У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 року

м. Київ

справа № 367/1580/24

провадження № 61-7420ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Махненко Дар`я Анатоліївна на ухвалу Ірпінського районного суду Київської області від 22 січня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду, визначено проведення розгляду справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Ірпінського районного суду Київської області від 26 червня 2024 року визнано явку позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 обов`язковою, про що їх повідомлено цією ухвалою та відкладено розгляд справи.

Позивач та представник позивача до суду не з`явились, були повідомленні належним чином про місце та час розгляду справи.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22 січня 2025 року, яка залишена без змін поставною Київського апеляційного суду від 28 травня

2025 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики залишено без розгляду.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що

21 листопада 2024 року представник позивача Махненко Д. А. направила заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, а у випадку визнання обов`язковою явку позивача - відкласти розгляд на іншу дату. У зв`язку із надходженням вищевказаної заяви, судом було відкладено розгляд справи на

22 січня 2025 року, однак в день судового засідання до суду не прибули ані позивач, ані представник позивача.

Суди зазначали, що однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. Разом з тим, відповідно до пункту 4 частини третьої статті 223 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності належно повідомленого учасника справи, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

12 червня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Махненко Д. А. засобами поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Ірпінського районного суду Київської області від 22 січня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2025 року.

У касаційній скарзі представник заявника просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані рішення та направити справу до суду першої інстанції для повторного розгляду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 2 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

В обґрунтування касаційної скарги представник заявника зазначає, що суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, порушивши норми процесуального права, не врахував, що представник позивача повідомив суд про причини неявки в підготовче засідання позивача, крім цього подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача, а також відповідач у відзиві на позовну заяву визнав повністю позов, а тому у суду першої інстанції були всі підстави для розгляду справи без участі позивача.

За змістом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Верховний Суд висновує про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі, з огляду на таке.

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав: неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Частиною п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його неявка не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Указане дає підстави для висновку, що повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суди встановили, що 26 червня 2024 року суд першої інстанції визнав явку позивача обов`язковою. В судове засідання, призначене на 21 листопада

2024 року, позивач та його представник не з`явились. Представник позивача Махненко Д. А. направила заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, а у випадку визнання обов`язковою явку позивача - відкласти розгляд на іншу дату.

У зв`язку із надходженням вказаної заяви, судом відкладено розгляд справи на

22 січня 2025 року.

Однак, 22 січня 2025 року до суду не прибули ані позивач, ані представник позивача, представник відповідача брав участь у судовому засідання.

З огляду на неприбуття позивача чи його представника в судове засідання повторно, явка яких в судове засідання була визнана обов`язковою, та неможливість розгляду справи у зв`язку з неявкою позивача чи його представника, колегія суддів погоджується з висновком судів про наявність передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України умов, за яких позовна заява ОСОБА_1 підлягала залишенню без розгляду. Судом дотримано вимоги пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, так як наявність ухвали про обов`язкову явку сторін у судове засідання за повторної неявки позивача чи його представника, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, зобов`язує суд залишити позовну заяву без розгляду незалежно від причини такої повторної неявки. При цьому, колегія суддів враховує, що справа перебувала на розгляді у суді першої інстанції тривалий час, висновок суду про обов`язковість явки позивача є його дискреційним повноваженням, оскільки саме суд першої інстанції зобов`язаний, відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 264 та статті 265 ЦПК України, встановити фактичні обставини з посиланням на докази, на підставі яких встановлено відповідні обставини та докази, відхилені судом, мотивувати оцінку кожного аргументу, наведеного учасниками справи та забезпечити дотримання принципів рівності та змагальності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 вересня 2024 року у справі

№ 490/9587/18 вказала, що позивач (заявник, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) із великим ступенем зацікавленості повинен проявляти інтерес про хід розгляду судом ініційованої ним справи або відповідного судового провадження. У разі відсутності обставин непереборної сили ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу провадження, відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), свідчить про недобросовісну поведінку та порушення основоположних засад цивільного процесу.

Доречно зважити також на правову позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За результатами оцінки доводів касаційної скарги та змісту оскаржених судових рішень, не виявлено порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій. Правильність застосування судами пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Махненко Д. А. є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтею 390, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Махненко Дар`я Анатоліївна, на ухвалу Ірпінського районного суду Київської області від 22 січня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська