УХВАЛА

04 липня 2025 року

м. Київ

справа № 462/9654/21

провадження № 61-8154ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Зубашевського Назарія Петровича на рішення Залізничного районного суду

м. Львова від 26 липня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 30 травня 2025 року у справі за позовом заступника керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Мейхер Олена Любомирівна, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», про визнання спадщини відумерлою, скасування державної реєстрації права власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року заступник керівника Франківської окружної прокуратури

м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради звернувся до суду

з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Мейхер О. Л. (далі - приватний нотаріус Мейхер О. Л.), Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), в якому просив суд:

- визнати квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 80,2 кв. м, житловою площею 58,3 кв. м, що складається з чотирьох житлових кімнат та кухні, а також комори в підвалі площею 13,0 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 25688199, номер запису 12862 в книзі: 21) відумерлою спадщиною, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передати її

у власність територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради;

- визнати недійсним купівлі-продажу квартири, укладений 19 червня 2019 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 щодо квартири АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Віблієм Л. З. та зареєстровано в реєстрі за № 764;

- скасувати державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_5 на квартиру, загальною площею 80,2 кв. м та житловою площею 58,3 кв. м з коморою в підвалі площею 13,0 кв. м, яка знаходиться адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), яка проведена 24 травня 2019 року (номер відомостей про речове право: 31785683)

із одночасним закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26 липня 2024 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 30 травня

2025 року, позов задоволено.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 80,2 кв. м, житловою площею 58,3 кв. м, що складається з чотирьох житлових кімнат та кухні, а також комори в підвалі площею 13,0 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 25688199, номер запису 12862 в книзі: 21) відумерлою спадщиною, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передати її

у власність територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений 19 червня

2019 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 щодо квартири

АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Віблієм Л. З. та зареєстровано в реєстрі за № 764.

Скасовано державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_5 на квартиру загальною площею 80,2 кв. м та житловою площею 58,3 кв. м з коморою в підвалі площею 13,0 кв. м, яка знаходиться адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), яка проведена 24 травня 2019 року (номер відомостей про речове право: 31785683)

із одночасним закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської обласної прокуратури 2 649,00 грн судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Львівської обласної прокуратури 3 405,00 грн судового збору.

Повернуто Львівській обласній прокуратурі зайво сплачений судовий збір у розмірі 34 518,51 грн.

28 червня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Зубашевський Н. П. через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 липня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 30 травня 2025 року, (повний текст постанови виготовлено 30 травня 2025 року, касаційна скарга надійшла до суду

30 червня 2025 року), у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог або направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 8 760,00 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору у повному розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення

в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Заявником оскаржується рішення суду першої та апеляційної інстанції у повному обсязі.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 270,00 грн.

При цьому суд звертає увагу представника заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Отже, заявнику необхідно доплатити судовий збір за подачу касаційної скарги

у розмірі 2 136,00 грн, а саме:

1) Судовий збір за три позовні вимоги немайнового характеру - 6 810,00 грн (2 270,00*3=6 810,00);

2) Судовий збір за подачу касаційної скарги - 10 896,00 грн ((6 810,00*200%)*0,8=10 896,00);

3) Сплачено судового збору - 8 760,00 грн;

4) Доплата судового збору - 2 136,00 грн (10 896,00-8 760,00=2 136,00).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно з частиною шостою статті 43 ЦПК України процесуальні документи

в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пункту 29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), у разі подання до суду документів

в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Згідно із частиною сьомою статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Так, касаційна скарга була сформована в системі «Електронний суд», проте доказів направлення всім учасникам справи копій цієї касаційної скарги через систему «Електронний Суд» або шляхом надсилання листом з описом вкладення представник заявника не надав.

Зокрема, представником заявника не надано доказів направлення касаційної скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватному нотаріусу Мейхер О. Л.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Зубашевського Назарія Петровича на рішення Залізничного районного суду

м. Львова від 26 липня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 30 травня 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць