ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3767/25 Справа № 215/3170/21 Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я. А. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.А., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Лідовська А.А.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач- ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2024 року, ухвалене суддею Квятковським Я.А. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 25 грудня 2024 року,

ВСТАНОВИВ

14.05.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач позов обґрунтовує тим, що позивачу належить автомобіль «Volkswagen Crafter 2.5 TDi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

10 червня 2020 року приблизно о 07 годині 30 хвилин сталося ДТП з участю автомобіля ОСОБА_1 та автомобіля «OPEL VECTRA» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року водія ОСОБА_2 визнано винним у порушенні ПДР України, що призвело до ДТП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340,00 грн.

У результаті ДТП позивачу було заподіяно матеріальний збиток на суму 251 229,03 грн, який складається з : 247 229,03 грн.- вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Volkswagen Crafter 2.5 TDi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, що підтверджується Висновком експертного авто-товарознавчого дослідження №109/20 від 19.09.2020 року; 4000 грн. - оплата послуг авто-товарознавчого дослідження автомобіля «Volkswagen Crafter 2.5 TDi», що підтверджується квитанцією N?002288 від 17.06.2020р.

Станом на 10.05.2021 року позивачу, страховою компанією Відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно страхового акту на картковий рахунок було сплачено :

14 грудня 2020 року отримав страхове відшкодування пошкодження майна у сумі 97 510 грн.

13 січня 2021 року отримав страхове відшкодування шкоди здоров?ю у сумі 6 835,29 грн.

Згідно полісу у відповідача встановлена франшиза, що складає 2 500, 00 грн., у зв?язку з цим, розмір вартості матеріального збитку становить : 247 229,03 грн. (вартість збитка по експертизі) + 4 000 грн.(вартість експертизи) 97 510 грн. (шкода яку виплачено страховою компанією) +2500 грн.(франшиза) = 156 219,03 грн.

Крім того позивач просив стягнути витрати, які він поніс на лікування після ДТП, у сумі 8 292,51 грн. та моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 20 000 грн.

Тобто, всього загальна сума матеріального збитку та моральної шкоди складає 184 511,54 грн. (156 219,03 грн. + 20 000 грн. + 8 292,51 грн.), яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 150 549,81 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., судовий збір у розмірі 1 845,12 грн., а всього 162 394,93 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2025 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. та витрати за проведення судової транспортно-товаарознавчої експертизи в розмірі 14 539,78 грн., а всього 34 539,78 грн.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність оскаржуваного судового рішення, ухваленого при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі за їх недоведеністю.

При цьому, скаржник зазначає, що ремонт належного позивачу автомобіля є економічно необґрунтованим та транспортний засіб вважається фізично знищеним, однак судом не з`ясовано думку учасників справи щодо визнання транспортного засобу фізично знищеним та не поставлено питання щодо передачі залишків транспортного засобу відповідачу. Вказує, що позивачем отримано страхове відшкодування, стягнуто з відповідача практично повну вартість пошкодженого транспортного засобу та залишено за позивачем залишки транспортного засобу, що порушує права відповідача та призводить до неправомірного збагачення позивача.

Звертає увагу на те, що судом не витребувано поліс страхового відшкодування на підставі якого позивачу було сплачено страхове відшкодування із зазначенням ліміту страхового відшкодування, для встановлення обсягу відповідальності саме відповідача, як винуватця в дорожньо-транспортній пригоді, оскільки саме страховик несе основний тягар по відшкодуванню шкоди, спричиненої за наслідками ДТП.

Окрім того, відповідач вказує на те, що судовому експерту Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України судом не було надано та відповідно витребувано у страхової компанії матеріали щодо встановлення розміру збитків в сумі 127 171,38 грн., з якою погодився позивач, отримавши відповідне страхове відшкодування в сумі 98 000 грн. і не оспоривши його, а надано матеріали справи з письмовими доказами, наданими позивачем, а саме складеним на замовлення позивача висновком експерта, яким встановлено суму збитків, що більше ніж у два рази перевищує суму збитків, визначених страховою компанією.

Окрім того, відповідач вважає завищеним, визначений судом розмір моральної шкоди в сумі 10 000 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Севостьянова І.Г., посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши думку відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Чухонцеву Д.В., які кожен окремо підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, просили скасувати оскаржуване судове рішення, ухвалити нове про відмову у позові, представника позивача ОСОБА_1 адвоката Севостьянову І.Г., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги відповідача з викладених у відзиві підстав, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 15 000 грн, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відзиву на апеляційну скаргу, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 10 червня 2020 року приблизно о 07 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «OPEL VECTRA» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на перехресті нерівнозначних доріг по вул. Малиновського та вул.. Матросова в м.Кривий Ріг не надав перевагу у русі та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Crafter 2.5 TDi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_1 тілесні ушкодження.

Постановою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.10.2020, ОСОБА_2 було визнано винним за ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 340 грн. (т. 1 а.с. 57).

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Volkswagen Crafter 2.5 TDi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (т. 2 а.с. 160).

Згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №109/20 судового експерта ОСОБА_3 , сума матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Volkswagen Crafter 2.5 TDi» складає 247 229,03 грн. (т. 1 а.с.5-55).

Згідно квитанції №002288 від 17.06.2020, ОСОБА_1 сплатив ФОП ОСОБА_3 за проведення експертизи 4000 грн. (т.1 а.с.56).

10.06.2020 між сторонами було укладено Європротокол між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т. 1 а.с.58, 59,60).

Позивачем ОСОБА_1 було отримано від ПАТ «НАСК «ОРАНТА» страхові відшкодування на суму 6 835,29 грн., 97 510 грн. (а.с.61).

Згідно виписки №544/290 із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1 ,після ДТП останньому було встановлено діагноз : закрита ЧМТ, струс головного мозку, забої м`яких тканин, садна лівої верхньої кінцівки, сідниць. Пошкодження капсульно-связочного апарату шейного відділу хребта, забій грудного відділу хребта. Астенно-вегетативний синдром, останньому було призначення медикаментозне лікування та призначені аналізи (т. 1 а.с. 62).

Згідно фотокопій чеків, квитанцій, товарних чеків, ОСОБА_1 було витрачено 8 292,51 грн. на лікування та проведення аналізів (т. 1 а.с. 63-80).

Згідно листа ПАТ «НАСК «ОРАНТА» №09-02-17/1-04/265 від 13.01.2022, страхового акту №ОЦВ-20-04-28553/1, страховою компанією встановлено вартість відновлювального ремонту з коефіцієнтом фізичного зносу 127 171,38 грн. і визначено вартість страхового відшкодування в розмірі 98 000 грн. (т. 1 а.с.130-142, 235-238).

Згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №229/20 судового експерта ОСОБА_3 , ринкова вартість автомобіля «Volkswagen Crafter 2.5 TDi» в аварійному стані на момент ДТП складає 49 769,61 грн. (т. 1 а.с.185-239, т.2 а.с.161, т. 3 а.с. 9-110).

Згідно облікової картки від 25.02.2021 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській області автомобіль «Volkswagen Crafter 2.5 TDi» знятий з обліку у звязку з вибраковкою, (а.с.234 т.1.).

Згідно Висновку експерта ОСОБА_4 №СЕ-19/111-24/28278-АВ від 08.08.2024, складеного на виконання ухвали суду, вартість автомобілю «Volkswagen Crafter 2.5 TDi» до настання ДТП на 10.06.2020 складала 233 267,30 грн.; вартість відновлюваного ремонту автомобілю «Volkswagen Crafter 2.5 TDi» станом на 10.06.2020 складала 368 723,16 грн.; вартість матеріального збитку власнику «Volkswagen Crafter 2.5 TDi» дорівнює ринковій вартості автомобіля 233 267,30 грн.; ринкова вартість автомобілю «Volkswagen Crafter 2.5 TDi» у аварійному стані на момент ДТП на 10.06.2020 складала 18 044,62 грн. (т. 3 а.с.125-140).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , на підставі досліджених та оцінених судом доказів виходив з того, що позивачу, як власнику автомобіля Volkswagen Crafter 2.5 TDi, державний номерний знак НОМЕР_3 , завдані матеріальні збитки в розмірі 233 267,30 грн., що підтверджено Висновком експерта №СЕ-19/111-24/28278-АВ від 08.08.2024. Оскільки страховою компанією відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплачено ОСОБА_1 97 510 грн. страхового відшкодування, то сума матеріального збитку, що підлягає відшкодуванню, складає 233 267,30 грн. 97 510 грн. = 135 757,30 грн. Також, оскільки позивач поніс витрати на складання висновку експерта №109/20 від 17.06.2020 р., за результатами проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля Volkswagen Crafter 2.5 TDi, матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, який був прийнятий судом як належний та допустимий доказ, з відповідача слід також стягнути збитки в розмірі 4000 грн. за проведення дослідження. Крім того, представником позивача надано докази понесених внаслідок ДТП витрат на лікування ОСОБА_1 у розмірі 8 292,51 грн., які не були відшкодовані страховою компанією, тому підялгають стягненню з відповідача.

Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова суду, за якою відповідача визнано винним у вчиненні ДТП, набрала законної сили і на підставі даного рішення потерпілій стороні у повному обсязі не відшкодована матеріальна шкода, у позивача виникло право вимоги саме до відповідача, як до винної особи, в розмірі невідшкодованих витрат, що складають 135 757,30 грн.+4 000 грн.+ 8 292,51 грн.= 150 549,81 грн.

Визначаючи розмір заподіяної позивачу моральної шкоди, суд першої інстанції врахував те, що внаслідок протиправних дій відповідача належний позивачу транспортний засіб був пошкоджений і позивач втратив засіб пересування, зазнав матеріальних збитків, у зв`язку з чим змінився його звичний уклад його життя, він зазнав душевних страждань, негативних емоцій та стресу, які знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП та, виходячи з засад розумності, справедливості та об`єктивності визначив до стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , проте не може погодитись з визначеним судом розміром як матеріальної так і моральної шкоди, з огляду на таке.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що 10.06.2020 мало місце ДТП з участю відповідача, внаслідок чого завдано шкоду здоровю і майну позивача. Постановою суду відповідача визнано винуватим у порушенні ПДР України, що призвело до ДТП, що не заперечувалось відповідачем.

Відповідно до норм ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до положень ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» роз`яснено, що суд обирає серед наданих варіантів той, який більш реальний та об`єктивний, не суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Висновком експерта Старіннова В.А. №СЕ-19/111-24/28278-АВ від 08.08.2024, складеного на виконання ухвали суду встановлено, що вартість автомобілю «Volkswagen Crafter 2.5 TDi» до настання ДТП на 10.06.2020 складала 233 267,30 грн.; вартість відновлюваного ремонту автомобілю «Volkswagen Crafter 2.5 TDi» станом на 10.06.2020 складала 368 723,16 грн.; вартість матеріального збитку власнику «Volkswagen Crafter 2.5 TDi» дорівнює ринковій вартості автомобіля 233 267,30 грн.; ринкова вартість автомобілю «Volkswagen Crafter 2.5 TDi» у аварійному стані на момент ДТП на 10.06.2020 складала 18 044,62 грн. (т. 3 а.с.125-140).

Судом встановлено, що у висновках експертного дослідження судового експерта Рейнюка О.В. відсутні дані про попередження експерта про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України, тоді як висновок експерта № СЕ-19/111-24/28278-АВ від 08.08.2024 складений на вимогу суду і в ньому експерт Старіннова В.А. була попереджена про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. У судовому засіданні експерт підтримав свої висновки.

Суд першої інстанції визнав висновок експерта №СЕ-19/111-24/28278-АВ від 08.08.2024 по визначенню матеріального збитку повним, чітким, послідовним, таким, що не містить розбіжностей, проведений за точною ідентифікацією автомобіля позивача, узгоджується з іншими матеріалами справи, складений судовим експертом згідно з вимогами ст.106 ЦПК України, та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, та взяв до уваги саме даний висновок експерта.

Отже, фактичний розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілому включає як реальну вартість пошкодженого майна так і витрати потерпілого на виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (повна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу).

Згідно положень ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24.12.2019 року у справі №359/2309/17 (провадження №61-26508ск18).

Визначаючи до стягнення розмір матеріальної шкоди, суд першої інстанції керувався висновком експерта №СЕ-19/111-24/28278-АВ від 08.08.2024, яким встановлено, що завдані позивачу матеріальні збитки становлять 233 267,30 грн. При цьому, суд врахував, що Страховиком позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 97 510 грн та дійшов висновку, що різниця між матеріальними збитками та сплаченим страховим відшкодуванням, яка складає 135 757,30 грн підлягає стягненню з відповідача як винуватця ДТП. Також до визначеної суми суд додав 4 000 грн вартість експертного дослідження, проведеного на замовлення позивача та додав 8 292,51 грн витрат на лікування, стягнувши з відповідача на користь позивача 150 549,81 грн матеріальної шкоди.

Проте, колегія суддів частково погоджується з таким визначенням розміру матеріальної шкоди, з огляду на таке.

Відповідачем суду апеляційної інстанції було надано Поліс №АО/6330866 від 15.07.2019, укладений між Страховиком ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та Страхувальником ОСОБА_2 (діяв на час події ДТП), відповідно якому: страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю 200 000 грн; за шкоду заподіяну майну 100 000 грн.; розмір франшизи 2 000 грн.

Так, Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» п.12.1 ст.12 розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до п.36.6 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Відповідно до положень п.23.1 ст.23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є зокрема шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Страховиком ПАТ «НАСК «ОРАНТА» позивачу було відшкодовано 98 000 грн матеріальної шкоди межах ліміта відповідальності, встановленого у Полісі №АО/6330866 від 15.07.2019 (100 000) за відрахування суми франшизи 2 000 грн, яку Страховик не сплачує.

Окрім того, матеріалами справи підтверджено, що тим же Страховиком 13 січня 2021 року позивачу було відшкодовано 6 835,29 грн страхового відшкодування шкоди здоров`ю, що зокрема не заперечується позивачем та про що зазначено у позовній заяві (а.с.2, 61).

У зв`язку з встановленими обставинами, колегія суддів вважає, що позовна вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача 8 292,51 грн. витрат на лікування задоволенню не підлягає, оскільки така виплата була проведена Страховиком.

Відповідачем та його представником ОСОБА_5 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суду було надано відповідь ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на звернення ОСОБА_2 від 06 червня 2025 року №09-02-17 щодо виплати страхового відшкодування за шкоду пов`язану з лікуванням, внаслідок ДТП 10.06.2020, з якої слідує, що відповідно до висновку лікаря експерта про розмір збитку надано чеків на загальну суму 8 292,51 грн, з них чеки на суму 1 750 грн не підягають відшкодуванню, оскільки неконкретизований платіж. Відповідно до наданих документів сума збитку, що підлягає відшкодуванню становить 6 542,51 грн. Згідно із страховим актом №ОЦВЗ-20-04-39920/1 НАСК «ОРАНТА» 13.01.2021 було здійснено оплату страхового відшкодування у розмірі 6 869,64 грн (6 542,51 + 5% (моральна шкода) на рахунок потерпілої особи.

До відповіді на запит ОСОБА_2 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» додано копію Акта №ОЦВЗ-20-04-39920/1 від 12.01.2021; копію Розрахунку страхового відшкодування збитку за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого; копію Висновку щодо витрат на лікування від 11.01.2021, відповідно якому відшкодовуються в повному обсязі чеки та квитанції на суми:1615,63 грн; 1242,40 грн; 2080,50 грн; 542,00 грн; 289,00 грн; 772,98 грн. Чеки на суму 1750,00 грн не відшкодовується неконкретизований платіж.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на лікування у розмірі 8 292,51 грн, які не були відшкодовані страховою компанією підлягають стягненню з відповідача, що не відповідає дійсним обставинам справи та спростовується наданими стороною відповідача, наведеними вище доказами, які суд апеляційної інстанції бере до уваги, оскільки судом першої інстанції вимога позивача про стягнення витрат на лікування належним чином перевірена не була.

Також, оскільки страхова виплата була зменшена Страховиком на розмір франшизи, 2 000 грн., тому підлягають стягненню з винного водія, відповідача по справі на користь позивача вказана сума.

Отже, колегія суддів вважає, що позивачу, як власнику автомобіля Volkswagen Crafter 2.5 TDi, завдані матеріальні збитки в розмірі 141 267,30 грн, відповідно розрахунку: 233 267,30 грн (матеріальний збиток спричинений позивачу ДТП) 98 000 грн (страхова виплата проведена Страховиком) = 135 267,30 грн. + 4000 грн. (витрати на експертне дослідження) + 2000 (розмір франшизи) = 141 267,30 грн, у зв`язку з чим стягнутий судом розмір матеріальних збитків 150 549,81 грн підлягає зменшенню до 141 267,30 грн.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з пошкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших, негативних наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Визначаючи розмір заподіяної позивачу моральної шкоди, суд першої інстанції врахував те, що внаслідок протиправних дій відповідача належний позивачу транспортний засіб був пошкоджений і позивач втратив засіб пересування, зазнав матеріальних збитків, у зв`язку з чим змінився його звичний уклад його життя, він зазнав душевних страждань, негативних емоцій та стресу, які знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП та, виходячи з засад розумності, справедливості та об`єктивності визначив до стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та доводами позивача про те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і лікування, що відносяться до психотравмуючих подій, душевних переживань і зміни способу життя позивачу завдано моральної шкоди і він має право на її відшкодування, проте не може погодитись з визначеним судом до стягнення розміром відшкодування моральної шкоди, оскільки вважає його завищеним, таким, що не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA,№ 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Колегія суддів, виходячи з обставин справи, враховуючи вимоги розумності, добросовісності, виваженості, вважає, що розумним та справедливим розміром моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача буде 5 000 грн., який є достатнім для розумного задоволення потреб позивача, і не призведе до його безпідставного збагачення, у зв`язку з чим вважає за необхідне зменшити присуджений судом розмір моральної шкоди з 10 000 грн до 5 000 грн.

27 червня 2025 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Севостьянової І.Г. надійшла заява про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в загальному розмірі 15 000,00 грн. Розрахунок проведено відповідно до п.п.4.2 п.4 Додаткового договору від 02 січня 2025 року до Договору про надання правничої допомоги від 01 лютого 2023 року 10 годин з розрахунку 1 500,00 грн за 1 годину роботи адвоката. Відповідно до Акту виконаних робіт від 05 квітня 2025 року: ознайомлення з текстом апеляційної скарги та судового рішення - 01 година 30 хвилин; складення відзиву на апеляційну скаргу - 01 година 30 хвилин; участь у судових засіданнях Дніпровського апеляційного суду, в тому числі з урахуванням часу доїзду до суду та у зворотньому напрямку, очікування судового засідання 05 годин 00 хвилін; складання клопотання про участь адвоката в судовому засіданні в режимі відеоконференції 00 годин 30 хвилин; складання заяви про стягнення витрат на правничу допомогу 01 година 30 хвилин.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правову (правничу) допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової (правничої) допомоги.

На підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції надано наступні докази: Ордер на надання правничої допомоги Серії АЕ №1397629; Акт виконаних робіт від 05 квітня 2025 року на 15 000 грн; Договір про надання правничої допомоги від 01 лютого 2023 року; Додатковий Договір до Договору про надання правничої допомоги від 02 січня 2024 року; квитанцію про сплату Кебалом Р.В. послуг адвоката.

Колегія суддів, вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову (правничу) допомогу в розмірі 15 000,00 грн., виходить з такого.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Колегія суддів при розподілі витрат на професійну правничу допомогу враховує, що справа є незначної складності, у даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви, відзиви на апеляційній скарги у даних справах є майже типовими та фактично шаблонними, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим, заперечення відповідача від задоволення цих вимог, а тому вважає за необхідне зменшити суму стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача на користь позивача з 15 000,00 грн. до 3 000,00 грн. Саме такий розмір витрат є об`єктивним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у даній справі.

Отже, враховуючи неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, в частині зменшення розміру матеріальних збитків з 150 549,81 грн. до 141 267,30 грн, розміру моральної шкоди з 10 000 грн. до 5 000 грн, а всього до 146 267,30 грн. В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2024 року в частині стягнутого судом розміру матеріальних збитків а також розміру моральної шкоди змінити, зменшивши цей розмір з 150 549,81 грн. до 141 267,30 грн., відповідно зменшивши суму моральної шкоди з 10 000 грн. до 5 000 грн, а всього до 146 267,30 грн.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2024 року в частині стягнутого судового збору у розмірі 1 845,12 грн. залишити без змін.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в загальному розмірі 3 000,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 07 липня 2025 року.

Головуючий:

Судді: