Справа №504/2157/25
Провадження №2-о/504/214/25
Доброславський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2025с-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенко В.К.,

секретаря- Ориник М.В.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, с-ще. Доброслав, справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 за участі заінтересованої особи ОСОБА_3 про встановлення факту, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до Доброславського районного суду Одеської області із вказаною заявою в порядку окремого провадження.

Заявниця просить встановити юридичний факт постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 зі спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт прийняття ОСОБА_4 спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_5 .

Заявниця стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний брат заявниці ОСОБА_5 .

На момент смерті ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємицею за законом є його мати - ОСОБА_4 , яка постійно проживала разом із ОСОБА_5 без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , та вважається такою, що фактично прийняла спадщину, але з приводу захворювань, спадкові права не оформила та свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно після смерті свого сина не отримала.

Інших спадкоємців першої черги за законом та заповітом померлий ОСОБА_5 не мав.

Заявниця вказує, що спадковим майном що залишилось після смерті ОСОБА_5 є: - 4/25 частин (з яких 1/3 частина належить померлому) житлового будинку АДРЕСА_2 , яке належало померлому на праві приватної власності, що підтверджується договором дарування серії АЕЕ № 249566 від 10.11.2001 року посвідчений державним нотаріусом Тиквенко М.О. Першої державної нотаріальної контори за реєстровим № 6-3500 та зареєстровано 19.12.2001 року за реєстровим номером 1776 у реєстровій книзі 138 доп на сторінці 164.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати заявниці ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 видане Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 17.08.2022 року, актовий запис №321.

Заявниця стверджує, що за життя, 24.05.2013 року, ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Кулаковою Л.М. за № 6-354, в якому заповідач розпорядилася, що у випадку її смерті все належне їй майно з чого б воно не складалося спадкує ОСОБА_2 (заявник).

26.04.2016 року в установленому законом порядку ОСОБА_2 звернулась до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом всього майна, що належало померлій ОСОБА_4 на день її смерті.

26.04.2016 року відкрито спадкову справу № 239/2016 за номером у спадковому реєстрі 58905530.

16.04.2025 року за № 1003/02-14 державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Діаною Миколаївною, надано лист про необхідність встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті свого сина ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та рекомендовано звернутись до суду з метою встановлення зазначеного факту.

Заявниця подала заяву про розгляд справи у свою відсутність, підтримала доводи заяви, просила її задовольнити.

Заінтересована особа визнала доводи заяви, просила справу розглянути у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний брат заявниці ОСОБА_5 .

На момент смерті ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ним проживала його мати - ОСОБА_4 .

Факт спільного проживання ОСОБА_4 з її сином ОСОБА_5 підтверджується:

- актом від 29.05.2024 року за підписами громадян ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та затверджений керівником органу самоорганізації населення комітетом мікрорайону «Балтський», згідно якого ОСОБА_4 сумісно проживала з донькою ОСОБА_3 та сином ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- будинковою книгою для прописки громадян проживаючих у будинку АДРЕСА_2 , у 4 розділі «Особи проживаючі у квартирі» записані ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ; - довідкою № 32 від 21.05.2025 року, виданою органом самоорганізації населення комітетом мікрорайону «Балтський» в м.Одесі, згідно якої ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав сумісно з матір`ю ОСОБА_4 , сестрою ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_1 ;

- комунальним рахунком ТОВ «Інфоксводоканал», згідно якого ОСОБА_4 є абонентом та платником за послуги водопостачання, за адресою: АДРЕСА_1 , яке нараховується на 3 особи.

Таким чином ОСОБА_4 , яка постійно проживала разом із ОСОБА_5 без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , в силу закону вважається такою, що фактично прийняла спадщину, але за життя спадкові права не оформила та свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно після смерті свого сина не отримала.

З матеріалів спадкової справи № 239/2016 судом встановлено, що інших спадкоємців першої черги за законом та заповітом померлий ОСОБА_5 не мав.

Судом встановлено, що спадковим майном що залишилось після смерті ОСОБА_5 є: - 4/25 частин (з яких 1/3 частина належить померлому) житлового будинку АДРЕСА_2 , яке належало померлому на праві приватної власності, що підтверджується договором дарування серії АЕЕ № 249566 від 10.11.2001 року посвідчений державним нотаріусом Тиквенко М.О. Першої державної нотаріальної контори за реєстровим № 6-3500 та зареєстровано 19.12.2001 року за реєстровим номером 1776 у реєстровій книзі 138 доп на сторінці 164.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 видане Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 17.08.2022 року, актовий запис №321.

За життя, 24.05.2013 року, ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Кулаковою Л.М. за № 6-354, в якому заповідач розпорядилася, що у випадку її смерті все належне їй майно з чого б воно не складалося спадкує ОСОБА_2 (заявник).

На теперішній час заповіт не змінений та не скасований.

26.04.2016 року в установленому законом порядку ОСОБА_2 звернулась до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом всього майна, що належало померлій ОСОБА_4 на день її смерті.

Встановлення даних юридичних фактів заявниці потрібно для оформлення своїх спадкових прав

26.04.2016 року відкрито спадкову справу № 239/2016 за номером у спадковому реєстрі 58905530.

16.04.2025 року за № 1003/02-14 державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Діаною Миколаївною, надано лист про необхідність встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті свого сина ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та рекомендовано звернутись до суду з метою встановлення зазначеного факту.

Належність ОСОБА_5 померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , 4/25 частин житлового будинку АДРЕСА_2 , підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 224, згідно якого останньому належить 4/25 житлового будинку АДРЕСА_2 за реєстровим номером 6269337 на підставі договору дарування р.№6-3500 від 10.12.2001 року посвідчений Першою Одеською державною нотаріальною конторою.

Релевантні джерела права та правова позиція суду:

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

З урахуванням вказаного, суд дійшов до висновку про необхідність встановлення факт постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 зі спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки встановлення цього факту необхідне для вирішення спадкових прав.

Водночас не можуть бути задоволені вимоги в частині встановлення факту прийняття спадщини, оскільки відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Тобто заявниця в силу закону є такою, що прийняла спадщину до майна ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 273, 315, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 15-16, 29, 1216-1218, ст. 1220, 1258, 1268 ЦК України, статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ч. 1 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 за участі заінтересованої особи ОСОБА_3 про встановлення факту, задовольнити частково.

Встановити юридичний факт постійного проживання факт постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 зі спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 09.01.2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті заяви відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В. К. Барвенко