Справа № 594/575/25
Провадження №2/594/441/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року

м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

з участю секретаря Кушнір Т.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача в користь ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» заборгованість за кредитним договором №0.033.54.0119.ФО_К від 22.01.2019 року в розмірі 63111,65 грн та сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22.01.2019 року між АТ «Юнекс банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір за №0.033.54.0119.ФО_К, відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 29 998,97грн, терміном користування до 22 січня 2022 року, а позичальник зобов`язувався повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом а інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим Договором, а також виконати інші умови цього Договору. Однак, відповідач належним чином не виконувала своїх зобов`язань з повернення кредиту, не сплачувала щомісячних платежів та комісію за обслуговування кредиту, внаслідок чого станом на 31 березня 2021 року кількість днів прострочення за кредитом становить 721 дні . 31 березня 2021 року між АТ «Юнекс банк» та ТОВ «ФК «Омега фінанс» укладено договір факторингу за №31/03-2021, відповідно до умов якого право вимоги до відповідача за кредитним договором №0.033.54.0119.ФО_К перейшло до позивача.

Ухвалою суду від 08 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без участі представника позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належно повідомленою про час та місце слухання справи за зареєстрованим місцем проживання. Про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Відзиву на позов не подавала.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, проти чого позивач не заперечував.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти.

22 січня 2019 року між АТ «Юнекс банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір за №0.033.54.0119.ФО_К (далі - Договір).

Відповідно до умов п. п. 1.1, 1.5 Договору Банк на умовах договору надає Позичальнику кредит у сумі 29998,97 грн, терміном користування до 22 січня 2022 року, а Позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежів в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим Договором, а також виконати інші умови цього Договору.

За користування кредитом Позичальник сплачує: проценти за користування кредитом щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 12% річних; комісію за надання кредиту в розмірі 0%; комісію за обслуговування кредиту щомісячно в розмірі 3,49% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 Договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів.

Згідно умов п. 2.1 Договору надання кредиту здійснюється шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_1 в Банку.

Відповідно до п.2.3 Договору погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів здійснюється Позичальником щомісячно в період з 01 по 10 число кожного місяця протягом строку дії Договору в сумі 2043,96 грн.

Як вбачається з умов 3.2 Договору, у випадку порушення Позичальником однієї або декількох умов Договору, у тому числі несвоєчасної сплати комісії за обслуговування кредиту, Позичальник сплачує Банку штраф за кожен випадок такого порушення у розмірі 200 грн.

Згідно Додатку №1 до кредитного договору за №0.033.54.0119.ФО_К від 22.01.2019 графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обчислення загальної вартості кредиту і реальної річної процентної ставки за кредитним договором, загальна вартість кредиту становить 73355,60 грн, сума кредиту за договором 29998,97 грн, проценти за користування кредитом 5666,07 грн, комісія за обслуговування кредиту 37690,56 грн, реальна річна процента ставка 105,2364% річних. Окрім того, вказаною таблицею передбачено дату та щомісячний розмір платежів, які підлягають сплаті згідно умов кредитного договору.

Як вбачається з виписки з рахунку позичальника ОСОБА_1 , АТ «Юнекс банк» було перераховано на рахунок відповідача за № 8001 кошти в розмірі 29 998,97 грн. згідно умов кредитного договору за №0.033.54.0119.ФО_К від 22.01.2019.

31 березня 2021 року між ТОВ «ФК «Омега фінанс» (Фактор) та АТ «Юнекс банк» (Клієнт) укладено договір факторингу за №31/03-2021.

Відповідно до положень п. п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 договору факторингу, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов`язується за плату передати (сплатити) Клієнту суму фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Права грошової вимоги вважаються відступленими Фактору в день підписання акту прийому-передачі прав вимоги за умови отримання Клієнтом суми фінансування. Після переходу права вимоги до Фактора, останній стає кредитором по відношенню до боржників та набуває відповідні права вимоги у розмірі, зазначеному в реєстрі прав вимоги.

З дати відступлення прав вимоги Клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами у розмірі зазначеному в реєстрі прав вимоги, а Фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, у розмірі зазначеному в реєстрі прав вимоги.

Фінансування Клієнта здійснюється шляхом купівлі Фактором у Клієнта прав вимоги та набуття Фактором прав вимоги на борги у розмірі зазначеному в реєстрі прав вимоги.

Відступлення права грошової вимоги у загальному розмірі зазначеному в реєстрі прав вимоги і всіх інших прав, належних Клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх передача від Клієнта до Фактора відбувається у дату відступлення прав вимоги. До Фактора переходять усі права кредитора у зобов`язаннях, які виникли на підставі кредитних договорів у розмірі зазначеному в реєстрі прав вимоги.

Як слідує з платіжного доручення АТ «ПУМБ» за №63 від 31 березня 2021 року, ТОВ «ФК «Омега фінанс» перерахувало на рахунок АТ «Юнекс банк» грошові кошти в розмірі 4850 000 грн в якості оплати згідно договору факторингу за №31/03-2021 від 31 березня 2021 року.

Як вбачається з Акту приймання-передавання права вимоги за договором факторингу №31/03-2021 від 31 березня 2021 року (Додаток №2), ТОВ «ФК «Омега фінанс» та АТ «Юнекс банк» уклали цей акт про те, що на виконання умов договору факторингу №31/03-2021 від 31 березня 2021 року, Клієнт передав, а Фактор прийняв від Клієнта реєстр прав вимоги кількістю 4035 договорів.

Згідно Реєстру прав вимоги станом на 31 березня 2021 року (Додатку №1 до договору Факторингу за №31/03-2021 від 31 березня 2021 року), від АТ «Юнекс банк» до ТОВ «ФК «Омега фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №0.033.54.0119.ФО_К від 22.01.2019 в сумі 63111,65 грн.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч.1ст.1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В силу вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з вимогами ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою.

В силу вимог ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з вимогами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором та коштів кредиту у встановлений строк не повернула.

Позивач підтвердив своє право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 на підставі договору факторингу за №31/03-2021 від 31 жовтня 2021 року, акту прийому-передачі прав вимоги від 31 жовтня 2021 року та витягу реєстру боржників до вказаного договору.

Докази про те, що такий договір визнаний недійсними чи його дійсність оспорюється в судовому провадженні суду не надані.

Таким чином, позивач на праві нового кредитора вправі вимагати повернення суми кредиту, відсотків та пені (штрафу) від позичальника за кредитним договором за №0.033.54.0119.ФО_К від 22.01.2019 року, яка станом на 31 березня 2021 року становить 37146,94 грн, з яких: 9215,77 грн заборгованість по тілу кредиту прострочена на день подання позовної заяви, 17729,36 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту, 96,89 грн проценти за кредитом, 6109,81 грн прострочені проценти за кредитом, 3995,11 грн. пеня і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача в користь позивача

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за комісією за обслуговування кредиту в розмірі 1046,96 грн та простроченою комісією за обслуговування кредиту в сумі 24917,75 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (частина друга статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»).

Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» передбачив право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування. Але законодавство визначає і низку пов`язаних із цим обмежень для банку.

На виконання вимог, зокрема, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 8 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит).

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Отже, банк має надати споживачу за визначеною формою детальний розпис усіх складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів, включно з передбаченою у договорі комісією за обслуговування, за кожним платіжним періодом.

Банком відповідно до умов кредитного договору здійснено нарахування комісії у загальному розмірі 25964,71 грн.

Однак, розмір комісії за надання кредиту, який визначено в кредитному договорі, встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості.

Водночас з тексту позовної заяви взагалі не випливає і зміст вказаної послуги, і обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, за змістом загальних норм права об`єктом зобов`язання не можуть бути дії, які одна із сторін вчиняє на власну користь (аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (пункти 28, 29), у справі № 363/1834/17 (пункт 27).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України). Отже, суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку останнього їх повернути і сплатити за користування ними проценти (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункт 28).

Інакше кажучи, у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів (аналогічний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (пункт 31.25).

Розрахунок для позичальника суми його чергового платежу, суми дострокового повернення заборгованості, а також інформування позичальника у вигляді SMS-повідомлень, довідок за телефоном, електронною поштою, через інтернет-сервіс банку або в іншій формі щодо суми платежу, щодо стану кредитної заборгованості, щодо надходження та зарахування коштів на рахунок для повернення заборгованості, щодо зарахування коштів платежу на рахунок для погашення заборгованості тощо, є діями, які банк вчиняє, насамперед, на власну користь. Надання за ціною встановленої у кредитному договорі комісії інших послуг за обслуговування, не пов`язаних із інформуванням позичальника, не передбачено.

Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Таким чином банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за обслуговування, встановленому у договорі, який підписали сторони, оскільки такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб.

З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.

Аналогічні висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункти 29-31).

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Враховуючи вищевикладене, умови договору щодо сплати комісії є нікчемними, а вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісією в загальній сумі 25964,71 грн задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, те, що фактично отримані та використані відповідачем кредитні кошти у добровільному порядку позивачу, як новому кредитору, не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 в користь ТОВ «ФК «Омега фінанс» заборгованості за кредитним договором №0.033.54.0119.ФО_К від 22.01.2019 року в розмірі 37146,94 грн, з яких: 9215,77 грн заборгованість по тілу кредиту прострочена на день подання позовної заяви, 17729,36 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту, 96,89 грн проценти за кредитом, 6109,81 грн прострочені проценти за кредитом, 3995,11 грн. пеня. Вказана сума відповідачем не спростована.

Таким чином, враховуючи висновки суду про часткове задоволення позову, та вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1425 грн. (37146,94 * 2422,40 / 63111,65), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2,4,12,13,76-78,258,259,263,265, 268, 280-283, 352-355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» заборгованість за кредитним договором №0.033.54.0119.ФО_К від 22 січня 2019 року в розмірі 37146,94 (тридцять сім тисяч сто сорок шість) грн 94 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 1425 (одна тисяча чотириста двадцять п`ять) грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідачем може бути подано заяву до Борщівського районного суду Тернопільської області про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс», м. Київ вул. Саперне поле, 12, офіс 1007, .

Відповідач: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 01 липня 2025 року.

Головуючий Чир П. В.