КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

секретар Цалко Д.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус", подану від його імені та в його інтересах адвокатом Прохоренком Валерієм Петровичем, на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 24 квітня 2025 року про закриття провадження у справі за позовом Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

04.02.2025 АТ «КБ «ГЛОБУС»» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «ГЛОБУС»» від 27.11.2021 у загальному розмірі 68 854,88 грн. та судових витрат по справі.

25.02.2025 суд постановив ухвалу, якою прийняв позов до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

08.04.2025 до суду через ЕКЕС надійшла заява від представниці позивача Малої В.В., в якій вона просила закрити провадження в цій справі у зв`язку з відсутністю предмета спору та стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір та понесені витрати на правову допомогу (а.с.97-103).

22.04.2025 до суду від відповідачки ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона просила закрити провадження в цій справі у зв`язку з відсутністю предмета спору та відмовити позивачу у вимогах стосовно відшкодування з неї судових витрат (а.с.105-110).

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області віл 24.04.2025 заяву позивача задоволено частково, заяву відповідачки задоволено повністю. Закрито провадження у справі за позовом АТ "КБ "ГЛОБУС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України у зв'язку з відсутністю предмета спору. У задоволенні вимог АТ КБ "ГЛОБУС" про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат, а саме: судового збору у розмірі 3028,00 грн. та втрат на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. відмовлено (а.с. 113-116).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм процесуального права та матеріального права, а також неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує, що відповідачем було погашено заборгованість за кредитним договором у повному обсязі після пред'явлення позивачем позовудо суду, а тому, на його думку, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у порядку, встановленому ч. 3 ст. 142 ЦПК України.

За вказаних обставин, вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, дійшов помилкового висновку про те, що закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору (п. 2 ч. 2 ст. 255 ЦПК України) не є відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України підставою для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат (а.с. 123-125).

Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Відповідачка про причини своєї неявки у судове засідання суд не сповістила.

Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який спір.

Проте, поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

При цьому, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Разом з тим, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі №456/647/18.

Разом з тим, у відповідності до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Частина 3 статті 142 ЦПК України визначає, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх позовних вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Правовий аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Так, як вбачається з матеріалів справи, після відкриття провадження у справі позивач просив закрити провадження у справі саме у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки відповідачка повністю сплатила борг.

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції, фактичний зміст такої заяви свідчить про відмову позивача від позову унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, разом з тим правовою підставою закриття провадження у справі позивач вказав відсутність предмета спору.

У свою чергу, серед основних принципів цивільного судочинства є диспозитивність, зокрема стаття 13 ЦПК України зобов`язує суд розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог (відповідно суд апеляційної інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, та перевіряти законність судових рішень лише в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції), а учаснику справи надає право розпоряджатися своїми правами, у тому числі вчиняти чи не вчиняти ті чи інші процесуальні дії, на власний розсуд.

За вказаних обставин, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору (п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України) не є відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України підставою для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат, а саме: судового збору та витрат на правову допомогу.

Доводи апеляційної скарги про зворотнє колегією суддів оцінюються критично, адже останні зводяться виключно до незгоди з висновками суду першої інстанції та помилкового власного тлумачення апелянтом норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус", подану від його імені та в його інтересах адвокатом Прохоренком Валерієм Петровичем, - залишити без задоволення.

Ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 24 квітня 2025 року про закриття провадження у справі за позовом Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 02 липня 2025 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова