Справа № 713/1272/25
Провадження №2/713/465/25
РІШЕННЯ

іменем України

23.06.2025 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., за участю секретаря судових засідань Троценко Л.Г., з участю представника позивача адвоката Краснюка В.В., з участю представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Сирота М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Берегометської селищної ради, Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_1 , про скасування рішення про зняття особи із задекларованого (зареєстрованого) місця проживання,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ОСОБА_2 , звернувся в суд із позовною заявою про скасування рішення про зняття особи із задекларованого (зареєстрованого) місця проживання до відповідачів Берегометської селищної ради, Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_1 .

Просить скасувати рішення Берегометської селищної ради Чернівецької області від 20 квітня 2023 року про зняття із реєстраційного обліку за місцем постійного проживання за адресом: АДРЕСА_1 та стягнути судові витрати.

Свої позовні вимоги обґрунтував наступним.

20 вересня 2024 року в застосунку «Дія» довідався, про те, що 20.09.2024 року його було знято із реєстраційного обліку (виписано) із житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , незважаючи на те, що ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2024 року по цивільній справі №713/3200/23 було задоволено клопотання про виконання судових рішень, а саме було зупинено виконання рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 травня 2024 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку, з метою усунення необхідності вирішення у майбутньому процесуального питання повороту виконання рішення в разі можливого його скасування. Із Його було знято із задекларованого/зареєстрованого місця проживання по заяві ОСОБА_1 . Вважає, що реєстраційні дії про зняття його із задекларованого/зареєстрованого/місця проживання проведені із порушенням вимог, встановлених законом, та тому такі дії є безпідставні та незаконні, оскільки Берегометська селищна рада не вправі була приймати рішення про зняття його із зареєстрованого місця проживання, оскільки цим рішенням він був позбавлений права користування житлом, яке підтверджено судовим рішенням Верховного суду.

Заяви (клопотання) учасників справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, посилався на обставини викладені в позові, просив задовольнити.

В судове засідання представник Берегометської селищної ради не з`явився. До початку розгляду справи подав відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає, оскільки власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 , яка 20.09.2024 року звернулась до Центру надання адміністративних послуг Берегометської селищної ради із заявою власника про зняття ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання. Діловодом ЦНАП Берегометської селищної ради 20.09.2024 року вчинено дії щодо зняття ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за заявою законного власника. Посилання ОСОБА_2 на ухвалу ВСУ у справі №713/3200/23 від 19.09.2024 року в частині зупинення виконання рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 27.05.2024 року, не підлягає задоволенню, так як спеціалістам ЦНАП Берегометської селищної ради відповідна ухвала судом не направлялась до відома та виконання, а тому дії щодо зняття ОСОБА_2 із реєстрації постійного місця проживання є законними, обґрунтованими та такими, що відповідають нормам чинного законодавства. Просив відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_1 не з`явилась, до початку розгляду справи подала відзив, в якому зазначила, що позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими, оскільки постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 вересня 2023 року по справі №713/431/22, провадження №61-11882в22, касаційна скарга ОСОБА_1 була задоволена, рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 серпня 2022 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 09 листопада 2022 року скасовано, і ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , третя особа - приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Войціховський А. про визнання довіреностей та договорів купівлі-продажу недійсними, відмовлено. Вказаною постановою визнано дійсними та законними довіреність від 30.12.2020 року посвідчену приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу Войціховським А.В., та зареєстровану в реєстрі за №3833, 3834, договір купівлі-продажу будинку за адресою АДРЕСА_1 , укладеного між нею, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , в інтересах якої діяла ОСОБА_5 від 31.12. 2020 року та договір купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер :01:003:1391 від 31.12.2020 року, укладеного між нею, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в інтересах якої діяла ОСОБА_5 . Саме з цього моменту, тобто з 13 вересня 2023 року її право власності на будинок розташований в АДРЕСА_3 було остаточно встановлено. Таким чином, наявність чи відсутність ухвали Верховного Суду від 19 вересня 2024 року по цивільній справі №713/3200/23, якою було задоволено клопотання позивача про зупинення виконання рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 травня 2024 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку, жодним чином не впливає на її право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Сирота М.І. позовні вимоги не визнав, підтримав поданий відзив, просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_9 , вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_2 необхідно відмовити.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

20 вересня 2024 року позивача ОСОБА_2 було знято з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади №2025/005252077 від 23.04.2025 року.

Позивач звертаючись з даним позовом до суду, посилається на те, що ухвалою Верховного суду від 19 вересня 2024 року по справі №713/3200/23 провадження №61-12422ск24 відкрито касаційне провадження, витребувано з Вижницького районного суду Чернівецької області цивільну справу №713/3200/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання недійсними довіреності, договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки. Зупинено виконання рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 травня 2024 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

23.09.2024 року ОСОБА_2 звернувся до Берегометської селищної ради із заявою про поновлення його реєстрації за місцем його постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією заяви.

З відповіді Берегометської селищної ради №1239 від 30.09.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 повідомлено про те, що його було знято з реєстраційного обліку за заявою ОСОБА_1 , яка відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав №56694025 від 06.09.2024 року є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом також встановлено, що постановою Верхового суду від 13 вересня 2023 року по справі №713/431/22 (провадження №61-11882св22) касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 серпня 2022 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 09 листопада 2022 року скасовано, і ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , третя особа - приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Войціховський А. про визнання довіреностей та договорів купівлі-продажу недійсними, відмовлено, що підтверджується копією постанови.

Таким чином, відповідачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 та наділена правом розпоряджатись своєю приватною власністю на власний розсуд.

Норми закону застосовані судом.

Відповідно до ст.41 Конституції України одним з основних конституційних прав людини є право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

За приписами статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 321 ЦК України).

Відповідно до статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Водночас Основний Закон України так само гарантує право кожного на житло, невід`ємною складовою якого є заборона на примусове позбавлення житла інакше як на підставі закону за рішенням суду (стаття 47 Конституції).

Вказане конституційне положення знайшло своє закріплення у статті 9 Житлового кодексу України (далі - ЖК України), відповідно до якої ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Заборона виселення фізичної особи або примусового позбавлення її житла іншим чином, крім випадків, встановлених законом, передбачена і у нормі частини четвертої статті 311 ЦК України.

Сервітутне право членів сім`ї власника житла на користування житлом врегульоване нормами статті 405 ЦК України та статті 156 ЖК України, за змістом яких члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство (стаття 64 ЖК України), мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлові відносини тісно пов`язані з правом особи на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, порядок реалізації яких визначає Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання місце проживання» (далі також - Закон № 1382-IV).

За змістом положень цього Закону місцем проживання особи є житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає.

Відповідно до статті 7 Закону № 1382-IV (у редакції, що була чинною до 01.12.2021) зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.

З 01.12.2021 року набув чинності Закон України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» № 1871-IX від 05.11.2021 (далі також - Закон № 1871-IX), який регулює відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, встановлює порядок надання таких послуг та порядок внесення, обробки, обміну відповідними відомостями в електронних реєстрах, базах даних для надання таких послуг.

На підставі цього Закону були внесені зміни до низки законодавчих актів, у тому числі і до Закону № 1382-IV, з якого було виключено статтю 7.

Стаття 2 Закону № 1871-IX дає визначення, що орган реєстрації - це виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, який на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради, забезпечує формування та ведення реєстру територіальної громади, облік задекларованого місця проживання/зміну місця проживання особи; реєстр територіальної громади - це інформаційно-комунікаційна система, призначена для обробки визначеної цим Законом інформації, що створюється, ведеться та адмініструється органом реєстрації у порядку, визначеному цим Законом; реєстраційна дія - це внесення органом реєстрації до реєстру територіальної громади відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування), зняте з реєстрації місце проживання, задеклароване місце проживання/виключення з реєстру територіальної громади інформації про задеклароване місце проживання, скасування реєстрації місця проживання/зняття з реєстрації місця проживання (перебування)/задекларованого місця проживання/зміненого місця проживання (перебування) з подальшою передачею таких відомостей до відомчої інформаційної системи. Реєстраційна дія є завершеною після отримання органом реєстрації підтвердження про внесення відповідної інформації до відомчої інформаційної системи;

Частина перша статті 18 Закону № 1871-IX визначає, що зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності. У разі подання власником житла заяви про зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини чи одного з них така дитина підлягає зняттю із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) разом із її батьками або іншими законними представниками чи одним із них (пункт 2).

Частиною тринадцятою цієї норми передбачено, що орган реєстрації приймає рішення про відмову у знятті із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, якщо: особа подала не в повному обсязі передбачені цим Законом документи (відомості) або документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, є недійсним; відомості реєстру територіальної громади не відповідають відомостям у поданих особою документах або відомостях; за зняттям із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) звернулася дитина віком до 14 років або особа, не уповноважена на подання документів.

Відповідно до положень Закону № 1871-IX постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265 було затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування).

Цей Порядок визначає механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів.

Згідно з пунктами 50, 61 Порядку реєстраційна дія по зняттю повнолітньої особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі заяви власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за формою згідно з додатком 6. У разі звернення до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) разом із заявою власника житла про зняття особи (осіб) із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) власник житла подає: 1) документ, що посвідчує особу (у разі особистого звернення); 2) документ, що підтверджує право власності на житло, в якому задекларовано/зареєстровано місце проживання (перебування) особи (осіб), що знімається.

Зняття позивача ОСОБА_2 із зареєстрованого місця проживання було здійснене органом реєстрації за наслідком подання власником житла ОСОБА_1 усіх необхідних для цього документів.

Посилання позивача на те, що відповідачка ОСОБА_1 незаконно зняла його з реєстрації, суд не приймає до уваги, оскільки на момент вчинення реєстраційних дій, власником будинку є ОСОБА_1 , яка згідно з діючим законодавством має право на подання відповідної заяви органу реєстрації для проведення дій зі зняття з реєстрації позивача.

Судом встановлено, що при вчиненні оспорюваної реєстраційної дії відповідач Берегометська селищна рада діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» та Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування).

Крім того, суд звертає увагу на те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.02.2023 в справі № 489/3691/20 вказано, що спір про визнання незаконним та скасування реєстраційного запису або рішення державного реєстратора про зняття особи з реєстрації місця може розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на житло іншою особою. Належним відповідачем у такому спорі є особа, за заявою якого позивача було знято з реєстрації місця проживання в житловому приміщенні та його власник на момент розгляду справи, за рахунок якого можливо задовольнити таку позовну вимогу. Органи реєстрації, що забезпечують формування та ведення реєстру територіальної громади, облік задекларованого місця проживання/зміну місця проживання особи, або його посадові особі, не можуть виступати належними відповідачами у такому спорі. Такий орган лише зобов`язаний виконати відповідне рішення суду незалежно від того, чи був цей орган залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 в справі №523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) вказано, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Вимоги позову про скасування реєстраційної дії та зобов`язання поновити запис про реєстрацію місця проживання фактично зводяться до визнання за позивачем права користування спірним житлом, саме у відповідачки ОСОБА_1 існує безпосередній зв`язок з предметом позову, тому що саме за її заявою було знято позивача з місця реєстрації. Належним відповідачем у даному спорі є особа, за заявою якої позивача було знято з реєстрації місця проживання в житловому приміщенні, тобто його власник на момент розгляду справи, за рахунок якого можливо задовольнити таку позовну вимогу.

Таким чином, на думку суду, заявлені позивачем вимоги до неналежного відповідача Берегометської селищної ради, є самостійною підставою для відмови в позові до вказаного відповідача.

Оскільки в позові відмовлено, судові витрати покладаються на позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 317-321 ЦК України, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, Суд -

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Берегометської селищної ради, Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_1 , про скасування рішення про зняття особи із задекларованого (зареєстрованого) місця проживання, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 .

Берегометська селищна рада Вижницького району Чернівецької області, юридична адреса: смт.Берегомет, вул.Центральна, 20, Вижницький район, Чернівецька область, .

Суддя Іван КИБИЧ