Справа № 511/945/25
Провадження № 2/517/149/2025
30 червня 2025 року с-ще Захарівка
Захарівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Меєчка О.М.,
за участю секретаря судового засідання Хасанової С.Т.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в с-щі Захарівка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
21 квітня 2025 року до Фрунзівського районного суду Одеської області з Роздільнянського районного суду Одеської області для розгляду за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява обґрунтована тим, що 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.
26 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Альфа-Банк» з метою отримання банківських послуг. 26 січня 2021 року підписанням оферти на укладання угоди про надання кредиту № 500844186, відповідач запропонував банку укласти угоду про надання кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та банком. 26 січня 2021 року банк прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про надання кредиту № 500844186 від 26 січня 2021 року, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб.
У додатку 1 до угоди сторони узгодили графік платежів, розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та орієнтовної реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Також, сторонами підписано паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача.
АТ «Альфа-Банк» зобов`язання за кредитним договором виконані в повному обсязі, а саме надано відповідачу кредит у розмірі відповідно до умов договору.
Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, припинивши здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту та сплачувати проценти за користування ним.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість у розмірі 526709 грн 44 коп, яка складається з наступного: 368009 грн 61 коп, - заборгованість за кредитом; 158699 грн 83 коп - заборгованість по відсотках.
Відповідач ухиляється від виконання зобов`язання за кредитним договором в добровільному порядку, заборгованість не погашає, в зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 березня 2025 року цивільну справу за позовом АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за територіальною підсудністю до Фрунзівського районного суду Одеської області. Вказана ухвала набрала законної сили 11 квітня 2025 року (а.с. 53).
Ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 24 квітня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання на 29 травня 2025 року 08 год 00 хв (а.с. 59).
25 квітня 2025 року набрав чинності Закон № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, відповідно до якого Фрунзівський районний суд Одеської області, з 02 травня 2025 року, перейменовано на Захарівський районний суд Одеської області (а.с. 66).
Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 29 травня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 30 червня 2025 року 09 год 00 хв (а.с 71).
У судові засідання представник позивача не з`явилась, про дати, час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином (а.с. 63, 75). Водночас, звернулась до суду із заявою, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 79).
Відповідач у судові засідання не з`явився хоча належним чином, в порядку визначеному статтями 128-131 ЦПК України, повідомлений про дати, час і місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судових повісток за адресою реєстрації місця проживання: с. Карабанове Роздільнянського району Одеської області. Направлені йому судові повістки про виклик до суду за його місцем реєстрації, повернуті суду з позначкою про неможливість вручення судових повісток у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 67, 78). Відповідач про причини неявки суд не повідомив та не подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно довідки Карабанівського старостинського округу Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 14 від 23 квітня 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: с. Карабанове Роздільнянського району Одеської області (а.с. 58).
Згідно із пунктом 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Ураховуючи зазначене, а також те, що повістки про виклик у судові засідання судом направлялися належним чином за офіційним зареєстрованим місцем проживання відповідача, а конверти повернулися на адресу суду з довідкою поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судових повісток у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», суд дійшов висновку, що відповідач вважається належним чином повідомленим про дати, час і місце судового розгляду.
Крім цього, про дати, час і місце судового розгляд відповідач повідомлявся через наявний в нього електронний кабінет, що підтверджено довідками про доставку документу (а.с. 56, 64, 76).
Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, а тому за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом установлено, що 26 січня 2021 року підписанням оферти на укладання Угоди про надання кредиту № 500844186 ОСОБА_1 запропонував банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб (далі - Угода). Умови споживчого кредиту наступні: тип кредиту - кредит готівкою; сума кредиту 371558 грн 49 коп; процентна ставка 32,00 % річних, тип ставки фіксована; строк кредиту 72 місяці; дата повернення кредиту 27 січня 2027 року (а.с. 6).
Також, 26 січня 2021 року ОСОБА_1 власноручно підписав Анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» (зв.а.с. 7).
Отож, 26 січня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем ОСОБА_1 з дотриманням приписів чинного законодавства України укладено кредитний договір № 500844186 на умовах вказаних вище.
АТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання за умовами кредитного договору № 500844186 від 26 січня 2021 року виконав в повному обсязі, що підтверджено копією меморіального ордеру № 23848299 від 27 січня 2021 року, відповідно до якого банком перераховано ОСОБА_1 суму у розмірі 371558 грн 49 коп (а.с. 8).
У свою чергу ОСОБА_1 згідно із випискою по його особовим рахункам з 26 січня 2021 року по 21 червня 2024 року користувався кредитними коштами протягом тривалого періоду часу, частково виконував зобов`язання щодо їх повернення, однак належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, отримані та використані кошти в добровільному порядку банку не повернув (а.с. 9-25).
За таких обставин, у зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором № 500844186 від 26 січня 2021 року у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 526709 грн 44 коп.
12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк» (а.с. 39-41). Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.
З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача направлено письмову вимогу про усунення порушень № 2849789 від 12 лютого 2025 року з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором № 500844186 від 26 січня 2021 року у сумі 526709 грн 44 коп протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги, що підтверджується копією даної письмової вимоги та списком № 1 згрупованих відправлень (а.с. 27, 28-29).
Разом з тим, вказана вимога відповідачем проігнорована, жодних дій для погашення заборгованості ним не вчинено.
Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Судом установлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Сплата прострочених відсотків обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Станом на 21 червня 2024 року заборгованість відповідача за кредитним договором № 500844186 від 26 січня 2021 року становить у розмірі 526709 грн 44 коп, яка складається з наступного: 368009 грн 61 коп, - заборгованість за кредитом; 158699 грн 83 коп - заборгованість по відсотках.
Розрахунок загальної суми заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору № 500844186 від 26 січня 2021 року станом на 21 червня 2024 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 26).
Отож, з урахуванням викладеного позов підлягає задоволенню.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1059800 грн).
Згідно із ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Відповідно до меморіального ордеру № 784404 від 07 березня 2025 року убачається, що АТ «Сенс Банк», у відповідності до вказаних положень закону сплачено судовий збір за подання позовної заяви в електронній формі з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» у розмірі 6320 грн 51 коп (застосовано коефіцієнт 0,8 до суми 7900 грн 64 коп, що складає 1,5 відсотки ціни позову) (а.с. 45).
Отож, з урахуванням задоволення позову, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України та ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь позивача також потрібно стягнути судовий збір в розмірі 6320 грн 51 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У постанові від 14 листопада 2024 року у справі № 161/629/23 Верховний Суд зробив висновок про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження витрат правничої допомоги представником позивача до позовної заяви надано: копію договору про надання послуг № 1006 від 28 січня 2025 року, укладеного між АТ «Сенс Банк» та адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» в особі керуючого партнера Лойфера А.Е. та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 001351 виданого на ім`я Михайлової Ю.В. (а.с. 34-37, 42).
Відповідно до п. 1.1 договору замовник (АТ «Сенс Банк») замовляє, а виконавець (Адвокатське об`єднання «СмартЛекс») зобов`язується надати послуги, які полягають у здійснені від імені та в інтересах замовника юридичних та фактичних дій щодо стягнення заборгованості з боржників замовника, які виникли внаслідок невиконання такими боржниками кредитних договорів, договорів позики, інших угод, які не забезпечені заставою та спонуканню до їх погашення такої заборгованості, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги.
Згідно з п. 3.1. вказаного договору замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у такому розмірі: за підготовку і подання позовної заяви до суду 375 грн, за отримання рішення суду 225 грн, комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника 7,85 %.
Однак, даний договір не містить інформації про справу, у якій відповідачем є ОСОБА_1 .
Крім цього, підтвердження витрат на правову допомогу, вказаних в п. 3.1. договору представником позивача суду не надано жодних доказів (платіжна інструкція про сплату адвокатських послуг відсутня). Доказів приймання-передачі послуг суду також не надано. Так само, в порушення ч. 3 ст. 137 ЦПК України відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Крім того, варто наголосити на тому, що представник позивача не скористалась своїм процесуальним правом, визначеним ч. 8 ст. 141 ЦПК України, щодо подачі доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу та подачі про це до суду відповідної заяви.
На підставі викладеного та керуючись статтями 509, 514, 525, 526, 530, 610, 1054, 1055, 1077-1080, 1084 ЦК України, статтями 19, 27, 83, 175, 268, 274-275, 280-282 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 500844186 від 26 січня 2021 року в сумі 526709 (п`ятсот двадцять шість тисяч сімсот дев`ять) гривень 44 копійки, яка складається з наступного: 368009 (триста шістдесят вісім тисяч дев`ять) гривень 61 копійка заборгованість за кредитом; 158699 (сто п`ятдесят вісім тисяч шістсот дев`яносто дев`ять) гривень 83 копійки заборгованість по відсотках.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судовий збір в розмірі 6320 (шість тисяч триста двадцять) гривень 51 копійка.
В частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 30 червня 2025 року.
Відомості про сторони у справі:
Суддя