Провадження № 2/752/6210/25
У Х В А Л А

Іменем України

01 липня 2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Слободянюк А.В., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з даною позовною заявою.

Ухвалою судді від 29 квітня 2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, а саме - надання обгрунтованого розрахунку заборгованості, яку позивач просить стягнути на свою користь.

З урахуванням того, що позивач та представник позивача мають зареєстровані кабінети в системі «Електронний суд», 02 травня 2025 року вказану ухвалу суду було доставлено до зареєстрованих електронних кабінетів позивача та представника позивача, про що свідчать відповідні довідкі, які містяться в матеріалах справи.

Отже, граничний строк для усунення недоліків даної позовної заяви з урахуванням десятиденного строку на усунення недоліків було - 12 червня 2025 року включно.

Проте, вимоги вказаної ухвали станом на 01 липня 2025 залишились невиконаними.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач у встановлений термін в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунув недоліки, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення позовної заяви, відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із зазначеною позовною заявою, суддя вважає за необхідне позовну заяву визнати неподаною та повернути позивачу, у зв`язку з пропуском строку на усуненням недоліків позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК Україні, суддя,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стати підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя А.В. Слободянюк