Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Морозова В.В.,

при секретарі судового засідання Швидкій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

в с т а н о в и в :

Представник позивача адвокат Давигора С.А. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Червонослобідської сільської радиЧеркаського району Черкаської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у якій просить суд:

- встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 про, що 07 вересня 2020 року зроблено актовий запис за № 132 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . Померлий ОСОБА_2 є рідним батьком позивача.

На день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично прийнятий та юридично не оформлений після смерті баби ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_3 є рідною матір`ю ОСОБА_2 та рідною бабою ОСОБА_1 .

Представник позивача стверджує, що позивач є спадкоємцем першої черги, будучи рідним сином померлого, інших спадкоємців першої черги у померлого не було. Заповіту ОСОБА_2 не залишив, відповідно спадкування відбувається за законом.

Фактично позивач разом з батьком ОСОБА_2 до дня смерті проживали спільно в житлі за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 із грудня 2014 року переїхав проживати разом із дружиною ОСОБА_4 до будинку, де проживав батько одиноко за вище вказаною адресою. У 2015 році у позивача була народжена донька ОСОБА_5 . Позивач має місце реєстрації у будинку своєї сестри в АДРЕСА_2 , однак в даному житлі не проживав фактично від дати реєстрації.

Після переїзду у 2015 році ОСОБА_1 разом із дружиною фактично налаштували спільний побут із ОСОБА_2 , який із березня 2015 року почав сильно хворіти. У серпні 2015 року був госпіталізований у зв`язку із значним погіршенням здоров`я. В ході встановленого анамнезу захворювання ОСОБА_2 потребував сторонньої допомоги.

Представник позивача вказує, що відповідно в силу свого віку ОСОБА_2 та наявних потреб у сторонньому догляді потребував помочі та забезпечення першочергових потреб у їжі, догляді, опіці, а тому позивач разом із дружиною проживали в будинку без реєстрації, вели господарство, готували їжу, прибирали, забезпечували догляд та лікування ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 позивач поніс витрати на поховання про що надає суду копію товарного чеку від 02 вересня 2020 року на суму 2 300 грн 00 коп. придбаних обрядових товарів та наданих послуг із поховання батька.

Також представник позивача вказує, що у 2025 році позивач звернувся до нотаріальної контори з метою розпочати процедуру оформлення спадкових прав після смерті батька. Разом із відповідними документами на майно, нотаріусу були подані документи, в яких зазначено, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті батька, не зважаючи на те, що позивач та померлий мали різні місця реєстрації, однак спільно проживали та вели спільне господарство.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не була заведена через відсутність у позивача необхідних документів про спільне місцем проживання або ж реєстрацію, а тому було повідомлено в усному порядку про те, прийняти заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину не можливо, а відтак і неможливо здійснити дії для відкриття такої справи.

В ході вчинення вказаних нотаріальних дій нотаріусу було повідомлено, що позивач проживав разом із батьком за однією адресою, тому спадщину фактично прийняв, однак на підтвердження вказаних обставин складений акт спільного проживання, а не довідка сільської ради про спільне місце реєстрації.

Таким чином, представник позивача вважає, що оскільки в іншому порядку, окрім як в судовому, позивач не може реалізувати своє право на доведення вказаних обставин, а нотаріус роз`яснив в консультаційному порядку про необхідність подання відповідного судового рішення, а тому за вказаних обставин позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 05 травня 2025 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 11 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 04 липня 2025 року, встановлено загальний порядок дослідження доказів у справі.

Представник позивача адвокат Давигора С.А., у судове засідання не з`явилася, однак 04 липня 2025 року подала до суду заяву у якій просила суд проводити розгляд справи у відсутності представника позивача та позивача. Заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи.

За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Статтями 12, 13 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , в п. Мурмаші Кольського району Мурманської області. Його батьками були ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 від 07 серпня 1987 року, а також копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Городищенським РВ УМВС України в Черкаській області.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07 вересня 2020 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який народився в с. Вергуни Черкаського району Черкаської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Вергуни Черкаського району Черкаської області у віці 61 рік, актовий запис № 132.

Також судом установлено, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , були мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_7 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 09 січня 1992 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого повторно 07 березня 2025 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Із копії довідок виданих Вергунівським старостинським округом № 1 виконавчим комітетом Слобідської сільської ради № 117/14-04/01 від 31 березня 2025 року та № 115/14-04/01 від 31 березня 2025 року встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , на момент смерті були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії довідки виданої Вергунівським старостинським округом № 1 виконавчим комітетом Слобідської сільської ради № 116/14-04/01 від 31 березня 2025 року встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 21 вересня 2007 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання заповіту недійсним, - задоволено. Визнано недійсним заповіт, складений ОСОБА_3 та який посвідчено секретарем Вергунівської сільської ради Черкаського району 29 червня 2004 року.

Відповідно до копії довідки виданої Вергунівським старостинським округом № 1 виконавчим комітетом Слобідської сільської ради № 116/14-04/01 від 31 березня 2025 року встановлено, що ОСОБА_1 , разом з дружиною ОСОБА_4 , та донькою ОСОБА_5 , проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з грудня 2015 року.

Із копії акта обстеження від 07 квітня 2025 року встановлено, що з грудня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 , проживають без реєстрації ОСОБА_1 , разом з дружиною ОСОБА_4 , та донькою ОСОБА_5 .

Відповідно до інформації про зареєстроване право власності № 61709 від 31 березня 2025 року встановлено, що станом на 01 січня 2013 року право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , зареєстровано у комунальному підприємстві «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_3 .

Зокрема судом встановлено, що ОСОБА_2 , із березня 2015 року почав сильно хворіти та у серпні 2015 року був госпіталізований у зв`язку із значним погіршенням здоров`я. В ході встановленого анамнезу захворювання ОСОБА_2 потребував сторонньої допомоги, що підтверджується копію виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 066715 від 12 серпня 2015 року.

22 вересня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Черкаського району з метою отримання на прокат крісло-візок (інвалідний візок) для потреб ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно була укладена угода датована 22 вересням 2015 року.

Крім того, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 позивач поніс витрати на поховання батька, про що свідчить копія товарного чеку від 02 вересня 2020 року на суму 2 300 грн 00 коп.

Згідно з відомостями, які надійшли на запит суду від Черкаської районної державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа не заводилася.

За приписами статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця: за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлення вищевказаного факту має юридичне значення, оскільки необхідне для встановлення кола спадкоємців, які вважаються такими, що спадщину прийняли в розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України та мають право на спадщину, тобто існує спір щодо факту прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування в разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частинами першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.

Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.

ВС в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року підкреслив, що справи про спадкування розглядається судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Під час розгляду таких справ суди мають досліджувати та встановлювати фактичне місце проживання спадкодавця на момент смерті й фактичне місце проживання його спадкоємців і від цього вже визначати, чи прийняли спадкоємці спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Місце реєстрації в цьому разі не є визначальним (Постанова Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року справа № 569/15147/17 провадження № 61-39308св18).

Верховним Судом в постанові від 24 серпня 2022 року справа № 538/2344/20 (№ 61-39308св18), під час вирішення питання, чи прийняли спадкоємці спадщину у порядку частини третьої статті 1268 ЦК України, суди першої та апеляційної інстанцій мають досліджувати та встановлювати фактичне місце проживання спадкодавця на момент смерті та фактичне місце проживання його спадкоємців. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (у редакції, чинній на момент відкриття спадщини) реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена правова норма відтворює загальний принцип заборони дискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання або місця перебування особи. Аналіз наведених норм права та правила частини першої статті 1221 ЦК України дає підстави стверджувати, що місцем відкриття спадщини є не місце реєстрації спадкодавця, а останнє його місце постійного проживання.

Таким чином, суд вважає доведеним належними і допустимими доказами твердження позивача, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , разом із спадкодавцем батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З урахуванням зазначеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкодавцем батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, позивач у позовних вимогах не ставить питання про стягнення з відповідача судових витрат.

Відтак, ухвалюючи рішення, суд залишає судові витрати за позивачем.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 3-5, 7-13, 17, 19, 43, 49, 76-81, 89, 141, 211, 223, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкодавцем батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати у справі залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_6 ;

Відповідач: Червонослобідська сільська рада Черкаського району Черкаської області, юридична адреса: вул. Соборна, 2/1, с. Слобода, Черкаський район, Черкаська область.

Суддя: В. В. Морозов