Провадження № 2-н/761/180/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Анохін А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з вищевказаною заявою, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) та стягнути з ОСОБА_2 кошти за послуги перекладача в сумі 1000,00 грн.

26 квітня 2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана заява передана на розгляд судді ОСОБА_4.

Ухвалою суду від 01.05.2024 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу.

Постановою Київського апеляційного суду від 06.01.2025, ухвалу від 01.05.2024 було скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

28 січня 2025 року згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, вищевказана заява передана на розгляд судді ОСОБА_4 .

Рішенням Вищої ради правосуддя від 04.02.2025 №171/0/15-25 суддю ОСОБА_4 було звільнено у відставку.

Відповідно до ч. 7 ст. 33 ЦПК України невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ.

Згідно розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О. щодо повторного автоматизованого розподілу справи №01-08-2131 від 23.06.2025, призначено повторний автоматичний розподіл справи № 761/15532/24, провадження № 2-н/761/180/2025.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2025, вищевказана заява передана на розгляд судді Анохіну А.М.

Заява подана особою, якій належить право вимоги. Заявлена вимога, за якою відповідно до ст. 161 ЦПК України, може бути видано судовий наказ. За формою і змістом заява відповідає положенням, викладеним у ст. 163 ЦПК України, отже є підстави для відкриття наказного провадження.

Разом із тим, заявником заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_2 коштів за послуги перекладача в сумі 1000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення коштів за послуги перекладача слід відмовити з наступних підстав.

Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Перелік вимог, визначених частиною першою статті 161 ЦПК, які можуть розглядатися в порядку наказного провадження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Зокрема, статтею 161 ЦПК України не передбачена вимога про стягнення коштів за послуги перекладача.

У наказному провадженні можуть існувати лише безспірні вимоги заявника - це такі вимоги, з яких не вбачається спору про право цивільне, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Суд звертає увагу на той факт, що відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про видачу судового наказу розглядається в порядку наказного провадження, яке за своєю правовою природою є безспірним.

З урахуванням того, що ст. 161 ЦПК України не передбачено видачу судового наказу про стягнення коштів на послуги перекладача та такі витрати не вважаються безспірними, вони не можуть бути стягнуті з боржника при видачі судового наказу про стягнення аліментів.

У наказному порядку підлягають стягненню безспірні грошові суми, до яких цивільним процесуальним законодавством із судових витрат віднесено лише судовий збір.

Отже, кошти на послуги перекладача та їх обґрунтованість має бути встановлено на засадах рівності та змагальності сторін, тому заявлена вимога не може бути вирішена в наказному провадженні.

Відповідно ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 160-163, 165, 167 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до судового розгляду.

У видачі судового наказу в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів за послуги перекладача в сумі 1000,00 грн - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала в частині відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Андрій АНОХІН