Провадження №: 2-о/755/80/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

за участю присяжних - Цвіка Г.Й., Шевченка М.В.

при секретарі - Онопрійчук Д.П.

за участю: заявника - ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвоката Попеля Д.В.

представника заінтересованої особи Дніпровської районної в м. Києві державної

адміністрації - Березанського В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація, Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить суд:

-визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

-призначити опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Дніпровським РВ ГУ ДМС України в місті Києві від 09.08.2014, адреса: АДРЕСА_1 .

Свої заявлені вимоги заявник обґрунтовує тим, що у 2023 році у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, ОСОБА_2 звертався до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням офіційно призначити його особою, яка здійснює за ним постійний догляд. Актом про встановлення факту здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І та II групи або особою, яка потребує постійного догляду №250 від 24.07.2023, виданого Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією, підтверджено факт здійснення ним, ОСОБА_1 догляду, а також, те що він та його батько проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі довідки МСЕК серії 12 ААВ №772344 від 25.04.2023 його батько був визнаний особою з інвалідністю II групи, довічно, у зв`язку із загальним захворюванням. 17.05.2023 його батьку було видано Пенсійним фондом України пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 , в якому зазначено групу інвалідності. Відповідно до індивідуальної програми інваліда №665 від 25.04.2023, виданою Київським центром медико-соціальної експертизи, батько має обмеження до самообслуговування та орієнтації. Як зазначено у Таблиці 1 (Додаток) Шкали оцінки можливостей виконання елементарних дій батько потребує постійного догляду та сторонньої допомоги при прийманні їжі, купанні, користуванні туалетом, одяганні і взуванні, вставанні й переходу з ліжка, пересуванні та підйому по сходах. За результатами оцінки можливостей з виконання елементарних дій батько набрав 36 балів, тобто його можливості з виконання елементарних дій, станом на дату обстеження можна оцінити нижче середнього. Згідно з Таблицею 2 (Додаток) Шкали оцінки можливостей виконання складних дій батько потребує постійного догляду та сторонньої допомоги при користуванні телефоном, пересуванні на відстані, куди не можна дійти, при здійсненні дрібних покупок в магазині, прийомі їжі, веденні домашнього господарства, дозвіллі, пранні, прийомі лікарських засобів та розпорядженні особистими коштами. За результатами оцінки можливостей з виконання складних дій батько набрав 13 балів, тобто його можливості з виконання складних дій, станом на дату обстеження можна оцінити як низький. На даний час батьку виповнилось 88 років, через когнітивні порушення, втрату пам`яті, часті запаморочення, порушення рівноваги йому складно доглядати себе самостійно, виконувати як звичайні повсякденні речі, так і більш складні дії, тому він, ОСОБА_1 проживає з ним, доглядає за ним та забезпечує матеріально, а також допомагає з домашніми та особистими справами. Протягом останнього року стан здоров`я батька суттєво погіршився, він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, він може цим самим поставити себе у скрутне матеріальне становище та стати жертвою недобросовісних людей. В нього наявна постійна тенденція до зниження пам`яті на нинішні та минулі події, розгубленість, метушня, упертість, порушення сну, постійні скарги на головні болі, неадекватна поведінка в звичайних життєвих ситуаціях, потяг до безцільних мандрів, з яких він не повертається самостійно. Внаслідок зазначених проблем зі здоров`ям та наявних хвороб батько відчуває складнощі під час висловлення своїх думок, не може самостійно одягнутись, приготувати собі їжу, періодично не розуміє обставин, що відбуваються навколо нього, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, самостійно вийти з дому. Зазначене вище свідчить про хронічний, стійкий психічний розлад здоров`я, внаслідок чого ОСОБА_2 не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у своєму повсякденному житті.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.07.2024 відкрито провадження у цій цивільній справі та призначено її розгляд проводити у порядку окремого провадження судом у складі одного судді і двох присяжних у судовому засіданні; доручено Північному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначення адвоката Годіку Е.О.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.08.2024 у даній цивільній справі призначено судово-психіатричну експертизу, провадження по справі до отримання висновку експертизи зупинено.

09.01.2025 з Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» до суду надійшли матеріали цивільної справи № 75511308/24 з висновком судово-психіатричного експерта № 1777 від 23.12.2024 відносно ОСОБА_2 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва 09.01.2025 поновлено провадження у справі.

27.02.2025 до суду з Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло подання органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над його батьком ОСОБА_2 .

Розпорядженням керівника апарату Дніпровського районного суду м. Києва №372 від 26.03.25 відповідно до п.п.2.3.50 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, здійснено повторний автоматичний розподіл вказаної судової справи між суддями.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.04.2025 цивільна справа окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересованв особи: Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація, Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, до свого провадження та призначена до судового засідання.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав подану заяву та просив її задовольнити. Зазначив, що у 2021 році стан здоров`я батька погіршився, а в 2023 році йому встановлено ІІ групу інвалідності довічно, складено Акт догляду. Батько втратив можливість орієнтування у просторі та часі, спостерігається погіршення пам`яті, не здатен до самообслуговування. Він проживає разом із батьком та матір`ю, яка має ІІ групу інвалідності, їй понад 80 років та вона потребує догляду, у зв`язку з чим не може бути опікуном над батьком. Інших осіб, які б могли бути опікунами не має, він єдина дитина у сім`ї. Також додав, що перебуває на військовому обліку та має відстрочку у зв`язку із доглядом за батьком.

Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації - Березанський В.І. не заперечував проти вимог заяви та вказав, що особисто відвідував квартиру, складав акт обстеження житлово-побутових умов, спілкувався з матір`ю заявника та вона дійсно хвора, а інших родичів які б могли опікуватися ОСОБА_2 , немає, останній має довірчі стосунки із сином. Заявник на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не судимий, працює, одружений, та має можливість здійснювати догляд за батьком.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвокат Попель Д.В. у судовому засіданні зазначив, що з огляду на висновок експертизи, не заперечує проти задоволення вимог заяви. Також вказав, що заявник вже здійснює догляд за хворим батьком, а тому призначення його опікуном буде відповідати інтересам ОСОБА_2 , який за висновком судово-психіатричної експертизи не розуміє значення своїх дій.

Суд, вислухавши пояснення заявника та представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить наступного.

Як убачається з матеріалів справи, заявником у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Києва.

Батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має другу групу інвалідності довічно та отримує пенсію за віком.

Згідно заключення лікарсько-консультативної комісії №476 від 29.06.2023, ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду.

Актом встановлення факт здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи або особою, яка потребує постійного догляду №250 складеного Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації 24.07.2023, встановлено, що ОСОБА_1 проживає спільно та здійснює догляд за своїм батьком ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю другої групи за довідкою МСЕК та заключення ЛКК №476 потребує постійного стороннього догляду.

Згідно з ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Статтею 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом

У Рішенні від 24.04.2018 № 3-р/2018 Конституційний Суд України зазначив, що право людини на повагу до її гідності, як і її право на життя, є невід`ємним, невідчужуваним, непорушним та підлягає безумовному захисту з боку держави; у статтях 27, 28 Конституції України інституціалізовано не лише негативний обов`язок держави утримуватися від діянь, які посягали б на права людини на життя та повагу до її гідності, а й позитивний обов`язок держави, який полягає, зокрема, в забезпеченні належної системи національного захисту конституційних прав людини шляхом розроблення відповідного нормативно-правового регулювання; впровадженні ефективної системи захисту життя, здоров`я та гідності людини; створенні умов для реалізації людиною її фундаментальних прав і свобод; гарантуванні порядку відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушень конституційних прав людини; забезпеченні невідворотності відповідальності за порушення конституційних прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 № 2-рп/2016).

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №1777, складеного судовим експертом Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України» Тищенком С.А., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6, страждає хронічним, стійким психічним розладом у вигляді «Органічного ураження головного мозку судинного генезу з вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням»; за своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Таким чином, з огляду на наданий висновок експертизи убачається, що дійсно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне визнати останнього недієздатним.

Відповідно до ст. 41 ЦК України правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун.

Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України, так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Отже призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88 (далі - Правила).

Згідно з ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Статтею 55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

За вимог ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Статтею 56 ЦК України встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 58 ЦК України визначено коло осіб над якими встановлюється опіка, зокрема у ній зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Як передбачено ч. 5 статті 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів або піклувальників.

Відповідно до норм ч.1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Заявляючи вимоги про визнання фізичної особи недієздатною, заявник просить призначити себе опікуном над його батьком, оскільки матір в силу стану здоров`я не може бути опікуном, а інших родичів немає.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2 та бажає стати опікуном для свого рідного батька, який внаслідок захворювання, позбавлений можливості піклуватися про себе. Заявник має фізичну та матеріальну можливість опіки над своїм братом.

Згідно висновку для МСЕК ОСОБА_3 , має діагноз «Са головки підшлункової залози ст ІІІ рТ2 Мо, mts в печінку, класифікується ІІ група інвалідності.

Згідно наданих до суду довідок ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протипоказань до виконання обов`язків опікуна за станом здоров`я немає, до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, за місцем роботи характеризується позитивно.

Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено встановлення судом опіки над фізичною особою у випадку визнання її недієздатною і призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до Подання органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 27.02.2025 № 49-29 «Про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над його батьком ОСОБА_2 » орган опіки та піклування, вважає за доцільне: призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном над його батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі визнання останнього рішенням Дніпровського районного суду міста Києва недієздатною особою.

Згідно з ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

При вирішенні питання щодо призначення опікуна, суд враховує, що ОСОБА_1 є рідним сином недієздатної особи - ОСОБА_2 та він не має медичних протипоказань для здійснення повноважень опікуна, має фізичну та матеріальну можливість опікуватися над рідним батьком. Також суд ураховує, що дружина ОСОБА_2 та матір заявника, у силу стану здоров`я, не має можливості виконувати функцій опікуна.

Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація, Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, підлягає задоволенню в повному обсязі.

В силу положень ч.5 та ч.6 ст. 300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави (ч.2 ст. 299 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 39, 55, 58, 60, 62, 63 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 293, 294, 295-300, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ) заінтересовані особи: Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація, Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (бул. І.Котляревського, 1/1, м. Київ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ), про визнання особи недієздатною та призначення опікуна - задовольнити.

Визнати недієздатним громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Визначити строк дії рішення щодо визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , недієздатним тривалістю в два роки з дня набрання рішенням суду законної сили.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з Державного бюджету України на користь Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Кирилівська, буд.103-А), витрати пов`язані з проведенням судово-психіатричної експертизи у розмірі 10 300 грн за такими банківськими реквізитами: отримувач платежу - ДУ «ІСП МОЗ УКРАЇНИ»; код отримувача: 04803492; розрахунковий рахунок - UA1007077; банк отримувача: ДКС України, у Подільському районі м.Києва; призначення платежу - «оплата за судово-психіатричну експертизу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цивільна справа №755/11308/24 (провадження №2-о/755/455/24) Дніпровського районного суду м. Києва; експерт Тищенко Сергій Анатолійович».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 13.06.2025.

Суддя:

Присяжні: 1)

2)