СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №705/179/25
Провадження № 2/306/524/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Жиганської Н.М.

за участю секретарів судового засідання Зикіної С.Р.

позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції)

представника позивача Гребенюк С.А. (в режимі відеоконференції)

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява в залі суду № 1 в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки і піклування Дмитрушківської сільської ради про позбавлення батьківських прав.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки і піклування Дмитрушківської сільської ради про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обгрунтування доводів позовної заяви вказує, що проживав у незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , від якого у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З перших днів народження сина, відповідач не проявляла до дитини материнських почуттів, не бажала годувати його, догляд за сином здійснював позивач. Вимоги мотивує тим, що 16.08.2024 року відповідач надала позивачу нотаріальну заяву, якою не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Потім зібрала свої речі та поїхала у невідомому напрямку. Вказує, що проживання дитини ОСОБА_4 з батьком (позивачем) підтверджено актом обстеження житлово-побутових умов від 23.10.2024 року, декларацією №0001-Т739-9010 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу ОСОБА_1 . Просить позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд своєю ухвалою від 01.04.2025 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail .

Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2025 року.

Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 22.04.2025 року суд задовольнив клопотання представника позивача-адвоката Гребенюк С.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 про виклик до допит свідків у судовому засіданні. 12.06.2025 року суд забезпечив допит свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

В судовому засіданні позивач та його представник-адвокат Гребенюк С.А. позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача підтримали. Позов просять задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяв (вх.№466).

Відповідач у судове засідання не з`явилася. Інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail . 21.05.2025 року подала до суду письмові пояснення (вх.№3619), згідно яких ОСОБА_3 заперечує щодо позбавлення її батьківських прав. Бажає спілкуватися та виховувати сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просить встановити графік зустрічей з дитиною для можливості виконання своїх батьківських (материнських) обов`язків.

Представник третьої особи ССД Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області Захаренко Н.А. подала до суду заяву (вх.№2583) по розгляд справи без участі представника ООП Дмитрушківської сільської ради. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, щодо задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 не заперечує.

Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні надали пояснення, що ОСОБА_3 (відповідач) не відчувала ніяких материнських почуттів до сина, не проявляла уваги до дитини, не допомагала у догляді за ним та у серпні 2024 року покинула його, після чого заблокувала всі номери зв`язку у соцмережах та жодного разу не приїжджала до дитини.

Заслухавши пояснення учасників справ, дослідивши письмові докази у матеріалалх справи, заслухавши пояснення свідків, суд доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ч.2 ст. 83 ЦПК України - позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ:

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 7, 155 Сімейного кодексу України - дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України - права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. 122, ст. 125 СК України.

Згідно копіії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 284 від 07.06.2024 року - в графі "мати" дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , записана ОСОБА_3 (відповідач), в графі "батько" записаний ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з реєстру Дмитрушківської територіальної громади №2024/007150775 від 19.06.2024 року - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України - право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має орган опіки та піклування.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України).

При вирішенні спору про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд виходить з встановлених в судовому засіданні обставин, враховує ставлення матері до виконання своїх батьківських обов`язків, приймає до уваги, що відповідач з дитиною не проживає, вихованням не займається, матеріально не утримує дитину, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує їй належного догляду, ухиляється від виконання батьківських обов`язків як мати.

Судом досліджено надані позивачем докази: декларація про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу КНП "Уманський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Уманської міської ради ОСОБА_1 знаходяться на обліку в КНП; копія довідки виданої лікарем-педіатром КНП "Уманський міський центр первинної медико санітарної допомоги " Уманської міської ради - дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться під спостереження у лікаря-педіатра КНП "УМЦПМСД" Самогородської Л.Д. з віку 1 місяця. З серпня місяця 2024 року на планові огляди з дитиною приїздить батько дитини ОСОБА_1 . Від серпня 2024 року мати дитини ОСОБА_3 з дитиною в дитячій поліклініці не була; копія акту обстеження житлово-побутових умов від 23.10.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 та має на утриманні свого малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Забезпечує дитині належні умови утримання, проживання, розвитку та виховання, піклується про стан його здоров`я та належне харчування. Мати дитини ОСОБА_3 дійсно не проживає за вказаною адресою з серпня 2024 року.

Відповідно до копії заяви 16.08.2024 року, нотаріально посвідченої приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Марченко Н.М. - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не заперечує про позбавлення її батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В судові засідання з`являтись не буде, просить суд прийняти рішення без її участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України - при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою; ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України - орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд дослідив висновок, наданий ООП виконавчого комітету Дмитрушківської сільської ради за № 426 від 20.12.2024 року, згідно з яким вирішено вважати доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При вирішенні спору про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд виходить з встановлених в судовому засіданні обставин, враховує ставлення матері до виконання своїх батьківських обов`язків, що відповідач з дитиною не проживає, до сина не навідується, вихованням не займається, матеріально не утримує дитину, не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує дитині належного догляду, ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені в ч.1 ст. 164 СК України.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України - мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона не забрала дитину з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п. 2 ч.1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України) (згідно роз`яснення Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.05.2020 року, справа № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20); Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 02.10.2019 року, справа № 461/7387/16-ц (провадження № 61-29266св18).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Суд враховує норми Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суди повинні виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

З огляду на вищезазначене, враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставинами цієї справи доведено, суд встановив, що як позивачем надано належні та допустимі докази ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов`язків, які б могли бути законною підставою для позбавлення її батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено обставини свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками по вихованню дитини, та і сама відповідачка у судовому засіданні 20.05.2025 року підтвердила, що дитину з серпня 2024 року не бачила і з батьком дитини не спілкується. До дитини не навідувалася, всі контакти по лінії позивача заблокувала. Про дитину їй іноді розповідала знайома, яка проживає по сусідству з позивачем.

За таких обставин, суд вважає, що заява відповідача про те, що вона бажає займатися вихованням сина носить лише декларативний характер та не підтверджується будь-якими діями.

Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до ч.2 ст. 166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дітей. Обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 141 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Також суд враховує, що позбавлення батьківських прав не позбавляє права відповідача у поновленні батьківських прав та не встановлює неможливість її участі в утриманні дитини та в майбутньому. у вихованні дитини.

В частині розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України - у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем ОСОБА_1 , які складаються з судового збору в розмірі 1211,20 грн. (квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0..1 від 24.12.2024 року).

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України - за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав (пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 20000 грн.

08.04.2025 року представником позивача Гребенюк С.А. подано клопотання/заяву (вх.№2496) про надання можливості участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використання технічних засобів, надано ордер на надання правничої допомоги серії СА №1118379 від 08.04.2025 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧК №000530.

Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України - для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; ч.4 ст. 137 ЦПК України - розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи).

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції (справа «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) - заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір).

Як вбачається з ордеру на надання правничої допомоги серії СА №1118379, договір такий був укладений між позивачем та Гребенюк С.А. 08 квітня 2025 року, позовну заяву до суду позивачем подано 24 грудня 2024 року. Ні позивачем ОСОБА_1 , ні представником позивача Гребенюк С.А. не подано до матеріалів справи детального опису виконаних робіт (наданих послуг).

За таких обставин, суд вважає розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн. не підтвердженими та недоведеними.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, аналізуючи надані позивачем докази на обґрунтування позовних вимог, враховуючи обставини справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги потреби дитини, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити.

Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Керуючись ст. 13, 81, 89, 95, 141, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, ст.19, 150, 164- 166, 181-183, 191, 192 Сімейного кодексу України, на підставі Закону України "Про охорону дитинства", суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки і піклування Дмитрушівської сільської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканку АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після набрання ним законної сили, направити до Уманського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 - сплачені судові витрати у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

У задоволенні вимоги про стягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн. - відмовити.

Рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Ім`я позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканець АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3

Представник-адвокат Гребенюк Сергій Анатолійович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , ордер на надання правничої допомоги серії СА №1118379 від 08 квітня 2025 року, адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4

Ім`я відповідача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканка АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2

Найменування третьої особи: орган опіки і піклування Дмитрушівської сільської ради, адреса: с.Дмитрушки, вул.Петропавлівська, буд.19, Уманського району, Черкаської області, , електронна адреса:.

ГОЛОВУЮЧИЙ-СУДДЯ Н.М.ЖИГАНСЬКА