ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 липня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 739/280/25

Головуючий у першій інстанції Чепурко В. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1024/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шарапової О.Л.,

суддів Євстафієва О.К., Скрипки А.А.,

з участю секретаря: Шапко В.М.

Сторони:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»,

відповідач: ОСОБА_1 .

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 .

Оскаржується рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2025 року, суддя Чепурко В.В., м.Новгород-Сіверський Чернігівська область.

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №104172006 від 19.12.2022 в розмірі 32 200,00 грн та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 грудня 2022 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Мілоан» Кредитний договір № 104172006 в електронній формі, відповідно до якого отримала грошові кошти в сумі 8 000,00 грн, зобов`язавшись повернути кредит, сплатити проценти, комісію. Договір після його укладення був розміщений в особистому кабінеті відповідачки, при цьому останній були перераховані кошти згідно пункту 2.1 договору на її платіжну картку. У подальшому 28 квітня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за вказаним вище кредитним договором. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у результаті чого виникла прострочена заборгованість.

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2025 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №104172006 від 19 грудня 2022 року у розмірі 32 200 гривень 00 копійок та судові витрати у розмірі 2 422 гривні 40 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги в розмірі фактично визнаних вимог.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є частково незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що позивачем надано суду змінений договір в порівнянні з тим, що фактично укладався і шахрайським способом вимагає сплати відсотків, які договором не передбачалися.

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що підписання договору одноразовим ідентифікатором аж ніяк не гарантує незмінності договору та неможливості внесень в нього односторонніх змін та виправлень адміністратором веб-сайту. Докази існування у позикодавця відповідної сертифікованої програми з відповідними функціями судом не досліджувалися.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що доведене ним вимогами позивача є дише вимоги, які визнані стороною відповідача.

Особа, яка подала апеляційну скаргу не погоджується і з стягненням з неї комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити у її задоволенні, а рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25.03.2025 залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд установив таке.

Встановлено, 19 грудня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 104172006, підписаний електронним підписом ОСОБА_1 (а.с. 7-12).

Згідно з умовами договору Кредитодавець надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом.

Сума кредиту складає 8000,00 грн (п.1.2.). Строк кредиту 105 днів (п.1.3.).

Розмір комісії за надання кредиту 800,00 грн (п.1.5.1.), нарахованої у розмірі 10% від суми кредиту, а також сплатою процентів у розмірі 1,5% на день у розмірі 1 800 грн 00 коп. за 15 днів користування кредитом (пільговий період) (п.1.5.2.) та 3% на день користування кредитом протягом поточного періоду.

Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 *80 (п.2.1.).

Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що ОСОБА_1 , з якою укладено договір про споживчий кредит №104172006 від 19.12.2022, ідентифікований ТОВ «Мілоан»; акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора S26522 (а.с.14).

Згідно із платіжним дорученням №56152407 кошти згідно договору 104172006 в розмірі 8000,00 грн перераховано на платіжну картку № НОМЕР_2 (а.с.15 зворот).

Відповідно до Виписки з особового рахунка за Кредитним договором №104172006 від 19.12.2022 заборгованість складає 32 200,00 грн (а.с.17).

Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст.638 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» ).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За змістом ч.13 ст.11 вищевказаного Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст.64 ЦПК України, ст.36 ГПК України та ст.79 КАС України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідачки виник борг за кредитним договором в розмірі 32 200 грн 00 коп., при цьому право вимоги за вказаним договором на час розгляду справи належить позивачу.

Апеляційний суд погоджується в цілому з висновком суду першої інстанції.

Стороною відповідача не надано контррозрахунок суми заборгованості, а тому підстав вважати, що стороною позивача невірно здійснено розрахунок заборгованості по процентам, судом не встановлено. Умови щодо сплати відсотків та комісії за надання кредиту були погоджені сторонами у договорі, відсотки нараховані у межах строку виконання зобов`язання за договором.

Доводи апеляційної скарги щодо можливої фальсифікації кредитного договору з боку позичальника доказами не підтверджені, тобто є припущеннями, на яким не може ґрунтуватися судове рішення.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуюча: Судді: