Справа № 361/4938/25
Провадження № 2/361/1718/25
У Х В А Л А

про відмову у закритті провадження у справі

27 червня 2025 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Гізатуліна Н.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про закриття провадження у справі в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу,

УСТАНОВИЛА:

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі ТОВ «Газорозподільні мережі України») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ).

У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Гізатуліній Н. М.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

26 червня 2025 року представник ТОВ «Газорозподільні мережі України» Кислощук Я.С. через систему «Електронний суд» подала заяву про закриття провадження у справі та повернення суми сплаченого судового збору.

Заяву мотивувала тим, що позивачу стало відомо, що ОСОБА_1 не є власником частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 на підставі Договору дарування частини житлового будинку.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З огляду на ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення щодо якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 дійшов висновку про те, що суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Підстави закриття провадження у справі передбачені ст. 255 ЦПК України згідно якої суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предметі з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5)сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд встановив, що 24 червня 2025 року ОСОБА_1 подала заяву на ім`я в.о. начальника управління Броварського УЕГГ Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі» Смага С.В. у якій просила розірвати укладений із нею договір з розподілу природного газу за особовим рахунком НОМЕР_2 та змінити власника будинку згідно з договором дарування від 22 квітня 2024 року на ОСОБА_2 .

Як вбачається із договору дарування частки житлового будинку від 22 квітня 2024 року, який посвідчений приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області Долинною Н.О., зареєстрований у реєстрі за № 22, ОСОБА_1 подарувала, а ОСОБА_2 прийняла у дар 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав від 22 квітня 2024 року № 375347826 право власності на 1/2 будинку АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 .

Оскільки зазначені в клопотанні підстави закриття провадження не відповідають передбаченим ст. 255 ЦПК України, а тому клопотання представника позивача про закриття провадження з підстав, що ОСОБА_1 не є власником будинку, задоволенню не підлягає.

Разом з тим суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 53 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а уразі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Після спливу строків, зазначеного у частині першій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 48 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач, якими можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Згідно ч. 3 ст. 51 ЦПК України, після спливу строків, зазначених у частині другій цієї статті, суд замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову в справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

З аналізу наведеної статті ЦПК України слідує, що законодавець поклав саме на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач.

Суд вважає, що закриття провадження в справі з підстав неналежності відповідача не відповідає вимогам ЦПК України.

З урахуванням вищевказаного, суд дійшов висновку про відмову у закритті провадження у справі з підстав неналежного складу осіб.

Керуючись ст. ст. 255, 260, 353 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про закриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н.М. Гізатуліна