ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Гапонюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору,-

ВСТАНОВИВ:

07.05.2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, відповідно до якого просить ухвалити рішення, яким визначити місце проживання його сина ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 .

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2025 року подану позовну заяву ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини було залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини разом з усіма додатками повернуто позивачу.

06.06.2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про повернення витрат судового збору по справі № 381/2407/25.

Вивчивши письмові матеріали цивільної справи, приходжу до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити зі слідуючих підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Стаття 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає виключний перелік підстав для повернення судового збору, а саме: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.26 своєї постанові №10 від 14.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», перерахування суми судового збору здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05.04.2011 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Так, платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

При цьому, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Також, на необхідності надання саме оригіналу розрахункового документу на підтвердження сплати судового збору наголошує і в своєму інформаційному листі від 11.06.2012 року №31-08330-10-18/14701 «Щодо питань повернення судового збору» Міністерство фінансів України.

Між тим, звертаючись до суду з заявою про повернення судового збору, заявником не було надано оригіналу платіжного документу (квитанції), який би підтверджував сплату судового збору за подання до суду вищевказаного позову.

Таким чином, підстави для задоволення заяви про повернення судового збору на даний час відсутні.

Заявник не позбавлений можливості повторно звернутися до суду з відповідною заявою, додавши при цьому оригінал платіжного документу.

Керуючись ст.133 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.В. Соловей