Справа № 930/1127/25
№2/930/729/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2025 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді: Алєксєєнка В.М.

при секретарі: Загребельного О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Немирівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування , -

В С Т А Н О В И В :

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с.Данилки колишнього Немирівського району, де на той час проживали його батьки.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Криківці Немирівського району у віці 78 років помирає тітка позивача ОСОБА_2 , 1921 року народження, яка своїх дітей не мала.

Незадовго перед смертю, а саме - 08 квітня 1998 року покійна підписала заповітне розпорядження, відповідно до якого належний їй житловий будинок, а також інше майно заповіла позивачу - ОСОБА_1 . В цей же день вказаний заповіт було посвідчено посадовою особою Криковецької сільської ради Немирівського району.

Позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті тітки, повністю прийняв спадщину так як у нього на руках залишився сертифікат на право на земельну частку (пай).

Дійсно, покійна ОСОБА_2 мала право на земельну ділянку (пай), який розміщений на території колишньої Криковецької сільської ради Немирівського району відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН N? 0351819, тобто за нею рахується земельна ділянка загальним розміром 2.55 умовних кадастрових гектарів.

На жаль, оригінал вказаного вище сертифікату є втрачений у позивача залишилась лише його фотокопія.

У державного нотаріуса, куди звернувся позивач із наявними у нього документами, йому було повідомлено про те, що відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) унеможливить видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у будь-якому разі. Таким чином, позивач, ОСОБА_1 , змушений звернутись до суду про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Ухвалою судді від 19.05.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито позовне провадження в даній цивільній справі. Вирішено розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 02.06.2025 року.

Сторони в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, у яких позовні вимоги підтвердили та визнали, просять їх задовольнити, розглянути справу без їх участі.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За вказаних обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позовні вимоги визнаються представником відповідача, а також підтверджуються копіями паспорта ОСОБА_1 ; свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 ; довідки № 667 від 05.07.2004 р. виданої виконавчим комітетом Криковецької сільської ради про місце проживання покійної ОСОБА_2 , спадкове майно після її смерті та коло спадкоємців; заповіту від 08.04.1998 року, яким ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким належний їй будинок з надвірними побудовами на праві особистої власності, що знаходиться в с.Криківці Немирівського району Вінницької області та все майно, яке буде належати їй на день смерті заповіла ОСОБА_1 ; сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0351819 виданого на ім`я ОСОБА_2 та висновку про вартість земельної ділянки.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно п. г ч. 1ст. 81 Земельного кодексу України однією з підстав виникнення права власності на земельну ділянку, є прийняття спадщини.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку у порядку спадкування переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи в праві набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно унеможливлює спадкоємцеві - позивачеві по справі оформити свідоцтво про право на спадщину.

Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», викладених у п. 3.1, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року №801, якою затверджено форму сертифіката на право на середню земельну частку (пай), у сертифікаті повинна бути зазначена назва колективного сільськогосподарського підприємства, член якого мав право на середню земельну частку (пай) та вартість землі.

Згідно п. 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 05.08.1995 року, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводяться відповідно районною державною адміністрацією.

Сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавиці ОСОБА_2 виготовлено та видано, а це свідчить, що вона мала право на земельну ділянку.

Згідно п. 17 розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до ст.3 Закону «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом є такими, що засновані на законі, знайшли своє підтвердження вході судового розгляду, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 316,328,392,1216-1218,1225, 1261-1262, 1268 ЦК України, ст. ст. 12,13,76-82,89, 200, 206, 211, 247, 263-265 ЦПК України, ст. 81, розділ Х «Перехідних положень» ЗК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Криківці Немирівського району Вінницької області на земельну ділянку, загальним розміром 2.55 умовних кадастрових гектари, яка розміщена на території Немирівської міської ради Вінницького району Вінницької області (колишньої Криковецької сільської ради Немирівського району), на яку був виготовлений Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН N? 0351819 на ім?я ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: В.М. Алєксєєнко