Справа №333/3691/25
Провадження №6/333/175/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Бабак З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м.Запоріжжя звернувся із заявою ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить суд, розстрочити виконання рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16.06.2025 по справі №333/3691/25, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» () заборгованість за кредитними договорами №101 від 14.08.2018 та №01 від 29.12.2017 р. в загальній сумі 38565 (тридцять вісім тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп., та витрат за сплату судового збору у розмірі 2156,42 грн. В обґрунтування своїх вимог заявник покликається на те, що в нього не має можливості сплатити усю суму відразу.

Заявник в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Представник АТ «ПУМБ» в судове засідання не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд вважає можливим розглядати заяву у відсутності учасників справи. Їх неявка у відповідності до ст.435 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надану заяву та додані до неї документи, матеріали цивільної справи №333/3691/25, дійшов до наступних висновків

Судом встановлено, що рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16.06.2025 по справі №333/3691/25, позовні вимоги АТ «ПУМБ» задоволені частково. Суд вирішив, стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» () заборгованість за кредитними договорами №101 від 14.08.2018 та №01 від 29.12.2017 р. в загальній сумі 38565 (тридцять вісім тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп., та витрат за сплату судового збору у розмірі 2156,42 грн. Рішення суду не набуло законної сили.

Відповідно до довідки про доходи №157/3 наданої керівником АТ «Мотор Січ» за період роботи ОСОБА_1 з 01.12.2024 року по 01.05.2025 року, заробітна плата становить 134 829,80 грн.

Згідно з ч.2ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення закріплені в статті 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно ч.ч.1, 3, 4 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

В той же час, згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконується частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є право перетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі №916/190/18.

24.02.2022 згідно зУказом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»(зі змінами) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першоїстатті 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан, який у подальшому продовжено і діє на момент постановлення даної ухвали суду.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи до уваги те, що відповідач ОСОБА_1 має намір добровільно виконати рішення суду, в судовому засіданні не здобуто, відсутність доходів, із врахуванням що сплата суми боргу в загальному розмірі 40 722,02 грн (сума боргу 38 565,60 + судовий збір 2156,42) одноразовим платежем створить для нього надмірний тягар. Також, суд враховує те, що розстрочення виконання рішення суду не буде створювати занадто привілейовані умови для ОСОБА_1 , оскільки такі дії заявника спрямовані саме на забезпечення виконання рішення суду і на відновлення порушених прав позивача.

Суд доходить висновку, що виконання вказаного рішення суду слід розстрочити на 12 місяців із сплатою щомісячного платежу рівними частинами по 3 393,50 грн (сума боргу 38 565,60 + судовий збір 2156,42) : 12 місяців), а тому заяву слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.258 - 261, 353, 354, 435 ЦПК України, ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Розстрочити відповідачу ОСОБА_1 виконання рішення рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16.06.2025 року по справі №333/3691/25 за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 38 565,60 грн та судового збору у розмірі 2156,42 грн терміном на 12 місяців, шляхом сплати щомісячного платежу рівними частинами по 3 393,50 (три тисячі триста дев`яносто три) гривні 50 копійок, що місячно з моменту набрання рішення суду законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання, апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення даної ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Л.О. Варнавська