Справа № 212/6174/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді Ваврушак Н.М., секретаря судового засідання Яненкно О.Ю., за участі представника позивача адвоката Співак В.А., представника відповідача адвоката Полупанової О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу, в режимі відеоконференції, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення від сплати заборгованості по аліментам,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року представник позивача ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнутих з нього на користь матеріОСОБА_2 на підставі судового рішення від 02 квітня 2014 року Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №215/8534/13-ц за період з 01 лютого 2019 року по 01 червня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2011 року, який був розірваний на підставі рішення суду від 28 листопада 2022 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У період з 01 лютого 2019 року по 01 червня 2023 року сторони спільно проживали та відповідач разом із сином перебували на утриманні позивача. За даних обставин із звертається до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 03 липня 2024 року поданий позов залишений без руху.

Ухвалою суду від 14 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 12 вересня 2024 року витребувані докази у справі, підготовче засідання відкладено.

04 жовтня 2024 року представник відповідача адвокат Полупанова О.О. подала до суду відзив на позовну заяву, де вказала, що 25 березня 2011 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 153. В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_5 , в свідоцтві про народження яких відповідач записаний батьком. Шлюбні стосунки були складними та неоднозначними, характеризувались конфліктами на фоні зловживання позивачем спиртними напоями та на фоні підтримання стосунків з іншими жінками. Позивач заподіював фізичне насильство відносно відповідача, погрожував ножем. У 2013 році відповідач була змушена навіть звернутись до поліції, так як існувала реальна загроза життю. Після цього відповідач з дитиною переїхала до її матері за адресою: АДРЕСА_1 . Саме після цих подій відповідач 23 грудня 2013 року звернулась до суду та отримала рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 квітня 2014 року у справі № 215/8534/13-ц про стягнення аліментів. В подальшому стосунки сторін то поновлювались, то розривались. Остаточно стосунки були припинені 05 березня 2022 року, коли відповідач з дітьми покинула Україну та оселилась в Німеччині. Позивач залишився в Україні. У серпні 2022 року відповідач подала до суду позов про розірвання шлюбу. Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2022 року шлюб розірваний. Тобто документально підтверджено, що з 05 березня 2022 року сторони проживають окремо.

Зазначає, що аліменти на утримання дитини стягнуті за рішенням суду, що також ставало причиною конфліктів. Позивач не звертався до суду з позовом про припинення права на стягнення аліментів, так як дитина перебуває на його утриманні. У позивача відсутні розписки, банківські квитанції про передачу коштів відповідачу по рішенню суду, які б підтверджували суму коштів. Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими.

10 жовтня 2024 року представник позивача адвокат Співак В.А. подала до суду відповідь на відзив. Вказала, що доводи, викладені у відзиві, не відповідають дійсності та містять маніпулятивний характер з метою введення суду в оману. Так, зазначення представником відповідача дати 05 березня 2022 року, як дати з якої сторони проживають окремо, не є правдою, оскільки з початком повномаштабного вторгнення рф на територію України прийнято рішення про виїзд відповідача з дітьми за межі України. При цьому позивач з 22 березня 2022 року перебуває в лавах ЗСУ, однак сторони продовжували підтримувати стосунки настільки, наскільки це можливо за таких обставин.

Позивач продовжував утримувати родину, надсилати кошти. Дані життєві обставини не можуть свідчити про припинення взаємних прав та обов`язків, що існували між позивачем та відповідачем.

При цьому відповідача все влаштовувало і з заявою про відкриття виконавчого провадження до виконавчої служби вона звернулася лише в червні 2023 року.

Посилання відповідача у відзиві на те, що акт про спільне проживання є не належним доказом безпідставне, так як особи, які підписали акт, є мешканцями будинку, в якому проживали позивач та відповідач, тому їм відомі факти із спільного проживання сім`ї Ступак, оскільки вони були вимушеними свідками та спостерігали за тим, що відбувається в сім`ї, чули та бачили як спілкувалися між собою позивач та відповідач, спільно проводили час, піклувалися один про одного та про дітей, вели спільне господарство тощо.

Ухвалою суду від 09 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача адвокат Співак В.А. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що у період з 01 лютого 2019 року по 01 червня 2023 року сторони по справі проживали разом та позивач утримував свою дружину та сина, а тому наявні підстави для звільнення його від сплати аліментів у вказаний період. Доводи позову підтверджуються наданими суду актами та спільними фотокартками, що підтверджують факт спільного проживання. У вказаний період позивач та відповідач проживали разом, вели спільне господарство, спільно виховували та утримували дітей. Більше того, ІНФОРМАЦІЯ_4 у подружжя народилася донька ОСОБА_6 , у зв`язку з чим позивач перебувала у декретній відпустці, а позивач утримував та забезпечував родину. Про це також свідчить той факт, що відповідач звернулася із заявою про стягнення аліментів на утримання доньки лише 27 квітня 2023 року, а виконавчий лист про стягнення аліментів на сина повторно пред`явила до виконання лише 01 червня 2023 року. При цьому, будь-яких перешкод щодо пред`явлення наявного у неї виконавчого листа вона не мала. Це було її волевиявлення, і якби кошти позивачем на утримання дітей не надавалися, то вона мала б пред`явити вказаний виконавчий лист у момент припинення позивачем такого утримання.

Представник відповідача адвокат Полупанова О.О. в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, пояснила, що сторони з 01 лютого 2019 року по 01 червня2023 року разом не проживали. Із початком війни відповідач виїхала за межі України та отримала документи на прихист.

Представник третьої особи Покровського відділу ДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення або розгляд справи за його відсутності до суду не надавав, будь-яких пояснень від нього до суду не надходило.

Відповідно до частини 1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Частиною першою статті 179 СК України визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Частина 2 ст. 197 Сімейного кодексу України визначає, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Підставою, у зв`язку із якою позивач просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами є те, що у період з лютого 2019 року по червень 2023 року відповідач разом із малолітньою дитиною проживали разом із позивачем і були на його повному утриманні.

На підтвердження цих обставин сторона позивача надала ряд письмових доказів та заявила про допит свідків.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У відповідності до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Під час розгляду справи було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбіз 25 березня 2011 року. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2022 у справі №212/4412/22 вказаний шлюб розірвано, рішення набрало законної сили 29 грудня 2022 року.

02 квітня 2014 року Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено рішення у справі №215/8534/13-ц, яким стягнуто із ОСОБА_1 щомісячно аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23 грудня 2013 року. Рішення набрало законної сили 15 квітня 2014 року.

05 червня 2023 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №71928264 державного виконавця Покровського ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чумак О.В.

Крім того, згідно розрахунку заборгованості по аліментам, ОСОБА_1 має заборгованість за період з лютого 2019 року по листопад 2024 року у розмірі 379995,69 гривень.

Суду не надано жодного доказу на підтвердження перебування дитини та дружини на повному утриманні позивача у період з 01 лютого 2019 року по 01 червень 2023 року та не надано доказів на підтвердження матеріальної можливості батька надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, зокрема інформації щодо доходів тощо та відповідних витрат.

Окрім того, суд додатково зауважує, що надані два акти про спільне проживанняОСОБА_1 , ОСОБА_2 та дітей за адресою: АДРЕСА_2 , не можуть бути достатнім підтвердженням того факту, що син ОСОБА_7 та відповідач ОСОБА_2 утримувалися виключно за кошти позивача ОСОБА_1 у період з 11 вересня 2012 року по 26 лютого 2022 року, тим більш, що сусіди не зазначали в актах про бюджет родини ОСОБА_8 та з приводу сплати аліментів на утримання сина.

Сторона позивача на підтвердження позовних вимог про спільне проживання надає докази спільні фото, однак вказані докази судом не приймається, так як з наданих ксерокопій фотографічних знімків видно зображення людей, дітей, але про них відсутня інформація.

Позивач не надав належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б доводили існування обставин, що мають істотне значення та є підставою для звільнення його від сплати заборгованості по аліментах за період, що вказаний у позовній заяві. Таким чином, суд приходить до висновку, що підстав, передбачених ч. 2 ст. 197 СК України, для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах у даній справі не вбачається. Позивач, працездатний, ним не спростовано розмір нарахованої заборгованості по аліментах і не доведено наявності обставин, які є суттєвими та могли б бути підставою для звільнення його від сплати існуючої заборгованості по аліментах, які стягнуті з нього за судовими рішеннями.

Положеннями ст.27 Конвенції визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до ст. ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, зазначені позивачем у позовній заяві доводи не можуть розцінюватись судом як обставини, що мають істотне значення, тому підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у позові, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3

Третя особа: Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , місцезнаходження за адресою: 50096, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Федора Караманиць, 37-в.

Повний текст рішення суду складений та підписаний 04 липня 2025 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак