Справа № 146/1442/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2025 р. селище Томашпіль Вінницької області

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Пилипчук О.В., розглянувши клопотання представника позивача, адвоката Чудака В`ячеслава Дмитровича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Вапнярська селищна рада Тульчинського району Вінницької області про усунення перешкод у користуванні власністю та зобов`язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю та зобов`язання до вчинення дій.

01 липня 2025 року до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник позивача просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на є ? частини житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 згідно договору дарування від 08 серпня 2024 року та заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим третім особам до вирішення спору по суті проведення будь-яких будівельних чи ремонтних робіт на ? частині житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 згідно договору дарування від 08 серпня 2024 року, крім знесення.

Заява мотивована тим, що 30 червня 2025 року, ОСОБА_3 , попередній власник спірної частини будинку та мати відповідачки по справі на даний час, привела двох осіб, які не є професійними будівельниками, для ремонту покрівлі спірної частини будинку.

Не замінюючи прогнивших елементів даху, вони розпочали проводити ремонт даху та покрівлі, що може призвести до пошкодження покрівлі на частині будинку відповідача та травмування самих працівників.

Є підстави вважати, що частина даного будинку, що є спільною частковою власністю позивача та відповідача, без згоди позивача може бути відчужено на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

02 липня 2025 року представником відповідача, адвокатом Войтюк І.А. подано заперечення на вказану заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі №146/1442/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Вапнярська селищна рада про усунення перешкод у користуванні власністю та зобов`язання до вчинення дій.

Заперечення мотивовано тим, що твердження, що відповідач без згоди позивача може відчужити частину будинку третім особам є лише припущенням, адже у матеріалах справи відсутні докази, що відповідач вчиняє дії щодо відчуження майна, або ж іншим чином створює загрозу невиконання майбутнього рішення суду.

Позивач не довів, що відповідач ОСОБА_2 збирається вчинити дії, які можуть унеможливити виконання майбутнього рішення. Разом з тим, відсутні докази, що ремонт може пошкодити спірний об`єкт. Відповідно, арешт та заборона на проведення будь-яких будівельних чи ремонтних робіт на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 не мають на меті зберегти предмет спору навпаки, створюють дисбаланс між сторонами, позбавляючи відповідача ОСОБА_2 можливості підтримувати технічний стан будівлі

Вимагаючи арешту 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 відповідача та заборони проведення будь яких будівельних чи ремонтних робіт, позивач просить суд завчасно реалізувати ті ж обмеження, що містяться в основних позовних вимогах.

Це тотожно задоволенню позову, а не заходу забезпечення, і прямо заборонено ч. 10 ст. 150 ЦПК України.

Такі дії порушують принцип рівності сторін, суперечать меті забезпечення позову (збереження об`єкта спору), а не вирішення справи до її розгляду

Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву про забезпечення позову, заперечення на вказану заяву, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог (Постанова Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Зі змісту процесуального законодавства України вбачається, що зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Частина 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом наведеного, жодне з положень Конвенції не може бути витлумачене як таке, що легітимізує набуття права власності одним суб`єктом за рахунок протиправного позбавлення майнового права іншого суб`єкта, із відмовою, до того ж, у можливості захисту порушеного права. Кожен, чиї права та свободи було порушено має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (Статті 13 і 14 Конвенції).

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Із змісту заяви про забезпечення позову видно посилання заявника на потенційну вірогідність утруднення чи неможливості виконання можливого рішення суду через відчуження відповідачем належної йому частки будинку, однак суд не може обмежитися формальною фразою про вірогідність утруднення чи неможливості виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки заява не містить достатніх доводів на підтвердження даного.

Також з матеріалів заяви про забезпечення позову видно, що представник позивача посилається на те, що здійснюваний відповідачем ремонт покрівлі будинку, може призвести до пошкодження покрівлі та частини будинку відповідача та травмувати самих працівників, окрім того представник позивача вказує, що особи, що здійснюють ремонт не є професійними будівельниками, однак вказані доводи жодним чином не доведені та не підтверджені жодними доказами.

Таким чином, розглянувши клопотання представника позивача про забезпечення позову встановлено, що заявником не наведено обґрунтування необхідності забезпечення позову.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги те, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, а також не надання заявником (позивачем за позовом) необхідних доказів, суд дійшов висновку про відсутність, станом на час розгляду вказаної заяви, правових підстав для забезпечення позову у даній справі.

Враховуючи те, що позивачем в клопотанні про забезпечення позову не обґрунтовано необхідність забезпечення позову, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача, адвоката Чудака В`ячеслава Дмитровича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Вапнярська селищна рада Тульчинського району Вінницької області про усунення перешкод у користуванні власністю та зобов`язання до вчинення дій відмовити.

Роз`яснити позивачу, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. В. Пилипчук