Справа №345/2936/25
Провадження № 2/345/1407/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

в складі: головуючого судді Миговича О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Яцків Микола Васильович до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом, суд

в с т а н о в и в :

Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом. Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 , який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 . Його дружина, ОСОБА_5 , померла раніше, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка до дня смерті була зареєстрована та проживала у цьому домогосподарстві.

Позивачка ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцями, що підтверджується поданими довідками. 21.03.2024 року вона та її сестра ОСОБА_2 звернулися до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Лесик В. Б. із заявами про прийняття спадщини на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу № 98/2024.

Після смерті ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав після смерті дружини ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 залишилось спадкове майно: Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та земельні ділянки.

02.06.2025 року між позивачкою та її сестрою та ОСОБА_2 був укладений договір про поділ спадщини, який посвідчено приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Лесик В.Б. В результаті укладеного договору позивачці у спадщину перейшов вище зазначений житловий будинок та земельні ділянки. Решту спадкового майна перейшло до її сестри. Приватним нотаріусом видано позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки, а на житловий будинок, відмовлено, оскільки будинок зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_4 .

За таких обставинах, єдиним способом реалізації її спадкових прав після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку, оскільки за життя батьки не оформили право власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами.

Представник позивачки подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

Відповідачка подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право власності на жилий будинок від 18.04.1990 року будинковолодіння по АДРЕСА_1 належало членам колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_4 (а.с.9).

Згідно з довідкою старости Сівка-Калуського старостинського округу №12 від 01.04.2025 відповідно до запису у погосподарській книзі №1 за 2011-2015 Сівка-Калуської сільської ради, яка знаходиться на зберіганні в Сівка-Калуському старостинському окрузі, (особовий номер об`єкта по господарського обліку№39) станом на 1991 рік у будинковолодінні по АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.13).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 актовий запис №1, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 одна із співвласників будинковолодіння, по АДРЕСА_1 (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 актовий запис №1172, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 голова колгоспного двору (а.с.11).

21.03.2024 року позивачка та її сестра ОСОБА_2 звернулися до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Лесик В. Б. із заявами про прийняття спадщини на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу № 98/2024, що стверджується заявами та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстру (а.с.14-16, 19).

На підставі укладеного договору про поділ спадщини від 02.06.2025р., який посвідчено приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Лесик В.Б. встановлено, що до позивачки переходить у спадщину житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в по АДРЕСА_1 та земельні ділянки. Решту спадкового майна перейшло до її сестри ОСОБА_2 (а.с.30-31).

02.06.2025 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Лесик В. Б. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1555 га, кадастровий номер :01:011:0120, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Івано-Франківська область, Калуський район, село Сівка Калуська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228 та на земельну ділянку площею 0,1141 га, кадастровий номер :01:013:0046, наданої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Івано-Франківська область, Калуський район, село Сівка Калуська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228 (а.с.32,35).

Листом від 02.06.2025 року № 649/01-16 приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Лесик В. Б. повідомила, що видати свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , неможливо у зв`язку з тим, що право власності на вищевказаний житловий будинок зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_4 . (а.с.38).

Відповідно до технічного паспорта від 22.03.2024 року будинковолодіння що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складається із житлового будинку площею основи (забудови) 95,2 кв.м., літньої кухні площею основи (забудови) 20,8 кв.м., стодоли площею основи (забудови) 29,4 кв.м., стайні площею основи (забудови) 13,6 кв.м., вбиральні площею основи (забудови) 1,0 кв. м., воріт площею основи (забудови) 5,7 кв.м., огорожі площею основи (забудови) 19,3 кв.м., огорожі площею основи (забудови) 38,0 кв.м., криниці площею основи (забудови) 5 мПг (а.с.20-22).

Згідно довідки ФОП « ОСОБА_6 » від 22.03.2024 року № 5095 інвентаризаційна вартість будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , складає 103 242 грн., (а.с.29).

Згідно копії свідоцтва про народження, ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.7) після укладення шлюбу 27.05.2011 ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.8).

Відповідно до Закону України «Про власність» з 15.04.1991 відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно придбане внаслідок спільної праці сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Згідно ст. 120 ЦК України (в редакції 1963) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Зважаючи на те, що у цьому випадку в домоволодінні проживали та були зареєстровані троє осіб, то всім 3 власникам спільної сумісної власності, станом на 1991 рік належало по 1/3 частки будинку, а після смерті ОСОБА_5 , її частку успадкував чоловік ОСОБА_4 , але не оформив свої спадкових прав.

Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визнання права передбачено як спосіб захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ст.ст. 317,318,319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності .

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як вбачається зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивачка ОСОБА_1 була зареєстрована в будинку на час смерті батька, відповідно до укладеного договору про поділ спадщини від 02.06.2025 до позивачки переходить у спадщину вищезазначений житловий будинок з господарськими спорудами. Крім неї, інших спадкоємців, передбачених ст. 1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, не має. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався.

Згідно зі ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

За таких обставин, враховуючи, що позивачка від спадкового майна не відмовлялася, відповідачка не заперечує щодо позовних вимог, суд приходить до висновку, що є достатні підстави, для того щоб заявлений позов задовольнити та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок в цілому.

На підставі наведеного та керуючись ст. 120 ЦК України (в редакції 1963року), ст.ст.1223, 1268,1269,1296,1297 ЦК України, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_1 , право власності в цілому на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами до складу якого входять: житловий будинок площею основи (забудови) 95,2 кв.м., літня кухня площею основи (забудови) 20,8 кв.м., стодола площею основи (забудови) 29,4 кв.м., стайня площею основи (забудови) 13,6 кв.м., вбиральня площею основи (забудови) 1,0 кв. м., ворота площею основи (забудови) 5,7 кв.м., огорожа площею основи (забудови) 19,3 кв.м., огорожа площею основи (забудови) 38,0 кв.м., криниця площею основи (забудови) 5 мПг., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: