УХВАЛА

03 липня 2025 року

м. Київ

справа № 756/816/24

провадження № 61-8348ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , до ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Приватний нотаріус Шепетівського районного нотаріального округу Огородник Людмила Юліївна, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Приватний нотаріус Шепетівського районного нотаріального округу Огородник Л. Ю., в якому просила встановити факт того, що вона спільно проживала однією сім`єю з ОСОБА_8 з 20 травня 2015 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2025 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 20 травня 2025 року, позов ОСОБА_2 задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_2 спільно проживала однією сім`єю з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 20 травня 2015 року по день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27 червня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 травня 2025 року (повний текст складено 28 травня 2025 року)

у справі № 756/816/24.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду з огляду на таке.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розміру.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час подачі позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час подання позову) за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З урахуванням зазначеного вище, заявнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн (3 028, 00 грн х 0,4х 200 %).

Безпосередньо у касаційній скарзі викладено клопотання про звільнення від сплати судового.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З цих же підстав суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

Однак доказів на підтвердження обставин передбачених частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», зокрема відомостей щодо розміру свого доходу за попередній (2024) календарний рік, заявником не надано.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі подання клопотань про відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору заявник повинен одночасно надати докази на підтвердження обставин, які свідчать про наявність передбачених законом підстав для таких дій.

Європейський суд з прав людини вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

За наведених обставин Верховний Суд не вбачає підстав для звільнення заявника від сплати судового збору, тому відмовляє у задоволенні клопотання.

Таким чином, для встановлення розміру доходів за попередній календарний рік заявник має можливість надати відомості (довідку) із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми нарахованих та/або отриманих доходів ОСОБА_1 за 2024 рік, яку можливо отримати, зокрема і онлайн через веб-портал «Дія» https://diia.gov.ua/services/dovidka-pro-dohodi.

Питання про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру або відстрочення сплати буде вирішено судом після надання документів про розмір доходу заявників за попередній (2024) рік.

Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином недоліки касаційної скарги необхідно усунути шляхом надання суду документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому судом розмірі або документів, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, зокрема документів про розмір доходу заявників за повний попередній (2024) рік.

Крім того, статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно зі статтею 391 ЦПК України касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Указана касаційна скарга подана з порушенням вимог статті 391 ЦПК України до Верховного Суду України, який з 15 грудня 2017 року припинив свою діяльність на підставі пункту 7 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, заявнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги шляхом подання уточненої касаційної скарги до Верховного Суду.

У разі подання уточненої касаційної скарги засобами поштового зв`язку копії уточненої скарги мають бути надані відповідно до кількості учасників справи.

У разі подання уточненої касаційної скарги в електронній формі, до неї мають бути додані докази надсилання копії касаційної скарги листом з описом вкладення іншим учасникам справи, які не мають зареєстрованого кабінету в системі Електронний Суд.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 травня 2025 року у справі № 756/816/24 залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення ОСОБА_1 копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян