Номер провадження: 22-ц/813/4437/25
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

26.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду м.Одеси від 06 вересня 2022 року у складі судді Бескровного Я.В.,

встановив:

У листопаді 2021 року, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову посилається на те, що 02.03.2021 ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на суму 15000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку. У зв`язку з тим, що відповідачка не виконує зобов`язання щодо повернення коштів належним чином, утворилася заборгованість, яка станом на 08.10.2021 складає 18222,72 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Заочним рішення Київського районного суду м.Одеси від 06 вересня 2022 року позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором станом на 08.10.2021, яка становить 18222,72 грн., і складається з заборгованості за кредитом 14900 грн., за відсотками 3188,19 грн., комісії 3 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту 95,52 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів 29,01 грн. і інфляційних витрат 7 грн., а також судові витрати 2102 грн.

Ухвалою цього ж суду від 17.02.2025 заяву ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення ухваленого у цивільній справі №523/19650/21 за позовом АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернуто заявнику.

Не погодившись з вищевказаним заочним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати заочне рішення Київського районного суду м.Одеси від 06 вересня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що апелянт не був залучений до участі у справі ані в якості відповідача, ані в якості третьої особи, однак рішення суду стосується його законних прав та інтересів. Так, позивач заявив позов до ОСОБА_1 , картка платника податків з номером РНОКПП: НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та яка під час отримання кредиту надала паспорт НОМЕР_2 . В той же час, апелянт має картку платника податків з номером РНОКПП: НОМЕР_3 , адресу реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Звертає увагу суду, що особа, яка отримувала кредит в АТ «ОЩАДБАНК», отримала кредит також в АТ «Комерційний банк «ГЛОБУС», куди вона надала картку платника податків з номером РНОКПП НОМЕР_4 , тобто вже зовсім іншу картку. При цьому, обидві картки були неналежним чином оформлені, не мали печаток та/або підписів, однак були прийняті представниками АТ «ОЩАДБАНК» та АТ «Комерційний банк «ГЛОБУС» та не перевірені ними належним чином.

Між тим, за даними ДПС України, особа з номерами РНОКПП НОМЕР_4 та НОМЕР_1 не зареєстрована як платник податків. Крім того скаржниця звертає увагу, що вона має паспорт ID-паспорт, який діє з 09.11.2018 і до цього часу. Особа, яка зображена на фото у паспорті, який надала відповідачу особа, що отримала кредит не має ніякої, навіть близької подібності, з особою, зображеною на фото у паспорті скаржника. Тобто особа, яка уклала договір з АТ «ОЩАДБАНК», надала підроблений паспорт та підроблену картку платника податків. Оскільки позивач під час розгляду справи в суді та у заяві про відкриття виконавчого провадження не змінив реквізити відповідача, тому, відповідно, суд першої інстанції не мав правових підстав надсилати повідомлення (повістку, ухвалу) скаржнику. Встановивши, що особа, яка вказана в позові як відповідач, за даними ДПС України, не існує, суд мав відмовити у позові.

Відсутність в міграційній службі інформації про іншу особу, яка володіє аналогічними з заявником реквізитами (ідентифікаційними даними), відсутність інформації про таку особу у позивача та в податковому органі свідчить про можливе надання позивачу особою, з якою укладено кредитний договір, підроблених документів.

Крім того, скаржниця зазначає, що оскільки суд не забезпечив повну ідентифікацію відповідача у резолютивній частині рішення, це призвело до того, що приватний виконавець надавши в ДПС запит за прізвищем, ім`ям, по батькові та даті народження, отримав відповідь з номером РНОКПП скаржника, який ніколи не брав кредиту в АТ «Ощадбанк». Отримавши таку відповідь, приватний виконавець змінив реєстраційні дані боржника у виконавчому провадження та почав стягнення з особи, яка не була учасником у справі, тобто відбулося безпідставне, в порушення ст. 41 Конституції України, втручання у право власності скаржника, у зв`язку із чим рішення суду не може вважатись законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», посилаючись на її необґрунтованість просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а заочне рішення Київського районного суду м.Одеси від 06 вересня 2022 року залишити без змін, оскільки ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) є належним відповідачем у справі №523/19650/21.

В судове засідання, призначене на 26.06.2024 з`явився: ОСОБА_1 , її представник ОСОБА_2 та представник АТ «Державний ощадний банк України» - Поплавська О.В.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, не вдаючись до оцінки доводів апеляційної скарги та не перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційне провадження у даній справі підлягає закриттю з огляду на наступне.

Встановлено, що заочним рішення Київського районного суду м.Одеси від 06.09.2022 позов АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 задоволено.

12.02.2025 представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення суду.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 17.02.2025 заяву ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення ухваленого у цивільній справі №523/19650/21 за позовом АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернуто заявнику. В ухвалі судом роз`яснено право оскарження зазначеної ухвали суду в апеляційному порядку (а.с.154-155).

Заочним розглядом справи є специфічна процедура розгляду цивільної справи та її вирішення за відсутності відповідача.

Умовами проведення заочного розгляду справи є: 1) належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання; 2) нез`явлення відповідача у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та 4) відсутність заперечень позивача проти такого вирішення справи. Лише в разі одночасного існування всіх перелічених умов суд може ухвалити заочне рішення в справі (частина перша статті 280 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

За змістом ч.4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Зазначений порядок є спеціальним і представляє окрему стадію судового процесу, дотримання якої для відповідача є обов`язковим.

У абз. 2 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» роз`яснено, що оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення. В іншому випадку апеляційний суд відмовляє в прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення.

Разом з тим, після повернення заяви відповідачеві, представник відповідача звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на заочне рішення Київського районного суду м.Одеси від 06 вересня 2022 року.

Процесуальне рішення про повернення заяви може бути оскаржене в апеляційному порядку (пункт 6 частини першої статті 353 ЦПК України), що, з одного боку, забезпечить право заявника на визначений статтею 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод доступ до правосуддя, частиною якого є право на оскарження, а з іншого боку - забезпечить дотримання принципу правової визначеності.

Отже, встановивши, що ухвалою суду першої інстанції від 17.02.2025 заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення не була залишена без задоволення, а цією ухвалою повернуто заяву про перегляд заочного рішення, яка потенційно вважається учасником у справі, тому у даному випадку відповідач мав оскаржити ухвалу суду про повернення заяви, а не подавати апеляційну скаргу на заочне рішення, що не було зроблено скаржником.

За таких обставин, подача ОСОБА_1 апеляційної скарги на заочне рішення Київського районного суду м.Одеси від 06 вересня 2022 року до вирішення питання про перегляд заочного рішення судом першої інстанції є передчасною.

Стаття 362 ЦПК України, яка передбачає підстави для закриття апеляційного провадження, не містить такої підстави для закриття апеляційного провадження, як помилкове відкриття, проте за обставин цієї справи слід застосувати аналогію закону і апеляційне провадження у справі слід закрити, оскільки апеляційне провадження у даній справі було відкрите на заочне рішення суду, де не було дотримано процедуру оскарження заочного рішення відповідачем. Розгляд апеляційним судом справи за апеляційною скаргою відповідача на заочне рішення, де не було дотримано процедуру його оскарження, не сумісний з приписами процесуального закону і принципом правової визначеності.

Разом з тим, слід роз`яснити заявниці, що вона мав право на оскарження ухвали суду першої інстанції від 17.02.2025 та у разі задоволення апеляційної скарги про скасування зазначеної ухвали з поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду та після розгляду місцевим судом заяви про перегляд заочного рішення в порядку ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідачка має право на апеляційне оскарження заочного рішення Київського районного суду м.Одеси від 06.09.2022 в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 351, 352, 358, 362, 381 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду м.Одеси від 06 вересня 2022 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 08.07.2025

Головуючий

Судді: