ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року

м. Київ

справа № 759/15705/21

провадження № 61-4948ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І.,

суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач),Пархоменка П. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач ? ОСОБА_2 ,

третя особа - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргуОСОБА_3 , поданою адвокатом Єрмаком Олегом Віталійовичем, на постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2024 року у складі колегії суддів: Фінагеєва В. О., Кашперської Т. Ц., Яворського М. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 08 вересня 2010 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_4 . Останнім часом сімейне життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення між ним та відповідачем шлюбних відносин. З 15 лютого 2021 року спільне господарство разом не ведуть. Збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам подружжя.

ОСОБА_1 просив суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований 08 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 1240.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2022 року позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 08 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 1240. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, позивач не бажає примирення з відповідачем та збереження шлюбу. Наявність у сторін малолітньої дитини не є безумовною підставою для необхідності збереження шлюбу попри волю одного з подружжя. До того ж відсутність взаєморозуміння між батьками є наслідком негативного впливу на стан дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Доводи відповідача щодо її допомоги чоловіку та хвилювання за нього, поки він перебуває у складі ЗСУ, суд враховує, однак віднести їх до таких, що впливають на їх шлюбні стосунки як чоловіка та жінки не вбачає за можливе.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Протокольною ухвалою Київського апеляційного суду від 06 березня 2024 року залучено до участі у справі третю особу без самостійних вимог ОСОБА_3 .

Постановою Київського апеляційного суду від 06 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року скасовано та закрито провадження у справі у зв`язку зі смертю позивача.

Постанова апеляційного суду мотивовано тим, що апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав до розірвання шлюбу. Доводи апеляційної скарги в частині не надання сторонам строку на примирення, апеляційний суд, з огляду на час розгляду справи та категоричну позицію позивача, відхиляє, оскільки за обставинами зазначеної справи підстав до визначення подружжю строку на примирення не було і суд першої інстанції надав правильну оцінку цим обставинам. Посилання апеляційної скарги на необхідність зупинення провадження з огляду на перебування позивача в лавах ЗСУ, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки позивач з таким клопотанням до суду не звертався. Інших доводів незаконності чи не обґрунтованості рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

В той же час на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, про що суду третя особа ? ОСОБА_3 (мати позивача) надала свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 21 липня 2023 року. Тому апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених пунктом 7 частини першої статті 255 ЦПК України, частини першої статті 377 ЦПК України, для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі у зв`язку зі смертю позивача.

Аргументи учасників справи

У квітні 2024 року ОСОБА_3 подала касаційну скаргу, у якій просила оскаржену постанову апеляційного суду скасувати; визнати дії ОСОБА_2 щодо подання апеляційної скарги зловживанням процесуальним правом, визнати апеляційну скаргу неподаною та повернути скаржнику; рішення суду першої інстанції залишити без змін; стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 подала після того, як дізналася про загибель ОСОБА_1 , на підтвердження чого апеляційному суду було надано докази. Так, 16 липня 2023 року вона повідомила відповідача про смерть позивача, а 09 серпня 2023 року, вже після його поховання, відповідач звертається до суду з апеляційною скаргою. Суд апеляційної інстанції, обмежившись констатуванням наявності права відповідача на поновлення строку на апеляційне оскарження, своєю ухвалою поновив ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження. Вона подала клопотання про визнання дій ОСОБА_2 зловживанням процесуальним правом, проте вказане клопотання колегія суддів не розглянула. Таким чином, при розгляді справи судом апеляційної інстанції було порушено норми процесуального права в частині безпідставного скасування правильно ухваленого по суті рішення суду першої інстанції, безпідставного поновлення строку на апеляційне оскарження, неповно з`ясовані обставин, які мають значення для правильного вирішення справи по суті ? щодо перевірки поведінки відповідача на предмет зловживання процесуальним правом, бездіяльності щодо незастосування заходів реагування на очевидне зловживання правом.

Встановивши, що відповідач подала апеляційну скаргу з метою зміни кола спадкоємців та поновлення себе як дружини на момент смерті скаржника, через зміну дати набрання рішення суду першої інстанції законної сили, апеляційний суд повинен був ухвалити постанову про визнання зловживанням подання апеляційної скарги та повернути її відповідачу, рішенням суду першої інстанції, яке набрало законної сили, слід було залишити без зміни.

Крім цього, неправильно застосовано положення статті 114 СК України, оскільки на момент відкриття провадження у справі поновлення шлюбу було неможливо внаслідок смерті позивача, а неправильність ухваленого рішенням суду першої інстанції не знайшла свого підтвердження. Рішення суду першої інстанції була остаточно виконане в момент смерті позивача, оскільки зникла саме матеріально-правова можливість відновлення шлюбу.

Право апеляційного оскарження не є безумовним, таке право обмежується засадничими принципами цивільного процесуального закону, зокрема такими, як справедливість, добросовісність та розумність, обов`язковість виконання судового рішення. Поза розумним сумнівом скаржник мала можливості оскаржити рішення за життя позивача, проте їй це не було цікаво. Смерть позивача при виконанні обов`язку з захисту Вітчизни від агресії рф змінила зацікавленість скаржника у вирішенні цього спору. Дії скаржника не можуть захищатися правом на апеляційне оскарження, оскільки самі по собі вони суперечать принципу правової визначеності. Відповідно, суд апеляційної інстанції, дізнавшись про те, що апеляційну скаргу подано після смерті позивача, повинен був ретельно перевірити дії відповідача на предмет зловживання процесуальними правами, та вжити відповідні заходи протидії.

У травні 2025 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову апеляційного суду - без змін.

Відзив мотивовано тим, що підставою звернення до суду з апеляційною скаргою стали саме допущені порушення судом першої інстанції. Так, суд першої інстанції безпідставно ухвалою від 10 серпня 2022 року відмовив їй у зупиненні провадження у справі на підставі пункту 2 частини другої статті 251 ЦПК України, тоді як суд встановив факт проходження позивачем військової служби у складі ЗСУ. Крім того, суд не надав сторонам строку для примирення, яке було б направлено на збереження сім`ї та повноцінного виховання їх малолітньої дитини.

Подання апеляційної скарги є правом сторони, а не зловживанням, оскільки в інший спосіб свої права вона захистити не може. При цьому незазначення в апеляційній скарзі факту загибелі позивача не позбавляє подати таку скаргу та вказати про наведену обставину у ході розгляду справи.

Апеляційну скаргу вона подала в межах строку та в порядку, передбаченому нормами ЦПК України. Повний текст оскарженого судового рішення суду першої інстанції було складено 15 серпня 2022 року, проте копію цього рішення їй поштою не було надіслано. 07 серпня 2023 року вона особисто отримала повний текст оскарженого судового рішення, про що зроблено відмітку у справі. Таким чином, апеляційна скарга подана в межах 30 днів з дня отримання повного тексту судового рішення та вона мала право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позовні вимоги стосуються розірвання шлюбу і такі спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Рішення про розірвання шлюбу не може вплинути на права та інтереси ОСОБА_3 , яка є матір`ю позивача.

Рух справи, межі та підстави касаційного перегляду

Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження в цій справі. Заяву ОСОБА_3 про зупинення дії судового рішення задоволено. Зупинено дію постанови Київського апеляційного суду від 06 березня 2024 року до закінчення її касаційного перегляду.

В ухвалі зазначено, щонаведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2025 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб може бути припинено внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

У пункті 7 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу (частина перша статті 377 ЦПК України).

Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті (частина третя статті 377 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37 цс 20) вказано, що «у випадку, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, суд відмовляє у відкритті провадження у справі (пункт 6 частини першої статті 186 ЦПК України), а у разі, коли провадження у справі вже відкрито, - закриває таке провадження (пункт 7 частини першої статті 255 ЦПК України). Проте, якщо суд першої інстанції ухвалив законне й обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи-сторони у спорі чи припинення юридичної особи-сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для його скасування в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі (частина третя статті 377 ЦПК України). Аналогічно не можна скасувати у касаційному порядку повністю чи частково із закриттям провадження у справі законне й обґрунтоване рішення суду першої або апеляційної інстанції (частина третя статті 414 ЦПК України)».

У справі, що переглядається:

суди встановили, що з 08 вересня 2010 року сторони перебували у шлюбі, від якого мають малолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

суд першої інстанції виходив із того, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, позивач не бажає примирення з відповідачем та збереження шлюбу. Наявність у сторін малолітньої дитини не є безумовною підставою для необхідності збереження шлюбу попри волю одного з подружжя;

апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто після ухвалення рішення судом першої інстанції та до подання ОСОБА_2 апеляційної скарги;

апеляційний суд перевірив законність рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і зробив висновок про відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених у апеляційній скарзі. Водночас апеляційний суд вважав, що наявні підстави, передбачені пунктом 7 частини першої статті 255 ЦПК України та частини першої статті 377 ЦПК України, для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі у зв`язку зі смертю позивача;

апеляційний суд не звернув увагу на те, що якщо суд першої інстанції ухвалив законне й обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи-сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення, не може бути підставою для його скасування в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі (частина третя статті 377 ЦПК України).

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 411 ЦПК України).

За таких обставин постанова апеляційного суду підлягає скасуванню, а справу слід передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_3 про те, що апеляційний суд безпідставно поновив ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження, а наведені нею причини пропуску такого строку не є поважними, колегія суддів відхиляє, оскільки вирішуючи питання про поновлення такого строку суд апеляційної інстанції мотивував свій висновок про наявність поважних причин на його поновлення. Зокрема встановив, що копія повного рішення суду не була вручена відповідачу у день його складення, а отримана останньою 07 серпня 2023 року особисто в суді першої інстанції. Апеляційна скарга подана 09 серпня 2023 року, тобто у межах тридцяти днів з моменту вручення оскаржуваного рішення. Апеляційний суд врахував, що положення статті 354 ЦПК України встановлює для суду безумовну підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження у випадку, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення учаснику справи повного рішення суду.

Інші доводи касаційної скарги суд касаційної інстанції не аналізує, оскільки встановлено підстави для скасування оскарженої постави апеляційного суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, дають підстави для висновку, що постановаапеляційного суду ухвалена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, постанову апеляційного суду скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Порядок розподілу судових витратвирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У частинах першій, тринадцятій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Тому розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат (див. висновок у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18)).

Керуючись статтями 400, 402, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2024 року скасувати.

Справу № 759/15705/21 передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту ухвалення постанови суду касаційної інстанції постанова Київського апеляційного суду від 06 березня 2024 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Д. А. Гудима

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

П. І. Пархоменко