що належать для виплати працівнику від підприємства і застосування ст.ст. 116, 117 КЗпП України безпідставне.

Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши подані докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено , що ОСОБА_1 з 01 лютого 2022 року по 09 грудня 2024 року перебувала у трудових відносинах з Приватним підприємством «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб», займаючи посаду юрисконсульта. Зазначене підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

09.12.2024 року позивачка була звільнена на підставі п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України (за угодою сторін) на підставі особистої заяви, що підтверджується інформацією зазначеною у наказі Відповідача від 09.12.2024 № 0612/1-к.тр.

Жодних претензій на час звільнення 09.12.2024 р. позивачка до ПП «ПСМЛ «Ескулаб» не мала, про що зазначено у наказі відповідача від 09.12.2024 № 0612/1-к.тр.

ОСОБА_1 , у період 19.11.2024-22.11.2024 була тимчасово непрацездатна згідно листка непрацездатності №27181175-1, причина непрацездатності догляд за хворою дитиною у розмірі 5659,24 грн.

ПП «ПСМЛ «Ескулаб» оформлено протокол № 68 засідання комісії із соціального страхування/рішення уповноваженого про призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 за період 19-22.11.2024 у розмірі 5659,24 грн, причина непрацездатності догляд за хворою дитиною.

3.12.2024 Відповідачем через електронний кабінет Пенсійного фонду України подано заяву-розрахунок і 11.12.2024 р. на поточний рахунок в АТ ОТП Банк надійшли кошти.

За вимогами статей 253, 254 КЗпП України особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Основними джерелами коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування є внески роботодавців (роботодавців - фізичних осіб), працівників. Бюджетні та інші джерела коштів, необхідні для здійснення загальнообов`язкового державного соціального страхування, передбачаються відповідними законами з окремих видів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку, зокрема, з тимчасовою втратою працездатності відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає Закон № 1105-XIV.

Тимчасова непрацездатність особи відповідно до медичного висновку - це непрацездатність особи внаслідок захворювання, травми або інших причин (вагітність та пологи, карантин тощо), яка має тимчасовий зворотний характер під впливом лікування, реабілітації, інших заходів медичного характеру, та триває до відновлення працездатності або до закінчення причин, які унеможливлюють виконання роботи (пункт 3 Порядку формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01 червня 2021 року № 1066).

Право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом (частина перша статті 19 Закону № 1105-XIV у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Одним із видів матеріального забезпечення та соціальних послуг за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності є допомога по тимчасовій непрацездатності (пункт 1 частини першої статті 20 Закону № 1105-XIV у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (абзац другий частини другої статті 22 Закону № 1105-XIV у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Таким порядком є Порядок оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, за рахунок коштів роботодавця, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2015 року № 440.

Допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством (абзац перший частини другої статті 22 Закону № 1105-XIV у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Допомога по тимчасовій непрацездатності по догляду за хворою дитиною віком до 14 років виплачується застрахованій особі з першого дня за період, протягом якого дитина за висновком лікаря потребує догляду, але не більше як за 14 календарних днів (частина третя статті 15 Закону № 1105-XIV у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)

Відповідно до частини першої статті 30 Закону № 1105-XIV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах застрахованим особам (у тому числі тим, які здійснюють підприємницьку чи іншу діяльність та одночасно працюють на умовах трудового договору) надається за основним місцем роботи (діяльності) та за сумісництвом (наймом) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі ліквідації (реорганізації) підприємства, установи, організації матеріальне забезпечення за страховими випадками, які настали до їх ліквідації (реорганізації), виплачується застрахованим особам їх правонаступником, а в разі відсутності правонаступника - робочим органом Фонду за місцем здійснення обліку ліквідованого підприємства, установи, організації як страхувальника.

У статті 116 КЗпП України (у редакції, чинній на момент звільнення позивачки) передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

За вимогами статті 117 КЗпП України (редакції, чинній на момент звільнення позивачки) у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у своїх постановах від 04 вересня 2019 року у справі № 404/3447/17, від 07 квітня 2020 року у справі № 591/1079/19 виснував, що оскільки у статті 116 КЗпП України йдеться про виплату всіх сум, що належать працівнику від підприємства, установи, організації, що не обмежується лише заробітною платою, а включає в себе також інші нарахування, у тому числі й допомогу по тимчасовій непрацездатності за перші п`ять днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, тому такі кошти відносяться до виплат, які належать працівнику при звільненні та у разі несплати яких настає відповідальність, передбачена статтею 117 КЗпП України.

Щодо того, чи належить допомога по тимчасовій непрацездатності застрахованим особам, що виплачується Фондом до виплат при звільненні, передбачених статтею 116 КЗпП України, Велика Палата Верховного Суду зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1105-XIV XIV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Фонд є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок (частина друга статті 1 Закону № 1105-XIV; пункт 10 частини першої статті 1 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).

Порядок фінансування Фондом страхувальників визначений у статті 34 Закону № 1105-XIV XIV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до вимог якої фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам здійснюється робочими органами Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду.

Підставою для фінансування страхувальників робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами.

Робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників протягом десяти робочих днів після надходження заяви.

Страхувальник відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України. Страхувальник, який є бюджетною установою, відкриває окремий рахунок для зарахування страхових коштів в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Механізм та умови фінансування страхувальників для надання за рахунок коштів Фонду матеріального забезпечення допомоги по тимчасовій непрацездатності визначено в Порядку фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду, затвердженого постановою правління Фонду 19 липня 2018 року № 12 (далі - Порядок № 12).

Згідно з абзацом першим пункту 2 Порядку № 12 у разі настання у застрахованої особи страхового випадку, пов`язаного з тимчасовою втратою працездатності, комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства, з урахуванням вимог Положення про комісію (уповноваженого) із страхування з тимчасової втрати працездатності, на підставі поданих документів, передбачених статтею 31 Закону № 1105-XIV, приймає рішення про призначення матеріального забезпечення застрахованій особі.

У частині третій статті 30 Закону № 1105-XIV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) також зазначено, що рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб), або фізичною особою - підприємцем, особою, яка провадить незалежну професійну діяльність.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, яке затверджується правлінням Фонду.

На підставі рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства про призначення матеріального забезпечення страхувальник нараховує суми матеріального забезпечення та оформлює заяву-розрахунок, яка повинна бути передана до робочих органів виконавчої дирекції Фонду не пізніше 5 робочих днів з дати прийняття комісією такого рішення (абзац другий пункту 2 Порядку № 12).

Згідно з пунктом 1.1 Положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України 19 липня 2018 року № 13 (далі - Положення № 13), комісія (уповноважений) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності створюється (обирається) та діє на підприємстві, в установі, організації, що використовує найману працю, незалежно від форм власності і господарювання.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства, зокрема, має право звертатися за необхідності до робочих органів виконавчої дирекції Фонду або його відділень щодо перевірки правильності видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам підприємства (пункт 2.1 Положення № 13).

Комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства зобов`язана, зокрема: приймати рішення про призначення матеріального забезпечення; приймати рішення про відмову в призначенні матеріального забезпечення, про припинення його виплати (повністю або частково), розглядати підставу і правильність видачі та заповнення листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення (пункт 2.2 Положення № 13).

За підпунктом 3.2.1 пункту 3.1 Положення № 13 комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства приймає рішення про призначення або відмову в призначенні матеріального забезпечення (допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітності та пологах, на поховання) і передає його роботодавцю для проведення виплат, здійснення розрахунків тощо. Приймає рішення про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково). Перевіряє правильність видачі та заповнення документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення.

Згідно з пунктом 4.1 Положення № 13 основною формою роботи комісії є засідання, які проводяться відповідно до затвердженого нею плану, але не рідше двох разів на місяць. Члени комісії беруть участь у її засіданнях особисто без права передання своїх повноважень іншим посадовим особам. Комісія правомочна приймати рішення за наявності на засіданні більше половини її членів за наявності представника кожної сторони. Засідання комісії протоколюється. Рішення комісії вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість присутніх на засіданні членів комісії. У разі рівного розподілу голосів голос голови є вирішальним.

Рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства оформлюються протоколом в день їх прийняття згідно з додатком до цього Положення (пункт 4.3 Положення № 13).

Рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства про призначення або відмову у призначенні матеріального забезпечення може бути оскарженим застрахованою особою до відділення робочого органу виконавчої дирекції Фонду, де перебуває на обліку підприємство, протягом 5 днів з моменту отримання повідомлення про таке призначення або відмову, що не позбавляє права застрахованої особи звернутися з цих питань до суду (розділ V Положення № 13).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 12 фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам та окремих виплат потерпілим на виробництві здійснюється робочими органами виконавчої дирекції Фонду або їх відділеннями. Підставою для фінансування страхувальників робочими органами виконавчої дирекції Фонду або їх відділеннями є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення та окремих виплат потерпілим на виробництві за їх видами.

Страхувальник подає заяву-розрахунок до робочого органу виконавчої дирекції Фонду або його відділення за своїм місцезнаходженням чи місцем проживання (пункт 5 Порядку № 12).

Заява-розрахунок надається страхувальником в паперовому вигляді особисто до робочого органу виконавчої дирекції Фонду або його відділення, або надсилається в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (пункт 6 Порядку № 12).

Порядок підготовки та надання заяви-розрахунку врегульовано в пункті 7 Порядку № 12. Відповідальність за достовірність даних, наведених у заяві-розрахунку, несе страхувальник.

Робочий орган виконавчої дирекції Фонду або його відділення після надходження заяви-розрахунку здійснює перевірку інформації, наведеної у ній, перевіряє правильність заповнення реквізитів, наявність даних про страхувальника в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, дані про сплату ним єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, наявність у Фонді зареєстрованого нещасного випадку або профзахворювання (у разі проведення виплат потерпілим на виробництві (членам їх сімей), правильності нарахування виплат та у разі відсутності зауважень протягом десяти робочих днів здійснює фінансування сум, зазначених у заяві-розрахунку. Робочий орган виконавчої дирекції Фонду або його відділення у разі потреби має право здійснювати обмін інформацією зі страхувальником шляхом направлення запиту щодо уточнення інформації, наведеної у заяві-розрахунку. У разі виявлення помилок та/або недостовірних відомостей заява-розрахунок повертається страхувальнику з відповідними рекомендаціями щодо їх усунення. Перевірка заяви-розрахунку, надання рекомендацій за її результатами, фінансування заяви-розрахунку або надання обґрунтованої відмови у її прийнятті здійснюється робочими органами Фонду або їх відділеннями протягом десяти робочих днів після надходження заяви-розрахунку (пункт 8 Порядку № 12).

Основними завданнями Фонду та його робочих органів, відповідно до пунктів 2, 6, 7 частини першої статті 9 Закону № 1105-XIV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), зокрема, є: надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону; здійснення перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам, у тому числі на підставі інформації з електронного реєстру листків непрацездатності; здійснення контролю за використанням роботодавцями та застрахованими особами коштів Фонду.

Згідно з пунктами 3, 4 частини першої статті 10 Закону № 1105-XIV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Фонд має право, зокрема, перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду; отримувати необхідні пояснення (у тому числі в письмовій формі) з питань, що виникають під час перевірки.

За вимогами частини третьої статті 10 Закону № 1105-XIV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Фонд несе відповідальність згідно із законом за шкоду, заподіяну з його вини застрахованим особам внаслідок несвоєчасної або неповної виплати матеріального забезпечення, страхових виплат, ненадання або несвоєчасне надання соціальних послуг, передбачених цим Законом.

За пунктом 9 цього Порядку після надходження коштів, зазначених у заяві-розрахунку, на рахунок страхувальника останній зобов`язаний здійснити виплату відповідного матеріального забезпечення не пізніше, ніж у строки, визначені у частині другій статті 32 Закону № 1105-XIV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а саме у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати.

У разі відсутності інформації від страхувальника про виплати застрахованим особам протягом трьох місяців з дня здійснення фінансування робочі органи виконавчої дирекції Фонду здійснюють перевірку щодо використання страхувальником коштів Фонду (пункт 11 Порядку № 12).

Отже, нарахування та виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності починаючи з першого дня непрацездатності (догляд за хворою дитиною) здійснюється у такому порядку: застрахована особа надає документ, необхідний для призначення матеріального забезпечення за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, - виданий у встановленому порядку листок непрацездатності; не пізніше десяти днів з дня надходження документу комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства на засіданні приймає рішення про: призначення матеріального забезпечення; відмову в призначенні матеріального забезпечення. Якщо комісією прийнято рішення про призначення матеріального забезпечення: страхувальник (роботодавець) нараховує суми матеріального забезпечення; страхувальник (роботодавець) оформлює заяву-розрахунок; не пізніше 5 робочих днів з дати прийняття комісією рішення страхувальник (роботодавець) передає заяву-розрахунок до робочих органів виконавчої дирекції Фонду; протягом 10 робочих днів після надходження заяви робочі органи виконавчої дирекції Фонду здійснюють фінансування страхувальників;

Якщо комісією прийнято рішення про відмову в призначенні матеріального забезпечення:протягом 5 днів застрахована особа може оскаржити відмову у відділенні робочого органу виконавчої дирекції Фонду (у суді).

З моменту надходження коштів Фонду на оплату допомоги по тимчасовій непрацездатності на окремий рахунок роботодавця розпорядником таких коштів стає сам роботодавець, який зобов`язаний здійснити виплату застрахованій особі відповідного матеріального забезпечення в найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати (частина друга статті 32 Закону № 1105-XIV у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Якщо страхові кошти перераховано до звільнення працівника і роботодавець став розпорядником таких коштів, то в розумінні частини першої статті 116 КЗпП України такі кошти належать до виплат, які мають бути сплачені працівнику в день звільнення.

Визначальною є обставина, чи є на момент звільнення працівника роботодавець розпорядником коштів, що належать до виплати звільнюваному працівнику, і хто винен у тому, що такі кошти не виплачені.

Тобто, якщо комісія вчасно розглянула питання про оплату листа непрацездатності, роботодавець направив заяву-розрахунок, а Фонд невчасно перерахував кошти, то відповідальність має нести Фонд.

Якщо комісія чи роботодавець не вчинили таких дій, то відповідальність за невиплату такого відшкодування покладається на роботодавця.

З матеріалів справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 звільнена з роботи 9 грудня 2024 року, а кошти від Фонду надійшли 11 грудня 2024 року.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівниками ПП «ПСМЛ «Ескулаб» зазначено ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

До суду подано копію Заяви про врегулювання роботи з Банками, приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» від 24.12.2024 р. за підписом учасника ПП «ПСМЛ «Ескулаб» ОСОБА_12 та Лист про врегулювання роботи з Банками, приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» від 23.12.2024 р. за підписами ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , що є свідченням відсутності вини Відповідача щодо не виплати належних Позивачці коштів по тимчасовій непрацездатності.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку що зазначені вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення.

До стягнення з відповідача підлягають судові витрати в розмірі 3028 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» в користь ОСОБА_1 невиплачені кошти по тимчасовій непрацездатності в розмірі 5659 ( п`ять тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять ) грн. 24 коп.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» в дохід держави судовий збір у розмірі 3 028 ( три тисячі двадцять вісім ) грн.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного його тексту, до Львівського апеляційного суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Приватне підприємство «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» м. Львів вул. Шевченка, 313 , .

Повний текст судового рішення виготовлено 02 липня 2025 .

Суддя І. Є. Зима