ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 674/653/25

Провадження № 22-ц/820/1464/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Спірідонової Т. В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А. М.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № № 674/653/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Шевчуком Валерієм Вільгімовичем на ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 05 травня 2025 року про відмову у відкритті провадження, у складі судді Барателі Д.Т., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного банку "Україна", треті особи: Національний банк України, Центральне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про звільнення майна з-під арешту,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила скасувати арешт (заборону) на усе майно ОСОБА_2 , накладений на підставі повідомлення б/н від 21.07.1994 АКБ «Україна», зареєстрований 12.06.2007 за №5117049 приватним нотаріусом Магера Н.Ф., та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження (тип-заборона) щодо усього майна ОСОБА_2 , реєстраційний номер обстеження №5117049, зареєстрований 12.06.2007 за № 5117049 приватним нотаріусом Магера Н.Ф.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Бугерко Н.А. Приватним нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальних дій, оскільки виявлено в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про арешт (заборону) на усе майно ОСОБА_2 . Підставою обтяження вказано повідомлення б/н від 21.07.1994, видане АКБ «Україна». АКБ «Україна» припинив діяльність у зв`язку з завершенням ліквідаційної процедури, і з 13.04.2009 виключено з Державного реєстру банків у зв`язку із завершенням ліквідаційної процедури банку, правонаступники відсутні.

Наявність зазначеного обтяження унеможливлює оформлення ОСОБА_1 права на спадщину, що порушує її законні права як спадкоємця.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного банку "Україна треті особи: Національний банк України, Центральне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про звільнення майна з-під арешту.

Суд першої інстанції виходив з того, що Державний реєстр банків не містить відомостей про реєстрацію Національним банком України банку, який став правонаступником Банку "Україна". Діяльність юридичної особи - Акціонерного комерційного банку "Україна" припинено в зв`язку з ліквідацією, відтак юридична особа не може набути здатності мати процесуальні права та обов`язки відповідача за цим позовом, а питання про залучення правонаступників судом не може вирішуватись, оскільки ліквідація юридичної особи не передбачає правонаступництва.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Шевчука В.В., просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції перешкоджає позивачу у подальшому провадженні у справі та позбавляє позивача захисту свого порушеного права. Апелянт вважає, що суд при винесенні даної ухвали обмежив доступ позивача до правосуддя із формальних підстав. Судом не враховано положення статті 51 ЦПК України, яка передбачає можливість здійснення заміни неналежного відповідача, у випадку, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом. Крім того, судом всупереч вимогам ЦПК України не проведено підготовчого засідання по справі, завданнями якого є остаточне визначення предмету спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 23 травня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків.

Ухвалами Хмельницького апеляційного суду від 30 травня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зазначив, що юридичну особу Акціонерний комерційний банк «Україна» () припинено у зв`язку з ліквідацією, унаслідок чого вона втратила цивільну та процесуальну правоздатність і не має правонаступника, який міг би набувати її процесуальних прав та обов`язків. Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про неможливість відкриття провадження у справі, а тому оскаржувана ухвала суду не підлягає скасуванню.

Апелянтка ОСОБА_1 та її представник адвокат Шевчук В.В. про дату, час і місце слухання справи належним чином повідомлені, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили. Від представника апелянтки ОСОБА_1 адвоката Шевчука В.В. надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, вказав, що вимоги апеляційної скарги підтримують в повному обсязі.

Треті особи без самостійних вимог - Національний банк України, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) повідомлені належним чином про дату, час і місце слухання справи, представники в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга слід залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Встановлені фактичні обставини справи

Встановлено, що у квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Акціонерного комерційного банку "Україна", треті особи: Національний банк України, Центральне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та просила скасувати арешт (заборону) на усе майно ОСОБА_2 , накладений на підставі повідомлення б/н від 21.07.1994 АКБ «Україна», зареєстрований 12.06.2007 за №5117049 приватним нотаріусом Магера Н.Ф., та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обстеження (тип-заборона) щодо усього майна ОСОБА_2 , реєстраційний номер обстеження №5117049, зареєстрований 12.06.2007 за № 5117049 приватним нотаріусом Магера Н.Ф.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1349939 від 05.05.2025, сформованої засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" за запитом судді першої інстанції, інформації відносно юридичної особи з кодом ЄДРПОУ 00039025 не знайдено.

Постановою Правління Національного банку України від 29.06.2001 № 249 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії на здійснення всіх банківських операцій та запровадження процедури ліквідації АКБ "Україна" з 16.07.2001.

13.04.2009 Комісією Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків прийнято рішення № 167 "Про виключення акціонерного комерційного агропромислового банку "Україна" з Державного реєстру банків.

Станом на 05.05.2025 Державний реєстр банків не містить відомостей про реєстрацію Національним банком України банку, який став правонаступником Банку «Україна».

Діяльність юридичної особи - Акціонерного комерційного банку «Україна» () припинено в зв`язку з ліквідацією.

В позовній заяві відповідачем у справі визначено Акціонерний комерційний банк «Україна» та позивачкою зазначено, що банк припинив діяльність у зв`язку з завершенням ліквідаційної процедури.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2025 року ОСОБА_1 з метою захисту свого права щодо отримання права на спадщину після смерті батька звернулася до суду із позовом Акціонерного комерційного банку «Україна», Національний банк Україна, Центрального міжрегіонального управління Міністерста юстиції (м.Київ) та просила зняти арешт з майна та виключити запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того , що у разі припинення юридичної особи і якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва суддя відмовляє у відкритті провадження у справі.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду, виходячи з такого.

Частина 1 ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

У вказаній нормі йдеться про правонаступництво у матеріально-правових відносинах, стосовно яких виник спір.

Залежно від обсягу правонаступництва розрізняють універсальне (повне) і сингулярне (часткове) правонаступництво. Універсальне правонаступництво настає у разі смерті громадянина і припинення юридичної особи, а сингулярне - заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 20.06.2019 у справі № 185/998/16-ц (провадження № 61-33766сво1 8) зробила висновок, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому разі провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 203/201/19, в постанові Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 321/1118/16.

Відкриття провадження у цивільній справі за відсутності у відповідача цивільної процесуальної дієздатності свідчить про неправомірність виникнення цивільного процесу, тобто, провадження по справі не може бути відкрито і справа за позовними вимогами до юридичної особи, яку ліквідовано і спірні правовідносини не допускають правонаступництва не підлягає розгляду у судовому процесі.

Під ліквідацією юридичної особи розуміється спосіб припинення юридичної особи без правонаступництва. Юридична особа є такою, що припинена, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення (частина п`ята статті 104 ЦК України). Ліквідація для юридичної особи призводить по своїй суті до аналогічних правових висновків, що і смерть фізичної особи, тобто, обумовлює припинення правоздатності юридичної особи . Замість припиненої юридичної особи не виникає іншої юридичної особи, яка наділяється її майном. Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 13 вересня 2023 року у справі № 295/7291/20.

Позовні вимоги у даній справі заявлено до Акціонерного комерційного банку «Україна», який ліквідовано без визначення правонаступництва, тому позов заявлений до особи, яка не може бути стороною у справі, через відсутність у неї цивільної правоздатності та дієздатності, а отже не є носієм прав та обов`язків відповідача в суді, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, обмежив доступ позивача до правосуддя не заслуговують на увагу.

ЄСПЛ у своїх рішеннях наголошує на цінності та важливості дотримання формалізованих норм цивільного процесу, за допомогою яких сторонам забезпечується вирішення спору цивільного характеру, оскільки завдяки цьому може обмежуватися обсяг дискреції, дотримуватися рівність сторін, запобігати свавіллю, створювати умови для ефективного вирішення спору та розгляду справи судом упродовж розумного строку, а також зберігатися юридична визначеність та повага до суду («Зубак проти Хорватії»). Суд уже неодноразово зазначав, що право на справедливий суд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, одним з основних аспектів якого є принцип правової визначеності, який вимагає, щоб усі заявники мали ефективний засіб судового захисту, що дозволив би їм захищати свої громадянські права («Брумареску проти Румунії»). Він також нагадує, що правила, які регулюють формальні заходи, які необхідно вжити, та строки, які мають бути дотримані при оскарженні, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, вищезазначеного принципу правової визначеності.

Оскільки судом першої інстанції зробив правильний висновок та обґрунтовано відмовив у відкритті провадження у справі, тому відсутні підстави для скасування даної ухвали суду першої інстанції, яка постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ухвала суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Шевчуком Валерієм Вільгімовичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 05 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 червня2025 року.

Судді: Т. В. Спірідонова

Р. С. Гринчук

А. М. Костенко