Справа № 353/401/25
Провадження № 2/347/686/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

Головуючої-судді: Крилюк М.І.

секретаря: Лазорик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між ТОВ «Споживчий центр» (надалі Кредитодавець) та ОСОБА_1 (надалі Позичальник) 04 січня 2024 року було укладено Кредитний договір (оферту) № 04.01.2024-100000360. Умовами зазначеного договору передбачено надання Позичальнику кредиту в сумі 4 500,00 грн строком на 42 дні, що підтверджується квитанцією від 04.01.2024. Укладення договору відбулося в електронній формі шляхом акцепту оферти та підтвердженням отримання коштів.

Подальшим погодженням сторін строк дії договору було продовжено відповідно до:

додаткової угоди від 16.01.2024 строк продовжено до 27.02.2024; додаткової угоди від 30.01.2024 строк продовжено до 12.03.2024.

За умовами договору, Позичальник зобов`язувалась використати кредитні кошти відповідно до визначеної мети та повернути кредит з урахуванням нарахованих процентів. Встановлено фіксовані процентні ставки, а також строки сплати основного боргу та відсотків. Спосіб надання коштів перерахування на реквізити, зазначені в заявці Позичальника.

Згідно з п. 4.1 Кредитного договору, Кредитодавець надає Позичальнику кредит на умовах його строковості, платності та поворотності. Спосіб надання коштів визначено як перерахування суми кредиту на рахунок споживача, зокрема з використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника 4441-11ХХ-ХХХХ-7617. Це свідчить про фактичне надання коштів відповідно до умов договору та підтверджує виконання Кредитодавцем своїх договірних зобов`язань у повному обсязі.

Позичальник, своєю чергою, прийнявши умови оферти, пройшовши електронну ідентифікацію та отримавши грошові кошти на вказані реквізити, набув обов`язків зі своєчасного повернення кредиту та сплати процентів. Порушення цих обов`язків і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Станом на 12.03.2024 Позичальник свої зобов`язання належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 8 410,00 грн, з яких: 4 500,00 грн сума основного боргу (тіло кредиту); 3 910,00 грн сума процентів за користування кредитом.

Незважаючи на направлення повідомлень, вимог та нагадувань, Позичальник борг у повному обсязі не погасила. Часткове погашення відбулося, однак не забезпечило повного виконання зобов`язань. Цей факт враховано при обрахунку загальної суми боргу.

Кредитний договір укладено відповідно до ст. 1046, 1048, 1056-1, 536, 610, 625, 629 Цивільного кодексу України, Законів України «Про електронну комерцію» та «Про електронні довірчі послуги». Електронне підписання договору (ідентифікація через BankID) та отримання коштів підтверджують укладення договору в передбаченій законом формі.

Дії Позичальника, зокрема часткова сплата, підтверджують визнання боргу.

З огляду на вищевикладене, Кредитодавець просить суд: стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором (офертою) № 04.01.2024-100000360 в сумі 8 410,00 грн, яка складається з: 4 500,00 грн основна сума кредиту; 3 910,00 грн нараховані проценти.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але просив у позовній заяві розглянути справу за його відсутності.

Відповідач не з`явилася в судове засідання, причин неявки не повідомила, хоча був належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомленим про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу від 03.07.2025 року про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд, керуючись вимогами статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Із наданих у справі доказів убачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) 04 січня 2024 року було укладено Кредитний договір (оферту) № 04.01.2024-100000360, що підтверджується копією договору та квитанцією про надання коштів. Договір було укладено в електронній формі, шляхом акцепту оферти Позичальником із використанням електронного підпису та проходженням ідентифікації через систему BankID, що підтверджено відповідними технічними даними та поданими скріншотами/виписками.

На підставі аналізу долучених до матеріалів справи додаткових угод від 16.01.2024 та 30.01.2024 вбачається, що строк дії кредитного договору було пролонговано до 12.03.2024 року.

Оцінюючи сукупність доказів, зокрема положення п. 4.1 договору, суд встановив, що кредит було надано на умовах строковості, платності та поворотності, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Позичальника з використанням електронного платіжного засобу з реквізитами 4441-11ХХ-ХХХХ-7617. Факт перерахування грошових коштів підтверджено квитанцією, що міститься в матеріалах справи.

Із поданого Позивачем розрахунку заборгованості, що не заперечується Відповідачем, убачається, що станом на 12.03.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 8 410,00 грн, з яких 4 500,00 грн становить основна сума кредиту, а 3 910,00 грн нараховані проценти.

Наявність часткової сплати боргу підтверджено долученими до справи платіжними документами. Така часткова сплата розцінюється судом як визнання зобов`язання, що відповідає правовій позиції, висловленій у постанові Верховного Суду у справі № 916/2403/18.

Враховуючи викладене, з огляду на норми статей 1046, 1048, 1056-1, 536, 610, 625, 629 ЦК України та положення Законів України «Про електронну комерцію» і «Про електронні довірчі послуги», суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Варто зазначити, що Закон України «Про електронні довірчі послуги» (надалі Закон) визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації.

Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Закон України «Про електронну комерцію» - визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Частиною третьою статті 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п.10.1. Цей Договір набирає чинності з дати отримання Кредитодавцем в інформаційній системі Кредитодавця від Позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим Позичальником від Кредитодавця на номер телефону Позичальника, вказаний при реєстрації в інформаційній системі Кредитодавця.

ОСОБА_1 04.01.2024 електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 7000 грн., а отже акцептовано умови Договору.

Позичальником ОСОБА_1 під час укладення кредитного № 04.01.2024-100000360 пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку.

Під час ідентифікації Позичальника - ОСОБА_1 з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи.

Згідно ст.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» - електронна ідентифікація - процедура використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. Ідентифікація особи - процедура використання ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, в результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або представника юридичної особи. Стаття 14 вищезазначеного закону передбачено, що електронна ідентифікація здійснюється за допомогою засобів електронної ідентифікації, що підпадають під схему електронної ідентифікації, затверджену Кабінетом Міністрів України. Частиною 2 Загальних положень Постанови Правління Національного банку України № 32 від 17.03.2020 року встановлено наступні визначення, зокрема: - абонент-ідентифікатор - банк України, який є абонентом Системи BankID Національного банку та безпосередньо виконує функції ідентифікації, автентифікації та верифікації клієнтів (банку), які є користувачами Системи BankID Національного банку; - абонент Системи BankID Національного банку (далі - абонент) - юридична особа резидент приватного або публічного права, яка має укладений Національним банком України (далі - Національний банк) договір приєднання до Системи BankID Національного банку, та Національний банк; - користувач Системи BankID Національного банку (далі - користувач) фізична особа, яка ініціювала ЕЗІ з використанням Системи BankID Національного банку з метою отримання послуги від абонента - надавача послуг або контрагента абонента - надавача послуг зі спеціальним статусом.

Згідно частини 3 «Порядок використання Системи BankID Національного банку, права та обов`язки суб`єктів взаємовідносин у Системі BankID Національного банку» - учасниками процесу взаємодії в Системі BankID Національного банку є: користувачі та абоненти.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати позичальникові грошові кошти (кредит) у визначеному розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник, у свою чергу, зобов`язується повернути отримані кошти та сплатити проценти за користування ними.

ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позику (грошові кошти у тій самій сумі, або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, роду та якості) у строк та в порядку, передбачених договором.

Частина перша статті 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або його одностороння зміна не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за їх відсутності відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, воно має бути виконане саме в цей строк.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання вважається його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У свою чергу, відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені), відшкодування збитків, припинення зобов`язання тощо.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не було виконано зобов`язання з повернення тіла кредиту та передбачених договором процентів за користування кредитом у встановлений строк, суд доходить висновку, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Окрім цього, відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає вимоги ТОВ «Споживчий центр» доведеними, підтвердженими належними доказами, що містяться у матеріалах справи, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265, 268, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ: 37356833, МФО 305299, р/р НОМЕР_2 ) заборгованість за Кредитним договором № 04.01.2024-100000360 від 04.01.2024 у розмірі 8 410 грн 00 коп. (вісім тисяч чотириста десять гривень 00 копійок), а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк