КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/5449/2025
справа №752/5048/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Мазур Ю.Ю.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В обґрунтування позову зазначає, що 27 вересня 2023 року о 08 год. 40 хв. ОСОБА_2 , керуючи фронтальним навантажувачем "Longgong CDM 833", номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по просп. Голосіївському, 120 у м. Києві, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем "Ауді", д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 . Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07 листопада 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статті 124 КУпАП.

Відповідно до даних дійсного на дату ДТП полісу ОСЦПВВНТЗ №213203645 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ТДВ СК "Альфа-Гарант".

За результатами розгляду заяви позивача останньому виплачено страхове відшкодування у розмірі 38 341,53 гривень.

З метою визначення дійсного розміру заподіяного збитку, позивач звернувся до СОД ТОВ "Клевер Експерт". За результатами звернення складено звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власникові колісного транспортного засобу "Audi A3"? д.н.з, НОМЕР_2 , №394/10-23 від 24 жовтня 2023 року.

Згідно звіту №394/10-23 від 24 жовтня 2023 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Audi A3", склала 42 104,56 гривень.

Франшиза за полісом ОСЦПВВНТЗ №213203645 складає 1 600,00 гривень.

Отже, належний розмір страхового відшкодування складає 40 504,56 гривень.

Так, згідно звіту №394/10-23 від 24 жовтня 2023 року, складеного на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Audi A3", д.н.з. НОМЕР_2 , склала 92 011,68 гривень.

Вказує, що із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №5238811, що складено за фактом ДТП, убачається, що ОСОБА_2 є водієм КП ШЕУ Голосіївського району м. Києва (відповідач).

Таким чином, із відповідача КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району" м. Києва на користь позивача підлягає стягненню різниця між розміром заподіяної шкоди і належним розміром страхового відшкодування та франшизи, а саме 92 011,68 гривень - 40 504,56 гривень = 51 507,12 гривень.

Зазначає, що пошкоджений транспортний засіб позивача був основним засобом пересування, тому його пошкодження завдало позивачу душевних страждань та негативно вплинуло на його моральний стан.

Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює у 10 000,00 гривень.

Зазначає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цій справі становить 10 000,00 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути з КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району" м. Києва на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 51 507,12 гривень.

Стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10 000,00 гривень.

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 12 422,40 гривень.

2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району" на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 51 507,12 гривень.

Стягнуто з КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Стягнуто з КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району" на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Стягнуто з КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 225,31 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольнивши частково позов, суд першої інстанції вказав, що відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 394/10-23 від 24 жовтня 2023 року, вартість матеріального збитку склала 42 104,56 грн, вартість відновлювального ремонту становила 92 011,68 грн.

Суд першої інстанції вказав, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у ТДВ СК "Альфа-Гарант", яка виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 38 341,53 грн, отже позивачу належить право вимоги до заподіювача шкоди.

Суд вказав, що будь-яка дорожньо-транспортна пригода безумовно тягне за собою заподіяння потерпілій особі моральної шкоди, яка полягає у порушенні її звичного способу життя, нормальних життєвих зв`язків, необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя, суд враховував принцип співмірності розміру стягнення та зробив висновок про стягнення моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з ухваленим рішенням, КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району" м. Києва подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району» м. Києва, як власника транспортного засобу, була застрахована в ТДВ «СТ «Альфа-Гарант».

Вказує, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але е зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Вказує, що обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

Уважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 до КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району" м. Києва є безпідставними та такими, що не відповідають приписам законодавства.

Щодо стягнення моральної шкоди вказує, що така є недоведеною, позивачем не надано інформацію про те, з яких міркувань виходив позивач, визнаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу скаржник цитує положення статтей 81, 137 ЦПК України та вказує, що позовні вимоги про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не ґрунтуються на нормах законодавства, тому є безпідставними, необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.

Згідно даних зворотнього повідомлення про вручення поштового відправлення №221 убачається, що ОСОБА_1 отримав копію апеляційної скарги та копію ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не подав.

5. Позиція учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

6. Позиція суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

7. Фактичні обставини справи, установлені судом.

З матеріалів справи установлено, що 27 вересня 2023 року о 08 год. 40 хв. ОСОБА_2 , керуючи фронтальним навантажувачем "Longgong CDM 833", номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по просп. Голосіївському, 120, у м. Києві не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем "Ауді", д.н.з. НОМЕР_2 ., що належить ОСОБА_1 . Із змісту протоколу ААД №523881 убачається, що місцем роботи ОСОБА_2 є КП ШЕУ Голосіївського району м. Києва, посада - водій (а.с. 10-12).

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07 листопада 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с. 13).

Згідно даних полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі №213203645 убачається, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Longgong CDM 833, д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована у ТДВ СК "Альфа-Гарант" (а.с. 14).

06 листопада 2023 року на рахунок позивача перераховано 38 341,53 гривень, у призначенні платежу вказано сплата страхового відшкодування згідно страхового акту №TsV/23/5396 (а.с. 16).

Відповідно до даних висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу №394/10-23 від 24 жовтня 2023 року, складеного ТОВ "Клевер Експерт", убачається, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Audi A3, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 92 011,68 гривень. Вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ становить 42104,56 гривень (а.с. 17-39).

8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2, частини 3 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина 16 статті 9 Закону України "Про страхування").

За змістом частини 1 статті 28, статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон №1961-IV, в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону №1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України).

Системний аналіз статті 22 ЦК України, частини 2 статті 1192, статті 1194 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу (постанова Верховного Суду №757/54513/16 від 02 лютого 2022 року).

Аналіз положень Закону № 1961-IV та статті 1194 ЦК України дозволяє зробити висновок, що ліміт відповідальності ТДВ "СК "Альфа-Гарант" обмежується вартістю відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

У справі, що переглядається колегією суддів, установлено, що ТДВ "СК "Альфа-Гарант" на підставі положень статей 22, 29 Закону №1961-IV виплатило страхове відшкодування у розмірі 38 341,53 гривень, що підтверджується випискою із банківського рахунку позивача про зарахування коштів.

Разом з цим, згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №394/10-23 від 24 жовтня 2023 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 42 104,56 гривень. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_2 , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, становить: 92 011,68 гривень. Ринкова вартість автомобіля Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_2 , до моменту ДТП, становить 450 336,01 гривень.

Доводи скаржника в тій частині, що вимоги позивача не ґрунтуються на нормах закону відхиляються апеляційним судом, оскільки статтею 1194 ЦК України унормовано, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Відповідачем у справі не заперечується факт того, що ОСОБА_2 є працівником Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району» м. Києва, а також що дорожньо-транспортну пригоду вчинено під час виконання службових обов`язків, отже в силу положень частини 1 статті 1172 ЦК України, КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району» м. Києва є особою, з якої підлягає стягненню завдана шкода.

Висновки суду першої інстанції не суперечать висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц, на яку посилається скаржник у своїй апеляційній скарзі.

Доводів щодо не згоди із розміром оціненої шкоди та/або спростування такої апеляційна скарга КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району» м. Києва не містить.

Відхиляючи доводи скаржника в частині висновків суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення моральної шкоди, колегія суддів зазначає про таке.

Згідно статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Моральна шкода ? це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Безумовно, пошкодження транспортного засобу створює певні незручності та потребує виходу із своєї зони комфорту для відновлення свого порушеного права. Із матеріалів справи установлено, що позивач є власником транспортного засобу, пошкодженого внаслідок порушення працівником відповідача ПДР України, отже такі підстави є достатніми для відшкодування моральної шкоди.

Доводів щодо розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню із відповідача, апеляційна скарга не містить.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині судових витрат, суд зазначає про таке.

В обґрунтування апеляційної скарги в цій частині відповідач посилається на те, що позовні вимоги про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не ґрунтуються на нормах законодавства, тому є безпідставні, необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу матеріали справи містять: договір про надання правової допомоги №30/10/23-ЮП/IL від 24 жовтня 2023 року (а.с. 43), акт виконаних робіт №1 до договору №30/10/23-ЮП/IL від 22 лютого 2024 року на суму 10 000,00 гривень (а.с. 46).

Ураховуючи те, що апеляційна скарга не містить доводів щодо не співмірності витрат на професійну правничу позивача, заявлені позивачем вимоги підтверджуються належними доказами, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 377, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району» м. Києва залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова