441/715/25 2/441/591/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30.06.2025 м. Городок

Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Малахової-Онуфер А.М.,

з участю секретаря судового засідання Малець А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРДСЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

представник Павленко С.В. в інтересах ТОВ «КАРДСЕРВІС», 17.04.2025 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 53 548 грн. 36 коп. боргу за кредитним договором № 201218-079 від 18.12.2020. Позов обґрунтовує тим, що 18.12.2020 між сторонами укладено кредитний договір № 201218-079, згідно умов якого Товариство, строком до 18.09.2021, надало відповідачу, на умовах строковості, зворотності, платності, кредит у рамках кредитної лінії у розмірі 29 069 грн. 00 коп., шляхом оплати товарів/послуг, що купуються останнім за рахунок кредитної лінії у продавця ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН», в порушення умов договору ОСОБА_1 свої зобов`язання за таким належним чином не виконував, через що у нього перед ТОВ «КАРДСЕРВІС» виникла заборгованість, яка станом на 22.05.2025 склала 53 548 грн. 36 коп. з яких: 29 069 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 1 529 грн. 96 коп. прострочена заборгованість за комісією та 22 949 грн. 40 коп. прострочена заборгованість за процентами. Просив стягнути заборгованість за договором, судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

Ухвалою судді від 22.04.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник ТОВ «КАРДСЕРВІС» Павленко С.В. у відповіді на відзив від 05.06.2025 просив про задоволення вимог з мотивів наведених у позові та розгляд справи за його відсутності (а.с. 31-33).

Відповідач у судове засідання не з?явився, представник Єлісєєв Д.О. у відзиві від 05.06.2025 позов визнав частково, не заперечує щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 201218-079 від 18.12.2020 в розмірі 44 368 грн. 60 коп., з яких 29 069 грн. 00 коп. тіло кредиту та 15 299 грн. 60 коп. проценти за користування кредитом мотивуючи тим, що кредитний договір № 201218-079 укладений 18.12.2020 між сторонами строком до 18.09.2021, відповідно є строковим, відтак нарахування процентів за період з 19.09.2021 по 22.05.2025, тобто поза межами строку кредитування є необгрунтованим, що надані ТОВ «КАРДСЕРВІС» розрахунки заборгованості за кредитом є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не можть слугувати підставою для задоволення позову, що вимога про стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 1 529 грн. 96 коп. є нікчемною, з огляду на ЗУ «Про банки і банківську діяльність» та постанови Верховного суду, інше. Розмір витрат на професійну правничу допомогу вважає неспіврозмірним зі складністю справи та обсягом виконаної адвокатом роботи, є значним тягарем для відповідача, враховуючи суму отриманого ним кредиту, інше (а.с. 24-27).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 означеного Кодексу, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із копії кредитного договору № 201218-079 від 18.12.2020, паспорта кредитного продукту, інших матеріалів справи убачається, що 18.12.2020 між ТОВ «КАРДСЕРВІС» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 201218-079, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику кредит у рамках кредитної лінії у розмірі 29 069 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит кредитодавцю та зробити оплату за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором.

Кредит надається позичальнику шляхом оплати товарів/послуг, що купуються останнім за рахунок кредитної лінії у продавця ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН». Повний перелік товарів/послуг вказаний у рахунку № 11394632 від 18.12.2020.

Як вбачається з пунктів 2.1, 2.3 цього договору строк дії договору становить з 18 грудня 2020 року по 18 вересня 2021 року. Позичальник зобов`язується повернути кредит та здійснити плату за його користування до 18 вересня 2021 року, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором.

За користування кредитом позичальник виплачує кредитодавцю проценти, зазначені в графіку платежів (розділ 5). Щомісячна плата за користування кредитом нараховується щомісячно у вигляді процентів за кожен місяць користування кредитом. Реальна річна процентна ставка становить 112, 92 відсотків річних. Процентна ставка за договором є фіксованою (п. 4.1, 4.2, 4.3 договору).

Із графіку платежів за договором № 201218-079 від 18.12.2020 убачається, що загальна вартість кредиту складає 44 368 грн. 60 коп. та включає в себе загальний розмір кредиту 29 069 грн. 00 коп. та плату за користування кредитом (загальні витрати за кредитом) 15 299 грн. 60 коп.

Наявність підпису відповідача ОСОБА_1 на кожній сторінці договору свідчить про те, що останнім було погоджено умови надання кредиту, його повернення, сплати процентів за користування таким та штрафу у випадку невиконання зобов`язання.

ОСОБА_1 , не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 201218-079 від 18.12.2020, внаслідок чого у нього перед ТОВ «КАРДСЕРВІС» виникла заборгованість, яка за період з 18.12.2020 по 22.02.2025 склала 53 548 грн. 36 коп. з яких: 29 069 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 1 529 грн. 96 коп. прострочена заборгованість за комісією та 22 949 грн. 40 коп. прострочена заборгованість за процентами, що підтверджується випискою з особового рахунку.

03.03.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРДСЕРВІС» на адресу відповідача ОСОБА_1 направило досудову вимогу з метою врегулювання питання погашення заборгованості в добровільному порядку, але на момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості.

Доказів повернення відповідачем ОСОБА_1 позивачу ТОВ «КАРДСЕРВІС» отриманої у кредит за договором № 201218-079 від 18.12.2020 грошової суми у розмірі 29 069 грн. 00 коп., матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення заборгованості за сумою (тілом) кредиту є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Разом з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за процентами в розмірі 22 949 грн. 40 коп. як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку по 22.02.2025.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку, одночасно зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Кредитним договором № 201218-079 від 18.12.2020 визначений строк його дії - з 18 грудня 2020 року по 18 вересня 2021 року, саме протягом цього строку ТОВ «КАРДСЕРВІС» мало право нараховувати відповідачу передбачені цим договором проценти, тому заборгованість, яку слід стягнути з ОСОБА_1 за процентами за означеним договором становить 15 299 грн. 60 коп. (у межах погодженого сторонами строку кредитування, в межах строку дії договору).

Правильність такого висновку підтверджується й графіком платежів за договором № 201218-079 від 18.12.2020.

Доказів про те, що позичальник звертався до кредитодавця з проханням про пролонгацію строку надання кредиту та строку дії договору відповідно до пп. 6.2.1.4 договору, позивачем до матеріалів справи не долучено, як і не заявлено позовних вимог про стягнення відсотків, нарахованих в порядку ст. 625 ЦК України.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, 612 ч.1 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

З огляду на вищенаведене, а також, що ОСОБА_1 внаслідок неналежного виконання умов укладеного 18.12.2020 кредитного договору допустив заборгованість перед Товариством, враховуючи строки кредитування за таким, позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача 44 368 грн. 60 коп. заборгованості за кредитним договором № 201218-079 від 18.12.2020, з яких: 29 069 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за сумою кредиту та 15 299 грн. 60 коп. прострочена заборгованість за процентами.

Що стосується заборгованості за комісією у розмірі 1 529 грн. 96 коп., яка у графіку платежів значиться як разова плата за користування кредитом, то вказана сума включена у суму оплати за кредитним договором за 18.01.2021 та є складовою вартості кредиту 44 368 грн. 60 коп. (29 069 грн. 00 коп. загальний розмір кредиту, 15 299 грн. 60 коп. плата за користування кредитом), як це передбачено розділом 5 Договору «Графік платежів за договором № 201218-079 від 18.12.2020», відтак додатковому стягненню не підлягає.

Відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з ОСОБА_1 на користь позивача 2 007 грн. 13 коп. судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, справа «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Представник позивача Павленко С.В. у заяві від 16.04.2025 просить про стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн.

Так, 21.06.2023 між Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» в особі директора Разумного Є.М. та ТОВ «КАРДСЕРВІС» в особі директора Богодухов Д.О., який діє на підставі Статуту укладено договір про надання правової допомоги № 21-06/2023, відповідно до умов якого, адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання по наданню клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правової допомоги у відповідності з умовами цього договору, а клієнт зобов`язується прийняти надану йому правову допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов цього договору.

Згідно акта №48 приймання-передачі наданої правової допомоги від 03.04.2025, сума заявлена представником позивача до стягнення у розмірі 7 000 грн., складається з підготовки та направлення до суду позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях: від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Таким чином, врахувавши виконану адвокатом роботу (надані адвокатом послуги, час, витрачений ним на виконання відповідних робіт (надання послуг)), а також заперечення представника відповідача, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, зокрема того, що означена справа не є складною, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, підготовка документів у такій не потребувала значного часу з урахуванням наявності сформованої правової позиції, суд вважає, що розмір заявленого відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним із ціною позову, не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною роботою, отже їх розмір є необґрунтованим та завищеним, а справедливим і розумним буде стягнення з відповідача в користь позивача 3 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 4, 5, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. 526, 527, 530, 610, 1049, 1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , прож. на АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРДСЕРВІС» (7, місцезнаходження вул. Є.Коновальця, 36Д в м. Київ) заборгованість за кредитним договором № 201218-079 від 18.12.2020 у розмірі 44 368 грн. 60 коп., 2 007 грн. 13 коп. судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн., а всього 49 375 грн. 73 коп.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

С у д д я А.М.Малахова-Онуфер