Справа № 489/5128/25
Провадження №2-н/489/1420/25
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

02 липня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Микульшиної Г.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення суми боргу за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

встановив:

В червні 2025 року ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення суми боргу за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в розмірі 4 516,56 грн., а також судового збору. Із тексту заяви про видачу судового наказу вбачається, що боржники зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді № 1536500 від 01.07.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 з 23.12.2017 зареєстрований за іншою адресою, ніж зазначено в заяві про видачу судового наказу.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав від 01.07.2025 право власності на кв. АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_2 в повному обсязі.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі викладеного та враховуючи, що доказів на підтвердження користування ОСОБА_1 вказаною квартирою, до якої надавались послуги електропостачання, не надано, а також стягувачем заявлено вимоги про стягнення з боржника заборгованості за надані послуги за вказаною адресою, не зважаючи на те, що він не є власником квартири, - із заяви не вбачається безспірне виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України

Разом із тим, суд роз`яснює, що відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтею 165 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію - в частині вимог до ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 02.07.2025.

Суддя Г.А.Микульшина