Справа № 344/3442/25
Провадження № 2/344/2226/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю:секретаря судового засідання Комуніцької Н.В.,

представника позивача адвоката Синишина П.Є.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2025 позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, у якому просить : зменшити розмір стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.11.2024 по цивільній справі № 344/14593/24 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , визначити розмір аліментів - 2 000 грн. починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до завершення нею навчання та не більше ніж до досягнення нею 23 років, за умови, що вона буде продовжувати навчання.

В обґрунтування такого позову, зокрема посилається на те, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.11.2024, справа 344/14593/24, ухвалено стягувати з позивача на користь відповідача на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 6 100 грн. щомісячно, починаючи з 07.08.2024 і до завершення нею навчання та не більше ніж до досягнення нею 23 років, за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Разом з тим, на даний час матеріальний стан позивача змінився, стан здоров`я погіршився; від іншого шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_4 , у зв`язку з чим він несе витрати на утримання дитини. Також він допомагає своїй матері, яка є пенсіонеркою та особою старшого віку.

Також з 27.01.2025 позивач не здійснює підприємницьку діяльність та немає постійного високого доходу, на даний час він є найманим працівником з мінімальним рівнем заробітної плати - 8 000 грн. Крім причепу ДНІСТЕР, д.н.з. НОМЕР_1 , будь-якого нерухомого майна не має.

Стан здоров`я позивача не дає змоги для того щоб влаштуватися на ще одну роботу, йому встановлено діагноз: ураження міжхребетних дисків поперекового і інших відділів з радикулопатією, ускладнений остеохондроз, деформуючий спондилоартроз поперекового відділу хребта, стадія загострення, полісегментарний тип, екструзія міжхребцевого диску L5-S1, випинання фіброзного кільця L4-L5 з стійким больовим та радикулоішемічним синдромом, акцентом зліва. Дегенеративні зміни міжхребцевих дисків L4-L5, L5-S1. Спондильоз L3-L4-L5 та призначено лікування під контролем травматолога, невропатолога та сімейного лікаря. З 08.02.2025 по 17.02.2025 перебував на стаціонарному лікуванні, з діагнозом вогнищева травма головного мозку, неуточнена, забій головного мозку середнього ступеня важкості, перелом кісток черепа, перелом лобної кістки справа з поширенням на передню та задню стінки лобної пазухи, пневмоцефалія, скальпована рана голови, виражений цефалгічний та вестибуло-атактичний синдром, лівобічна пірамідна недостатність.

Постановлений діагноз та наслідки забою головного мозку значно впливають на можливість заробляти кошти, відповідно стягнення аліментів у визначеному розмірі ставить позивача у скрутне становище (а.с. 1-5).

03.03.2025 - відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с. 40-41).

08.05.2025 ухвалою суду витребувано докази (а.с. 150-152).

28.05.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті (а.с. 153-154).

26.05.2025 судом отримано відзив. В обґрунтування такого відзиву зокрема зазначено, що відповідач не визнає позовних вимог та просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, вказані в позовній заяві аргументи не відповідають фактичним обставинам. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 20.02.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.11.2024 - без змін. Сума задекларованого доходу позивача у 2022 році становила 860 000 грн., в 2023 році - 1 544 892,22 грн., у 2024 - 3 000 000 грн., крім того, наявні й інші джерела доходу. Наявність у позивача іншої дитини не є підставою для зменшення розміру аліментів. Позивач не надано жодних доказів зміни матеріального стану, неможливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі, відтак зменшення розміру аліментів не буде спрямоване на належне забезпечення дочки, яка продовжує навчання. Просила поновити строк на подання відзиву на позовну заяву (а.с. 161-165).

У вступному слові представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, що викладені письмово, позов просив задоволити.

У вступному слові відповідач у позові просила відмовити з підстав, що викладені письмово. Додала, що позивач умисно по відчужував майно, бізнес для того щоб не сплачувати аліменти. Припинив діяльність ФОП саме під час розгляду справи в апеляційному суді.

Вислухавши вступне сторін, розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку наступного висновку:

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в цивільній справі №344/14593/24 від 05 листопада 2024 року, яке залишене без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року, позов задоволено частково. Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі, у розмірі 6100 (шість тисяч сто) гривень, щомісячно, починаючи з 07 серпня 2024 року до звершення нею навчання та не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Через п`ять днів після ухвалення постанови Івано-Франківський апеляційним судом ОСОБА_5 звернувся із позовом про зменшення розміру аліментів за рішенням суду, що було предметом апеляційного перегляду.

Такими рішеннями суду встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у якому в них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 досягла повноліття.

03.08.2021 ОСОБА_1 , як законний представник ОСОБА_3 , уклала договір № 141/м з Івано-Франківським національним медичним університетом про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти.

Згідно довідки директора фахового медичного коледжу Івано-Франківського національного медичного університету № 243 від 30.07.2024, ОСОБА_3 є студенткою четвертого курсу Фахового медичного коледжу Івано-Франківського національного медичного університету, денної форми здобуття освіти.

Відповідно до частини першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року по справі 6-1296цс15, зазначається, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

У постанові від 14.12.2022 по справі № 727/1599/22 Верховний Суд дійшов висновку, що статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 грудня 2023 року у справі № 682/2454/22-ц (провадження № 61-10748св23).

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилася дочка від іншого шлюбу; витрати на утримання нової сім`ї; а також через стан свого здоров`я, необхідність лікування.

Так, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07.04.2015 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_6 , батьки: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_7 (а.с. 14).

Однак, саме такий сімейний стан і був на час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів. Відтак, у позивача не змінився сімейний стан. І вказане також було предметом розгляду у справі №344/3442/25 про стягнення аліментів.

Суд приймає до уваги, що твердження позивача, що нього наявні захворювання ( а.с. 9-11, 17-22), однак всі доводи повинні бути підтверджені достатніми, належними доказами, зокрема необхідності постійного лікування, витрати на лікування. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Крім цього, як вбачається із рішення суду у справі 344/14593/24 від 05.11.2024, ОСОБА_2 також посилався на незадовільний стан здоров`я, тобто зазначені ним обставини були предметом оцінки судом при вирішенні питання про визначення розміру аліментів.

Щодо отриманої травми голови, за медичною документацією за період з 08 лютого по 17.02.2025, ат аз 25.02.2025 по 11.03.2025: забій головного мозку, перелом кісток черепа, перелом лобної кістки з права; виражений цефалогічний та всетибуло-атактичний синдроми, лівобічна пірамідна недостатність. Забій гематома правого плечового поясу;перелови інших кісток та кісток обличчі, гемосинус справа ( а.с. 17-22). Вказана непрацездатність мала тимчасовий характер.

Витрати на лікування щодо вище отриманої травми самого позивача також не підтверджені належними доказами, що унеможливлює встановити, чи вони суттєво погіршують його матеріальний стан. Крім того, з наданих документів щодо захворювання позивача неможливо встановити, що його стан здоров`я настільки погіршився, що не дозволяє працювати та отримувати йому доходи, у тому числі для сплати аліментів у визначеному розмірі. Натомість за березень 2025 сума його доходу склала 18 400 грн. ( відомості ГУ ДПС в Івано-Франківській області , а.с. 159).

Щодо матеріального стану.

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_8 від 26.02.2025, ОСОБА_2 працює на ФОП ОСОБА_9 з 03 лютого 2025 року на посаді менеджер (управитель) в роздрібній торгівлі продовольчими товарами, місячний посадовий оклад 8 000 грн. Втакий час перебував на лікарняному (а.с. 25).

Припинив позивач підприємницьку діяльність під час перегляду судом апеляційної інстанції рішення суду про стягнення аліментів 27.01.2025 ( а.с. 24). Разом з тим, і в своїй апеляційній скарзі такий посилався на незадовільний матеріальний став.

Суд зауважує, покликання позивача на відсутність доходів, окрім мінімальної заробітної плати, то такі не можуть бути безумовними, оскільки офіційні доходи не завжди відображають дійсний матеріальний стан.

Твердження позивача про утриманні своєї матері пенсіонера, нічим не підтверджено, та й не може бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Крім того, ухвалюючи рішення про зменшення розміру аліментів, суд повинен виходити також з інтересів дитини, на утримання якої сплачуються зазначені аліменти.

Відповідно до попереднього договору №Пск-07 від 13.06.2025, укладеного між Закладом вищої освіти «Університет Короля Данила» та ОСОБА_3 , після виконання вступником/замовником вимог щодо зарахування, які передбачені Порядком прийому на навчання для здобуття вищої освіти та інших умов, передбачених цим договором, сторони домовились укласти в майбутньому договір про навчання за спеціальністю 053 психологія (п.1.1.); сторони домовились, що Основний договір має бути укладений не пізніше строку зарахування на навчання передбаченого Порядком прийому на навчання для здобуття вищої освіти (п. 2.1.); на підтвердження дійсних намірів сторін в укладенні Основного договору замовник вносить на безготівковий рахунок закладу грошові кошти в розмірі 20 000 грн. (п. 3.1.) (а.с. 218).

Відповідно до частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За встановлених обставин, суд прийшов до висновку, що позивачем не наведено та не доведено жодних вагомих підстав для зменшення розміру аліментів, зокрема зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я; обставини які слугували при визначенні розміру аліментів, встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили 20.02.2025, звернувшись до суду із даним позовом через 5 днів. Відтак аналізуючи наведене, суд не вбачає законних підстав для збільшення розміру присуджених аліментів.

Судові витрати.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, при пред`явленні позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Таким чином, оскільки в задоволенні позовних вимог позивача відмовлено повністю, витрати позивача по сплаті судового збору, слід залишити за позивачем.

На підставі та керуючись ст.ст. 76-81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач : ОСОБА_2 , РНОКПП : НОМЕР_3 , адреса : АДРЕСА_1 ;

Відповідач : ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ; адреса реєстрації : АДРЕСА_2 ; адреса фактичного місця проживання : АДРЕСА_3 .

Повне рішення 03.07.2025.

Суддя Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.