справа № 704/415/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Тальнівський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Дьяченка Д.О.
при секретарі Джуській Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тальнівської міської ради про визнання права на земельну частку (пай),
Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай). На підставу своїх вимог посилається на те, що вона з 1991 року працювала в колгоспі ім. Чкалова м. Тальне. На момент розпаювання колгоспу, рахувалась його членом та була включена до списку членів громадян колективного сільськогосподарського підприємства, що підтверджується Державним актом на право колективної власності на землю серії ЧР 14-15 від 07.03.1996 року, виданого колгоспом ім. Чкалова м. Тальне На підставі розпорядження Тальнівської районної державної адміністрації від 28.10.1996 року №353, на її ім?я 11.02.1997 року, був виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ЧР № 0164942, розміром 2,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, який зареєстрований 13.02.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № ?1138. У зв?язку з втратою сертифікату, вона не має змоги здійснити виділ земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та оформити право власності на земельну ділянку. Оголошення про втрату нею оригіналу сертифікату опубліковано в районній газеті «Колос» 21.10.2021 р. На її звернення до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 22.09.2023 про видачу завіреної копії сертифікату, 09.10.2023 року, отримала відповідь про те, що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на її ім?я зареєстровано сертифікат, однак в зв?язку з відсутністю примірника сертифікату у відділі видати його завірену копію неможливо. На її звернення від 23.02.2023 до Звенигородської районної державної адміністрації, яка є правонаступником Тальнівської районної державної адміністрації, про видачу вищевказаного втраченого сертифікату відповіді не отримала. На звернення до Тальнівської міської ради про надання дозволу на розробку документації із землеустрою та виділ земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) від 03.02.2024 з копією втраченого сертифіката, рішенням сесії міської ради від 29.02.2024 позивач отримала відмову, так як для надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Тальнівської міської територіальної громади, необхідно надати оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай). Однак, вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) позивач не може надати у зв?язку з його втратою й отримати дублікат сертифікату вона також не має можливості, а тому вона змушена звертатись до суду з даним позовом.
До початку судового засідання представник позивача подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю та не заперечила проти винесення заочного рішення.
В судове засідання представник відповідача повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до яких суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з`явились, у зв`язку з чим в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з таких доказів:
Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).
Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.
Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.
Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.
Судом встановлено, що відповідно до записів в трудовій книжці ОСОБА_2 16.08.1991 була прийнята в члени колгоспу ім. Чкалова м. Тальне та працювала в колгоспі до 08.08.1996.
Відповідно до Державного акта на право колективної власності на землю серія ЧР 14-15 колгосп ім. Чкалова м. Тальне отримав у колективну власність землю для ведення сільськогосподарського виробництва в розмірі 3090,8 га.
Відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧР №0164942 виданого 11.02.1997 головою Тальнівської районної державної адміністрації В. Багрійчук на підставі рішення Тальнівської районної державної адміністрації від 28.10.1996 р №353, ОСОБА_3 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного с/г підприємства ім. Чкалова розміром 2,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).
В районній газеті «Колос» від 21.10.2021 р. за №629 опубліковано оголошення про те, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧР №0164942 виданий на ім`я ОСОБА_3 вважати недійсним, що підтверджується ксерокопією сторінки вказаної газети.
Згідно з відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про розгляд заяви ОСОБА_4 , примірник сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР №0164942 виданий на ім`я ОСОБА_3 відсутній.
Згідно з відповіддю Звенигородської районної військової адміністрації Черкаської області про розгляд заяви ОСОБА_4 , примірник сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР №0164942 виданий на ім`я ОСОБА_3 не може бути виданий, оскільки законодавством не передбачений порядок видачі дублікату втрачених документів, видавниками яких є органи виконавчої влади.
Згідно з п. 17 Перехідних положень ЗК України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай) також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Виходячи з норм Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» та Закону України «Про оренду землі», громадяни - власники сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок мають право укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього Закону.
Після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін.
Оформлення державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв) здійснюється землевпорядною організацією, яка виконала землевпорядні роботи щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).
Власнику однієї чи більше земельної частки (паю) в межах земель, що перебувають у користуванні одного сільськогосподарського підприємства, видається один державний акт на право власності на земельну ділянку.
Власникам земельних часток (паїв), яким земельні ділянки виділені в натурі (на місцевості) єдиним масивом, видається державний акт на право власності на земельну ділянку, який посвідчує їх право спільної часткової власності чи спільної сумісної власності.
Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави стверджувати, що право громадянина на земельну частку (пай) посвідчується відповідним сертифікатом до виділення часток (паїв) в натурі (на місцевості), а після цього - власнику земельної частки (паю) видається державний акт на право власності на земельну ділянку.
Судом встановлено, що в даному випадку позивачу державний акт на право власності на земельну частку (пай) не видавався, а тому документом, що посвідчує її право на земельну частку (пай) є відповідний сертифікат, оригінал якого втрачено.
Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Таким чином, встановлено, що правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) у позивача відсутній, так як оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) не зберігся, державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я позивача не виготовлявся і одержати дублікат сертифіката позивач також не має можливості.
В зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за можливе визнати за позивачем право на земельну частку (пай), площею, 2,55 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована за межами населеного пункту м. Тальне, Звенигородський район, Черкаська область
(Тальнівська міська територіальна громада).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і тому позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 392 ЦК України, Указом Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212, 214-215, 224-228, 294, 296 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Тальнівської міської ради про визнання права на земельну частку (пай) задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), право на земельну частку (пай), розміром 2,55 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована за межами населеного пункту м. Тальне, Звенигородський район, Черкаська область (Тальнівська міська територіальна громада), на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0164942, виданого 11.02.1997 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1138.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Д. О. Дьяченко