Провадження № 2/522/5951/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання - Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 31.01.2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» - задоволено.

03.03.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Монастирна І.О. надала заяву про перегляд заочного рішення суду від 31.01.2025 року по цивільній справі № 522/14602/24-Е за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 17.03.2025 року заяву прийнято до провадження та призначено судове засідання на 25.03.2025 року.

До суду 25.03.2025 року від ТОВ «Бізнес позика» надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в обґрунтування яких зазначено, що відповідачка не зазначила жодних обставин, що свідчать про поважність причини неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду (з посиланням на відповідні докази); не зазначила причин неподання відзиву (з посиланням на відповідні докази); не зазначила жодних належних та обґрунтованих заперечень щодо позовних вимог позивача (з посиланням на відповідні докази).

Ухвалою суду від 13.05.2025 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Монастирної І.О. про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31.01.2025 року по справі № 522/14602/24-Е скасовано і призначено справу у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 19.06.2025 року.

У судове засідання 19.06.2025 року сторони не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, були сповіщені належним чином. Розгляд справи відкладено на 01.07.2025 року.

У судове засідання 01.07.2025 року сторони не з`явилися.

Відповідачка ОСОБА_1 відзив суду не надала.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складення цього судового рішення є 07.07.2025 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами ЦК України про зобов`язання з повернення кредиту.

Судом встановлено, що 28.01.2021 року ТОВ «Бізнес позика» надало ОСОБА_1 кредит у сумі 24 000,00 грн., строк кредитування 16 тижнів, термін дії договору до 20.05.2021 року, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту складає 42 240 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 373,90448160 процентів (а.с. 20).

В пункті 6 Договору про надання кредиту № 203344-КС-003 (кредитного договору) визначено, що Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає Договір.

Згідно п. 9 Договору підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що до укладання Договору отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, частиною другою ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Згідно пропозиції укласти договір (оферта) № 203344-КС-003 про надання кредиту від 28.01.2021 року ТОВ «Бізнес позика» запропонувало ОСОБА_1 укласти договорі (оферта) № 203344-КС-003 про надання кредиту у сумі 24 000,00 грн., строк кредитування 16 тижнів, термін дії договору до 20.05.2021 року (а.с. 21).

Відповідачка 28.01.2021 року надала згоду на отримання кредиту у сумі 24 000,00 грн., строк кредитування 16 тижнів, термін дії договору до 20.05.2021 року, що підтверджується прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору № 203344-КС-003 про надання кредиту від 28.01.2021 року (а.с. 22).

Відповідно до паспорта споживчого кредиту, ТОВ «Бізнес позика» надало ОСОБА_1 кредит у сумі 24 000,00 грн., строком на 16 тижнів, безготівковим шляхом, протягом трьох робочих днів (а.с. 19).

Із копії візуальної форми послідовності дій клієнта вбачається, що ТОВ «Бізнес позика» сформовано послідовність дій товариства та клієнта в ІТС (а.с. 23).

Відповідно до анкети клієнта від 17.08.2024 року, 28.01.2021 року позивачем надано відповідачці кредит у сумі 24 000,00 грн. (а.с. 24).

ТОВ «Бізнес позика» 28.01.2021 року перерахувало кошти на рахунок ОСОБА_1 у сумі 24 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 28.01.2021 року. (а.с. 25).

Також суду були надані «Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика» за 2020 рік» (а.с. 26-28).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 207 цього Кодексу правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо: його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку;- він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Із змісту укладеного між сторонами договору вбачається, що він містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно положень ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно положень ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Судом, з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом встановлено, що станом на 16.08.2024 року ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «Бізнес позика» у сумі 37 590,46 грн., з яких: 21 054,22 грн. заборгованість за кредитом; 16 536,24 грн. - заборгованість по відсотках (за період з 28.01.2021 року по 20.05.2021 року). (а.с. 12-17, 18).

Відповідачка здійснювала платежі на погашення кредитної заборгованості за Договором № 203344-КС-003 на загальну суму 10 560 грн.

Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідачка (позичальник) вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору та, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.

Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справ № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

Доказів на спростування заборгованості суду відповідачкою не надано.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

Положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних інтересів ТОВ «Бізнес позика».

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачкою умов кредитного договору, Позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 16, 207, 525, 526, 530, 549, 610-612, 629, 638-640, 1048, 1050, 1052, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 43, 64, 76, 81, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (, 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411) заборгованість за договором № 203344-КС-003 від 28.01.2021 року станом на 16.08.2024 року у розмірі 37 590 (тридцять сім тисяч п`ятсот дев`яносто) гривень 46 копійок, з яких:

- сума прострочених платежів по тілу кредиту 21 054,22 грн.,

- сума прострочених платежів по процентам 16 536,24 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (, 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411) судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 07.07.2025 року.

Суддя: Домусчі Л.В.