УХВАЛА

03 липня 2025 року

м. Київ

справа № 761/36833/24

провадження № 61-7360ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Українського інституту по проектуванню деревообробних і меблевих підприємств «Укрдіпродеревпром» (ВАТ «Укрдіпродеревпром») про визнання наказу протиправним і недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати наказ ВАТ «Укрдіпродеревпром» № 11-к від 17 березня 1997 року протиправним і недійсним, встановивши дату його звільнення 27 листопада 1997 року як дату закінчення дії трудового договору;

зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві при обрахуванні пенсії за віком відповідно до Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувати період його вимушеного прогулу з 25 березня 1997 року по 31 жовтня 1997 року до його трудового стажу головного інженера проектів ВАТ «Укрдіпродеревпром».

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в м. Києві про зобов`язання вчинити певні дії. Роз`яснено позивачу, що з вказаною вимогою необхідно звертатись в порядку адміністративного судочинства до Київського окружного адміністративного суду.

Одночасно місцевий суд залишив без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в м. Києві в частині позовних вимог про визнання наказу протиправним і недійсним, надано позивачу строку для усунення її недоліків, а саме подання виправленої редакції позовної заяви із уточненням кола учасників у справі (зазначення відповідачем особу, яка, на його думку, порушила право позивача), а також змісту позовних вимог (конкретизації змісту оспорюваного наказу).

Усуваючи недоліки позовної заяви, позивач подав до суду виправлену позовну заяву, з вимогами до ВАТ «Укрдіпродеревпром» про визнання протиправним і недійсним наказу про звільнення.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2024 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 28 травня 2025 року, відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі пунктом 6 частини першої статті 186 ЦПК України, оскільки за встановлених судом обставин цивільна правоздатність та дієздатність Українського інституту по проектуванню деревообробних і меблевих підприємств «Укрдіпродеревпром» (скорочене найменування - ВАТ «Укрдіпровдеревпром») припинена шляхом внесення 10 березня 2005 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію припинення вказаної юридичної особи у зв`язку із визнанням її банкрутом, при цьому відсутній правонаступник вказаної юридичної особи.

При цьому апеляційний суд роз`яснив, що коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (працівник) може звернутися із заявою про встановлення певного факту, який має юридичні наслідки і від встановлення якого залежить виникнення, зміна або припинення її особистих чи майнових прав, згідно з абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону. Вказане відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 13 вересня 2023 року у справі № 295/7291/20 (провадження № 61-11106св21) та від 13 червня 2024 року у справі № 333/8899/21 (провадження № 61-6732св23).

У червні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2025 року.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що йому було відомо про банкрутство відповідача ще в 2005 року, водночас він звернувся до суду про визнання судом наказу про звільнення заявника недійсним/нікчемним, встановлення законної дати його звільнення.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для відкриття провадження в справі, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Згідно з частиною першою статті 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до статті 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно з частиною четвертою статті 91 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

За правилом пункту 6 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц (провадження

№ 61-33766сво18) зазначив, що момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 чинного ЦПК України, пункт 1 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року).

Якщо правонаступництво у справі допускається, то правонаступника можна залучити тільки у випадку, коли підстав для правонаступництва сталися після набуття такою особою статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження в справі.

Суд першої інстанції в цій справі № 761/36833/24 встановив, що 10 березня 2005 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних

осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи - ВАТ «Укрдіпровдеревпром» () без правонаступництва у зв`язку із визнанням її банкрутом, номер запису: 2001619.

За наведених обставин, встановивши, на час подання ОСОБА_1 позовної заяви до ВАТ «Укрдіпровдеревпром», вказана юридична особа вже була ліквідована без правонаступництва, тобто не мала процесуальної правосуб`єктності, що також не заперечується заявником в касаційній скарзі, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження в справі на підставі пункту 6 частини першої статті 186 ЦПК України, оскільки вказані правовідносини не допускають правонаступництва.

Доводи касаційної скарги зводяться до власного тлумачення норм права та не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення апеляційного суду, оскільки ґрунтуються на незгоді з обставинами, встановленими судами, зводяться до переоцінки судами доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що правильність застосування апеляційним судом норм права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2025 року є необґрунтованою.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Українського інституту по проектуванню деревообробних і меблевих підприємств «Укрдіпродеревпром» (ВАТ «Укрдіпродеревпром») про визнання наказу протиправним і недійсним.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян