Справа № 366/816/25
Провадження № 2-о/366/40/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року селище Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гончарука О.П.,

секретаря судового засідання Іванової І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Голуб Тетяна Іванівна, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2025 року заявник, через представника адвоката Голуб Т.І. звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу в якій просила суд:

встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини, без реєстрації шлюбу, в період з березня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В обґрунтування заяви зазначила, що 29.06.2004 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб. Рішенням Макарівського районного суду Київської області №370/2981/15-ц 30.12.2015 р. шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають спільного сина, ОСОБА_2 , який є повнолітнім. Не дивлячись, на те, що офіційно шлюб між заявницею та ОСОБА_5 було розірвано, вони проживали як дружина та чоловік. За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вони разом вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, їздили на відпочинок, займалися ремонтом квартири, купували меблі та інші предмети домашнього побуту, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання житла; виховували спільного сина. Свята проводили разом в колі рідних та друзів. Між ними були відмінні сімейні стосунки, взаєморозуміння та взаємоповага. Проживали разом у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Ні заявниця, ні померлий з 2015 року у зареєстрованому шлюбі не перебували. З серпня 1993 р. ОСОБА_5 зарахований курсантом до Одеського вищого 1 м.Одеса артилерійського командного училища, потім Одеського інституту Сухопутних військ. Після закінчення навчального закладу продовжував службу у Збройних Силах України. ІНФОРМАЦІЯ_4 під час несення служби він помер. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. В підтвердження спільного проживання до матеріалів заяви заявниця додає фотокартки, на яких вона зображена разом з ОСОБА_5 , а також з іншими членами їх родини, в різних життєвих ситуаціях (родинні свята, спільний відпочинок) в період з 2015 року по 2024 року, переписку в месенджерах. На підтвердження факту спільного сімейного бюджету, заявниця до заяви додає виписки з «Приват24» за період з грудня 2021 р по 02 жовтня 2024 р. , в яких зазначено неодноразові перекази з рахунку померлого на рахунок заявниці грошових коштів. Крім того, факт проживання заявниці з ОСОБА_5 як чоловіка та дружини можуть підтвердити свідки: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Ще одним підтвердженням близьких стосунків є довіреність, якою ОСОБА_5 уповноважив заявницю представляти його інтереси в усіх державних, громадських, господарських та в інших підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності. Довіреність дотована 01.10.2019 р та діяла 3 роки. Підтвердження факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідне задля набуття та реалізації права на отримання грошової допомоги, відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Слід зазначити, що батьки ОСОБА_5 померли. В свою чергу, ОСОБА_5 має повнолітнього сина, ОСОБА_2 та неповнолітнього сина ОСОБА_4 , які теж мають право на отримання грошової допомоги. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) №380 від 06.12.2024 р. виплати померлого військовослужбовця отримала позивач та ОСОБА_3 (законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 ) рівними частинами. Слід зауважити, що встановлення факту спільного проживання разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу про який просить заявник породжує юридичні наслідки, а саме їх підтвердження необхідне для отримання грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи викладене, заявниця змушена звертатись до суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 26 березня 2025 року зазначена позовна заява передана для розгляду судді Гончаруку О.П.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 27 березня 2025 року відкрито провадження у вказаній справі у порядку окремого провадження.

21 квітня 2025 до суду від заінтересованої особи ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без його участі, зазначив, що спір про право між ним та заявницею відсутній.

1 травня 2025 через підсистему «Електронний суд» від представника Міністерства оборони України надано письмові пояснення, відповідно до яких зазначено, що станом на 30 квітня 2025 року документи для вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум не приймалось. Звернули увагу на мотивувальну частину рішення суду про розірвання шлюбу між заявником та померлим, та зазначили, що заявник не надала доказів того, що сторони не перебували у шлюбних відносинах з іншими особами. Представник Міністерства оборони України Овод А.П. просив врахувати зазначені пояснення під час ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

22 травня 2025 через підсистему «Електронний суд» від заінтересованої особи ОСОБА_3 та її представника адвоката Пархоменка В.В. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, щодо вирішення питання стосовно заяви, поклались на розсуд суду.

В судовому засіданні заявник та її представник адвокат Голуб Т.І. підтримали заяву в повному обсязі та наполягали на її задоволенні. В подальшому звернулись до суду із заявою про розгляд справи без їх участі.

Представники заінтересованих осіб та заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, судом враховані заяви про розгляд справи без їх участі.

Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

29 червня 2004 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, про що Виконкомом Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області Україна, зроблено відповідний актовий запис №18.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області (справа №370/2981/15-ц) від 30 грудня 2015 р. шлюб, укладений 29 червня 2004 року між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований виконкомом Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис №18 розірвано.Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишено шлюбне прізвище - « ОСОБА_10 ». Стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини та судові витрати.

Від шлюбу мають спільного сина, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 21 січня 2009 року. Батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 7 жовтня 2024 року.

Згідно довідки виданої комунальним підприємством Іванківської селищної ради «Виробничим управлінням житлово-комунального господарства» громадянці, ОСОБА_1 про те, що її співмешканець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 дійсно був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 з 24.10.2018 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , в селищі Іванків, Вишгородського р-ну (Іванківського), Київської обл.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) №380 від 06.12.2024 р. виплати померлого військовослужбовця отримала ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 ) рівними частинами.

Суду в якості доказу надано копію довіреності від 1 жовтня 2019 року, яку посвідчено приватним нотаріусом Бородянського районного нотаріального округу Гринюком П.Д., якою ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_1 представляти його інтереси в усіх державних, громадських, господарських та в інших підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності. Довіреність датована 01 жовтня 2019 р та діяла 3 роки, тобто до 1 жовтня 2022 року.

З наданих суду письмових пояснень свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , убачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю до смерті ОСОБА_11 , а саме вели спільний побут, спільне господарство, робили ремонт в квартирі, купляли спільні побутові речі. Проживали вони разом квартирі АДРЕСА_2 .

На підтвердження спільного проживання заявниця надала фотокартки, на яких вона зображена разом з ОСОБА_5 , а також з іншими членами їх родини, в різних життєвих ситуаціях (родинні свята, спільний відпочинок) в період з 2015 року по 2024 року, переписку в месенджерах.

Разом з тим, в підтвердження факту спільного сімейного бюджету, заявниця надала суду виписки з «Приват24» за період з грудня 2021 р по 02 жовтня 2024 р. , в яких зазначено неодноразові перекази з рахунку померлого на рахунок заявниці грошових коштів.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За приписами частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

На підставі п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000,00 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян російської федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Так відповідно до п. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вказано, що у випадках, зазначених у пп. 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, зокрема, в разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають, зокрема, жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

За ч. 3 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

На підставі ч. 1 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Вказані вище норми дають підстави стверджувати, що ані положення Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», ані положення Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ані Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не дають визначення поняття сім`ї та члена сім`ї військовослужбовця.

Водночас, згідно із ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно із абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Суд встановив, що заявник перебувала тривалий час у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_5 , з яким вони спільно проживали за однією адресою починаючи з жовтня 2018 року (що підтверджується довідкою про проживання), були пов`язані спільним побутом, маючи спільний бюджет та взаємні права й обов`язки, піклуючись один про одного.

Натомість, суд зазначає, що спору з приводу призначення та виплати одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця на теперішній час немає.

Суд дійшов висновку, що в разі відсутності відмови у призначенні та виплаті заявнику одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця та відповідно спору про таке право, то суд повинен розглянути заяву про встановлення юридичного факту віднесення заявника до кола членів сім`ї загиблого військовослужбовця за правилами цивільного судочинства в окремому провадженні, оскільки за законом встановлення такого факту породжує юридичні наслідки; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати такий документ, що посвідчує даний факт; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року по справі № 644/6274/16.

Таким чином, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 травня 2018 року по справі № 761/16799/15-ц.

Чинне ж цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Отже, юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18 січня 2024 року по справі № 560/17953/21.

Таким чином справи про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу із загиблим військовослужбовцем підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від мети звернення до суду (зокрема, підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця) і наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень.

Суд відхиляє заперечення представника заінтересованої особи Міністерства оборони України щодо не надання заявником достатніх доказів проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 , чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, а також доказів ведення спільного побуту. Крім того, суд не бере до уваги твердження заінтересованої особи Міністерства оборони України що встановлення факту в даному випадку пов`язане з наступним вирішенням спору про право, оскільки Верховний Суд у своїх правових позиціях чітко зазначив, яким чином повинні розглядатися справи вказаної категорії.

Беручи до уваги вищенаведене, досліджені у судовому засіданні докази, що з достовірністю підтверджують факт постійного проживання заявника з померлим ОСОБА_5 однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, а також те, що в іншій спосіб, ніж в судовому порядку, заявник позбавлена можливості встановити юридичний факт, суд дійшов висновку про достатність підстав для встановлення даного факту та задоволення заяви, оскільки іншим чином встановити його неможливо, а встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення своїх соціально-економічних прав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з жовтня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, ст.3, ст.258, ст.259, ст.265, ст.273, ст.293, ст.315ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Голуб Тетяна Іванівна, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин, задовольнити

Встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини, без реєстрації шлюбу, в період з 24 жовтня 2018 року по 05 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.П. Гончарук