Справа № 545/4575/24
Провадження № 2/545/267/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2025 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Путрі О.Г.,

при секретарі Литвинову В.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином.

В позові посилався на те, що вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 14.08.2024 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна.

Зі змісту вироку вбачається, що в ніч з 23 на 24 січня 2018 року ОСОБА_2 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 , скориставшись тим, що власника поряд немає та їх злочинні дії не будуть помічені, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальних збитків потерпілому та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, шляхом пошкодження вхідних дверей за допомогою лому, проникли до домоволодіння позивача по АДРЕСА_1 , звідки таємно викрали речі, належні позивачу ОСОБА_1 , чим спричинили останньому майнової шкоди на загальну суму 25389, 67 грн. Вказаними протиправними діями відповідача йому завдано значної матеріальної та моральної шкоди.

Узв`язку з чим, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 12694, 83 грн. на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, встановленої вироком суду, 10 000 грн. додаткових витрат, які він поніс у зв`язку з вчиненням відповідачем злочину, що полягало у заміні замків та розтрощеного дверного короба, дверей до гаража і будинку, а також прохав стягнути 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 25.10.2024 року відкрито провадження по справі.

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, прохає їх задовольнити. (а.с.56).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява, згідно якої прохав розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги не визнає, оскільки кримінальне правопорушення вчиняв не самостійно. (а.с.53-55).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 14.08.2024 року, який набрав законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України і призначено йому покарання за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч.1 ст.70 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна.

Вказаним вироком суду встановлено, що в ніч з 23 на 24 січня 2018 року ОСОБА_2 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 , скориставшись тим, що власника поряд немає та їх злочинні дії не будуть помічені, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальних збитків потерпілому та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, шляхом пошкодження вхідних дверей за допомогою лому, проникли до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрали речі, а саме: зварювальний апарат «SHYUAN MMA-250A», б/в, вартістю 3000 грн.; електричну дриль ударного типу, б/в, вартістю 1500 грн.; TV-тюнер Т2 «Трімакс TR-2012HD», б/в, вартістю відповідно до висновку експерта №448 від 30 березня 2018 року 366,67 грн.; фотоапарат «Салют» с/н 7103094, об`єктив с/н 7100877, б/в, вартістю 4000 грн.; пневматичну гвинтівку «ІЖ-38с» калібр 4,5 мм, с/н: НОМЕР_1 б/в, вартістю відповідно до висновку експерта №542 від 30 березня 2018 року 1650,00 грн.; ваги електронні марки «DA HONG YING», б/в, вартістю відповідно до висновку експерта №449 від 30.03.2018 року 350,00 грн.; 20 лампочок освітлення від 25 до 150 Вт, загальною вартістю 150 грн.; пару чоловічих туфель «Dafuyuan», 43 розміру, б/в, вартістю відповідно до висновку експерта №596 від 06.04.2018 року 276,33 грн.; пару чоловічих туфель «Enricofantini Collection», 43 розміру, б/в, вартістю відповідно до висновку експерта №443 від 27 березня 2018 року 352,33 грн.; пару чоловічих туфель «Inblu», 43 розміру, б/в, вартістю відповідно до висновку експерта №441 від 27.03.2018 року 369,67 грн.; пару чоловічих туфель «Inblu», 43 розміру, б/в, вартістю відповідно до висновку експерта №444 від 27 березня 2018 року 369,67 грн.; пару чоловічих туфель «AIMA» 43 розміру, б/в, вартістю відповідно до висновку експерта №616 від 13 квітня 2018 року 205,00 грн.; 4 пари чоловічих зимових черевиків, 43 розміру, загальною вартістю 4500 грн.; брюки чорні звичайні у кількості 6 штук, джинси синього кольору та вельветові штани коричневого кольору, 50 розміру, б/в, загальною вартістю 3500 грн. В подальшому за допомогою лому, шляхом пошкодження вхідних дверей проникли до приміщення гаражу розташованого на території домогосподарства за вказаною адресою, звідки викрали: електричну кутову шліфувальну машинку марки «Інтерскол», б/в, вартістю 1500 грн.; електричну дриль «Ребір», б/в, вартістю 3000 грн.; в подальшому за допомогою лому, шляхом пошкодження вхідних дверей проникли до господарського приміщення, розташованого на території домогосподарства, звідки викрали: дві бухти телефонного мідного кабелю загальною довжиною 20 м, б/в, загальною вартістю 300 грн., належні потерпілому ОСОБА_1 , чим спричинили майнової шкоди на загальну суму 25389, 67 грн. (а.с.3-5).

Питання щодо стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди, спричиненої ОСОБА_1 злочином, скоєним в ніч з 23 на 24 січня 2018 року, вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 14.08.2024 року вирішено не було.

Крім того, вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 27.01.2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено відповідне покарання.

Згідно вироку суду вбачається, що ОСОБА_3 , притягнуто до кримінальної відповідальності, зокрема за епізодом №4, згідно якого, в ніч з 23 на 24 січня 2018 року ОСОБА_2 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 , викрали з домоволодніння ОСОБА_1 належні йому речі, загальною вартістю 25389,57 грн.

Окрім того, вироком суду цивільний позов ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема стягнуто з ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди 12694,83 грн., що становить відповідно половину матеріальної шкоди, завданої позивачеві злочином, скоєним в ніч з 23 на 24 січня 2018 року (25389,67 : 2 = 12694,83) та роз`яснено ОСОБА_1 , право самостійно в порядку цивільного судочинства звернутись до суду з позовом до винних осіб, які заподіяли йому збитки (а.с.7).

Частиною 6 ст.82 ЦПУ України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, факт скоєння кримінального правопорушення та вину ОСОБА_2 у вчинені злочину щодо викрадення речей, з домоволодіння ОСОБА_1 , на загальну суму 25389,57 грн. доведено вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 14.08.2024 року.

Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31 березня 1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абз.1 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» судам роз`яснено, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Таким чином, встановлено, що кримінальним правопорушенням, вчиненим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , спричинено позивачеві ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 25389, 67 грн., половину якої (12694,83 грн.) згідно вироку суду від 27.01.2021 стягнуто з ОСОБА_3 , у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути частину невідшкодованої матеріальної шкоди в розмірі 12694,83 грн., завданої викраденням належного позивачеві майна.

В частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 10 000 грн. суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вказаної позовної вимоги з огляду на те, що позивачем не надано будь-яких доказів, які б підтверджували понесені ним витрати, пов?язані із заміною замка та розтрощеного дверного короба, дверей до гаража і будинку.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., суд приходить до наступного висновку.

Так позивач вказує, що моральна шкода, яка була завдана діями відповідача у зв`язку з викраденням належного йому майна, призвела до моральних страждань, постійних хвилювань і психологічних навантажень, що вплинуло на стан його здоров`я.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з пунктами 3,9 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Тобто, суд повинен з`ясувати всі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості.

При вирішенні спору судом установлено, що неправомірними суспільно-небезпечними діями відповідача завдано потерпілому (позивачеві) немайнових втрат.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо наявності причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діяннями відповідача та спричиненням моральної шкоди позивачці.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приймаючи до уваги вищезазначені факти, характер, обсяг, тяжкість страждань, яких позивач зазнав від вчинення ОСОБА_2 злочину щодо викрадення майна йому майна, враховуючи матеріальний стан позивача та відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення в розмірі 3 000 грн .

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди задоволена на 56 % (12694,93 х 100% : 22694,93 = 56%).

Позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди задоволена на 30 % (3 000 х 100% : 10 000 = 30%).

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно п.6 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи, що позивачем було заявлено дві позовні вимоги, то з відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1041,63 грн. (1211,20 х 45 % : 100% =678,27 грн.) + (1211,20 х 30% : 100 % =363,36 грн.) пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 137,141, 259, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) матеріальну шкоду в розмірі 12694,83 грн. та 3 000 грн. моральної шкоди, а всього 15694,83 грн. (п`ятнадцять тисяч шістсот дев`яносто чотири гривні вісімдесят три копійки).

В іншій частині - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судові витрати в розмірі 1041,63 грн. (одна тисяча сорок одна гривня шістдесят три копійки).

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Г.Путря