Провадження № 22-ц/812/57/25
УХВАЛА

03 липня 2025 року м. Миколаїв

справа № 487/1307/25

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Тищук Н.О.,

розглянувши заяву без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Царюк Лілії Михайлівни, Базовкіної Тетяни Миколаївни та Яворської Жанни Михайлівни, у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 травня 2025 року, ухвалене у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу «Парма» про визнання права власності та повернення частини членських внесків,

У С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 червня 2025 року цивільну справу № 487/1307/25 за позовом ОСОБА_1 до АГК «Парма» про визнання права власності і повернення частини членських внесків, розподілено: головуючому судді Царюк Л.М., судді-учасники колегії Базовкіна Т.М., Яворська Ж.М.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 20 червня 2025 року відкрито провадження за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 відкрито апеляційне провадження.

01 липня 2025 року від ОСОБА_1 , через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про відвід колегії суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду Цаюк Л.М., Базовкіної Т.М. та Яворської Ж.М.

Свою заяву ОСОБА_1 мотивував тим, що предметом судового розгляду є рішення суду, яким на підставі фальшивого документа договору від 22 серпня 1993 року суд визнав право власності АГК «Парма» на гараж.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду у складі суддів та Царюк Л.М., Базовкіної Т.М. та Яворської Ж.М. від 02 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 визнано необґрунтованою, а питання про відвід колегії суддів передано для вирішення судді, визначеному в порядку ст. 33 ЦПК України.

За правилами ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 липня 2025 року для вирішення питання про відвід визначено суддю Тищук Н.О.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 про відвід, вважаю, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Підстави для відводу судді викладені в ст. 36 ЦПК України. Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу також за наявності обставин, визначених ст.37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи).

При цьому ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з:

- суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі;

- об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Не можуть бути підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, у тому числі подібних (Рішення ЄСПЛ у справі "Мироненко і Мартенко проти України", "Олександр Волков проти України").

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, підставами для відводу суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду Царюк Л.М., Базовкіній Т.М. та Яворській Ж.М., та фактично стала незгода ОСОБА_1 з судовими рішеннями вказаних суддів, зокрема постановою Миколаївського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року , а також іншими процесуальними рішеннями, в розгляді яких брали участь судді, що свідчить про їх упередженість.

При цьому частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, в силу положень частини 4 статті 36 ЦПК України вказані заявником обставини для відводу колегії суддів не можуть бути підставою для їх відводу.

Схожа позиція висловлена і Радою Суддів України у рішенні від 07 вересня 2017 року №46 в пункті 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних, чи інших питань у тій самій справі не породжує у діяльності судді конфлікту інтересів у розумінні Закону України "Про запобігання корупції".

Будь-яких інших обставин, що вказують на наявність підстав для відводу колегії суддів, передбачених статтею 36 ЦПК України, заявник не вказав.

До того ж, як вбачається з ЄДРСР, ОСОБА_1 скористався своїм правом на касаційне оскарження постанови Миколаївського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року. Ухвалами Верховного Суду від 16 квітня 2020 року та від 18 травня 2020 року йому було відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Таким чином, обставини, на які посилається заявник в обґрунтування відводу суддів, фактично пов`язані з незгодою з процесуальним рішенням суддів у справі № 487/5705/16-ц. Однак це не свідчить про існування достатніх підстав вважати, що судді Царюк Л.М., Базовкіна Т.М. та Яворська Ж.М. є необ`єктивними, або що їм бракує неупередженості під час розгляду справи.

Отже ці доводи не можуть бути підставою для відводу.

За такого, суддя дійшов висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Миколаївського апеляційного суду Царюк Л.М., Базовкіної Т.М. та Яворської Ж.М. від розгляду справи № 487/1307/25 за позовом ОСОБА_1 до АК «Парма» про визнання права власності та повернення частини членських внесків слід відмовити.

Керуючись ст. 36, 39, 40 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Царюк Лілії Михайлівни, Базовкіної Тетяни Миколаївни та Яворської Жанни Михайлівни, у справі за позовом ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу «Парма» про визнання права власності та повернення частини членських внесків відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Тищук