БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/550/25
Провадження № 2/730/278/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2025 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Борзнянської міської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 . Свої вимоги обгрунтовує тим, що дане домоволодіння мало статус «колгоспного двору» і його співвласниками (по 1/2 частині) було подружжя ОСОБА_2 (голова двору) - згідно Свідоцтва про право власності на домоволадіння від 19.01.1990р. та ОСОБА_3 . Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3 шляхом подачі відповідної заяви до Борзнянської державної нотаріальної контори, оформивши за життя частину спадкового майна, (земельні ділянки) та не переоформивши своїх спадкових справ на належну йому 1/2 частину даного житлового будинку, так як померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 шляхом подачі відповідної заяви до Борзнянської державної нотаріальної контори та вже переоформила частину спадкового майна, отримавши відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак вона не може оформити право власності на належне батькам вищевказане спадкове домоволодіння через нотаріальну контору у зв`язку з відсутністю його правової реєстрації за спадкодавцями.

Позивачка була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» згідно поданої заявки, але своїм правом на участь не скористалась, про причини неприбуття не повідомила, надала заяви від 23.06.2025р., 26.06.2025р., у яких просить розглядати справу в її відсутність, заявлені вимоги підтримує і наполягає на їх задоволенні.

Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в електронній формі через систему «Електронний суд», що підтверджується довідками про доставку електронних документів до електронного кабінету (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), але своїм правом на участь не скористався, повноважного представника не направив, відзиву на позов не надав, у поданій заяві від 24.06.2025р. просить розглядати справу в їх відсутність та прийняти рішення на розсуд суду.

Неявка в судове засідання належним чином сповіщених сторін у даному випадку згідно положень ч.1 ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена колгоспного двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно із Законом України «Про власність» з 15.04.1991р. відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно, придбане внаслідок спільної праці сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Власність колгоспного двору регулювалася ст.120-126 ЦК УРСР (в редакції 18.07.1963р.), за якими майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності і розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору.

Згідно роз`яснень, викладених у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. не втратили права на частку в його майні і розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи за встановленою черговістю.

Право на успадкування майна померлого спадкодавця має лише той спадкоємець, який прийняв спадщину.

За змістом положень ст.1268, 1269 ЦК України такими, що прийняли спадщину, є: 1/ спадкоємці, які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого статтею 1270 цього Кодексу не заявили про відмову від неї; 2/ малолітні, неповнолітні, недієздатні, обмежено дієздатні особи, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою ст.1273 цього Кодексу; 3/ спадкоємці, які в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що в домоволодінні, яке розташоване у АДРЕСА_1 , та мало статус «колгоспного двору», станом на 15.04.1991р. були зареєстровані й проживали ОСОБА_2 (голова двору) згідно Свідоцтва на право власності на домоволодіння від 19.01.1990р. та його дружина ОСОБА_3 , як член колгоспного двору, котра до 15.04.1991р. не втратила частку в його майні, яким згідно діючого на той час законодавства і належало зазначене домоволодіння в рівних долях (по 1/2 частині кожному).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер голова двору ОСОБА_2 , заповіту при житті не складав і спадкоємицею його майна на підставі ст.1261 ЦК України є дружина ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до Борзнянської державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа №459/2006, переоформивши частину спадкового майна й отримавши відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , заповіту при житті не складала. Після її смерті спадщину прийняла шляхом подачі відповідної заяви до Борзнянської державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа №67/2024, її дочка ОСОБА_1 (позивачка у справі), як спадкоємець першої черги за законом (ст.1261 ЦК України), яка переоформила частину спадкового майна (земельні ділянки, недоотриману пенсію), отримавши відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом; інші спадкоємці на спадкове майно не претендують. Тому, ОСОБА_1 має право на решту спадкового майна після померлої матері ОСОБА_3 , зокрема й на належне їй домоволодіння в цілому, як спадкоємець за законом відповідно до положень ст.1261 ЦК України.

Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорта, свідоцтв про народження, укладення шлюбу, смерть, свідоцтва на право власності на домоволодіння від 19.01.1990р., свідоцтва про право на спадщину за законом, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, довідками Ядутинського старостинського округу Борзнянської міської ради Чернігівської області №370 від 24.10.2024р., №351 від 09.10.2024р., копіями спадкових справ до майна померлого ОСОБА_2 (№459/2006), до майна померлої ОСОБА_3 (№67/2024).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30 червня 2025 року право власності на житловий будинок з господарськими спорудами у АДРЕСА_1 , не зареєстроване.

Постановою Борзнянської державної нотаріальної контори від 13.03.2025р. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане домоволодіння, оскільки за життя ОСОБА_3 не оформила та не зареєструвала право власності на нього, а правовстановлюючий документ на це майно підлягає заміні з визначенням всіх співвласників та їх часток на спірне домоволодіння.

Виникнення в спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14 серпня 2019 року по справі №523/3522/16-ц.

За змістом положень ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи (громадянина) виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Відповідно до приписів ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 являється спадкоємцем за законом після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка в свою чергу успадкувала після свого чоловіка ОСОБА_2 , цивільна правоздатність яких припинилася, прийняла спадщину, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, померлим спадкодавцям, як членам колгоспного двору, належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 , і збереглися після припинення існування колгоспного двору, на які відсутня його правова реєстрація за спадкодавцями, що перешкоджає позивачці оформити та зареєструвати право власності на дане нерухоме майно, то суд вважає за можливе її позов задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.120-126 ЦК УРСР, ст.25, 392, 1216-1223, 1258, 1261, 1268-1272 ЦК України, ст.2-4, 12, 13, 19, 23, 76-89, 141, 258-268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої у АДРЕСА_2 , задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_3 право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться у АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець