ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2442/25
Провадження № 2/362/2191/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Тельнової О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Васильківської міської ради, третя особа - Державний нотаріус Першої Васильківської державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Другої Васильківської державної нотаріальної контори Хоменко Сергій Анатолійович, про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 адвокат Нікушина В.С. звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки з кадастровим номером :01:041:0001 розміром 0,2500 га, з кадастровим номером :01:041:0002 розміром 0,4500 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

В обґрунтуванні позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 30.12.2008 року, Васильківською районною державною нотаріальною конторою, було заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі №46146690, номер у нотаріуса №528. ОСОБА_2 залишила на ім`я ОСОБА_1 заповіт посвідчений Тростинською сільською радою Васильківського району Київської області від 08.02.2007 року, зареєстрований у реєстрі за №2. На підставі зазначеного заповіту, ОСОБА_1 видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВМО №001048, зареєстровано в реєстрі за №1-2256 від 02.09.2019 року на житловий будинок з господарськими та побутовими надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який належав померлій ОСОБА_2 . 18.09.2009 року ОСОБА_1 , зареєстрував вище вказане Свідоцтво у КП Київської обласної ради «Васильківське міжрайонне бюро технічної інвентаризації». 11.02.2025 року, ОСОБА_1 , звернувся до державного нотаріуса Другої Васильківської державної нотаріальної контори, Хоменко С.А., для видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_2 , на спадкове майно, яке складається з: земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:041:0001, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,4500 га, кадастровий номер :01:041:0002, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Проте 11.02.2025 року ОСОБА_1 отримав Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії №35/02-14. Причиною відмови стали ті обставини, що Державний акт на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:041:0001, що знаходиться в АДРЕСА_1 та Державний акт на земельну ділянку площею 0,4500 га, кадастровий номер :01:041:0002, що знаходиться в АДРЕСА_1 , були виготовлені на ім`я ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , Тростинською сільською радою Васильківського району Київської області 19.01.2011 року та Управлінням Держкомзему у Васильківському районі Київської області 10.05.2011 року на підставі Рішення 7 сесії 25 скликання Тростинської сільської ради Васильківського району Київської області від 25.05.2007 року №218, тобто після смерті власника.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.04.2025 року прийнято до провадження цивільну справу за правилами загального позовного провадження (а.с. 28-30).

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, представник позивача надіслала заяву про розгляд справи без їх участі, позов просила задовольнити (а.с. 98-99).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позов просив задовольнити (а.с. 39-40).

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно до ч. 3 ст.200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи визнання позову відповідачем, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданим 27.12.2008 року Виконавчим комітетом Тростинської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 23 (а.с. 14).

Відповідно до заповіту, посвідченого виконкомом Тростинської сільської ради Васильківського району Київської області 08 лютого 2007 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила розпорядження: належний їй житловий будинок, а також все її майно, що до дня її смерті буде їй належати заповідає ОСОБА_1 (а.с.57).

З огляду належним чином завіреної копії спадкової справи №528/2008р. до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , заведеної Васильківською районною нотаріальною конторою Київської області, вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с. 43-95).

11 лютого 2025 року державним нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки з підстав відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно на ім`я спадкодавця (а.с.19).

З наданих позивачем доказів, вбачається, що право володіння на земельні ділянки, яка належала за життя спадкодавцю, підтверджується наступним: Державним актом на право приватної власності на землю № 194125 від 19.01.2011 року та №104124 від 19.01.2011 року (а.с.20-21).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

За нормою частини першої статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право.

Згідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно зі ст. 126 Земельного кодексу України (що діяв на момент виникнення права спадкодавця на земельну ділянку) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Як роз`яснено п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від, 30 травня 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.

Згідно до ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як вбачається із матеріалів справи за життя ОСОБА_2 набула право власності на підставі Державних актів на право приватної власності на землю № 194125 від 19.01.2011 року та №104124 від 19.01.2011 року, але не встигла оформити право власності внести інформацію про земельні ділянки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Як передбачено у п.216 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, провадиться нотаріусом після подання оригіналів право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцю.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно, в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

У п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 зазначається, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Також, у даному листі, зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем».

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними положеннями діючого цивільного законодавства України та враховуючи той факт, що померла ОСОБА_2 дійсно була власником земельних ділянок площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:041:0001, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,4500 га, кадастровий номер :01:041:0002, що знаходиться в АДРЕСА_1 , але за життя не встигла зареєструвати нерухоме майно, а позивач є єдиними спадкоємцями майна померлої за заповітом, який прийняв спадщину, та реалізувати своє право на оформлення спадщини він не може у зв`язку з відмовою нотаріальної контори видати свідоцтво про право власності на спадщину, тому суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування, є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 329, 1216, 1217, 1226, 1258, 1268, 1269, 1270, 1272, 1296, 1297 ЦК України, статтями 12, 19, 77-81, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Васильківської міської ради, третя особа - Державний нотаріус Першої Васильківської державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Другої Васильківської державної нотаріальної контори Хоменко Сергій Анатолійович, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на земельні ділянки загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:041:0001, та загальною площею 0,4500 га, кадастровий номер :01:041:0002, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено 07.07.2025 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко