Справа № 159/1845/25
Провадження № 2/159/930/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Лесика В.О.,

за участі секретаря судового засідання Куптій Ю.В.,

представника позивача Ткачук А.А.,

відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Підприємства теплових мереж «Ковельтепло» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2025 Підприємство теплових мереж «Ковельтепло» (далі ПТМ «Ковельтепло») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті наданих комунальних послуги в розмірі 5441,74 грн.

Обгрунтовуює свої позовні вимоги наступними обставинами: ПТМ «Ковельтепло», надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води квартиру АДРЕСА_1 , квартиноймачі якої є відповідачі у справі.

Розрахунок оплати послуг з централізованого опалення квартири проводиться на підставі показників загальнобудинкового вузла комерційного обліку (теплового лічильника), виходячи з вартості 1 Гкал, пропорційно опалювальній площі квартири 11,3 кв.м.

Користуючись послугами, які надає ПТМ «Ковельтепло», а саме послугами з опалення квартири, відповідачі, всупереч Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в добровільному порядку не здійснюють оплати за надані послуги, унаслідок чого станом на 01 березня 2025 року, за період з жовтня 2024 року по лютий 2025 року включно, виникла заборгованість перед позивачем по комунальних послугах у розмірі 5441,74 грн. Вимоги позивача про необхідність погасити борг відповідачі ігнорують.

Узагальнені доводи особи, яка подала відзив на позов.

14.05.2025 року відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позов, в якому він позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні.

Відповідач вказує на те, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем є неналежним доказом, оскільки вказаний позивачем період стягнення та розмір заборгованості не відповідає дійсності.

На думку відповідачів вони не можуть нести обов`язок щодо оплати послуг з теплопостачання та постачання гарячої води, оскільки особисто не укладали договору з ПТМ «Ковельтепло» та не є співвласниками чи квартиронаймачами квартири АДРЕСА_2 , оскільки за вказаною адресою не проживають, а проживають в квартирі АДРЕСА_2 .

За таких обставин, просять у позові відмовити.

У поданих до суду представником позивача відповіді на відзив від 24.05.2025 року та відповідачем запереченнях на відповідь на відзив від 02.06.2025 року, учасники справи підтвердили власну правову позицію, не погодившись із доводами протилежної сторони.

Рух справи в суді.

Позовну заяву подано до суду 28.03.2024.

Ухвалою судді від 31.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Одночасно, відповідачам надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 23.06.2025 позовну заяву в частині вимог ПТМ «Ковельтепло» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги залишено без розгляду.

Аргументи учасників справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, з підстав викладених у позові та запереченнях на відзив на позов. Додатково пояснила, що квартира АДРЕСА_1 розділена, а тому для зручності кімнату яку використовують відповідачі зазначено, що вона є відповідно квартирою АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та їх представник позов не визнали та в його задоволенні просили відмовити за безпідставністю з підстав викладених у відзиві на позов та запереченнях на нього.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви, з яких виходив суд, і застосовані норми права.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів та їх представника, показання свідка, дослідивши письмові докази у справі суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що квартиронаймачами квартири АДРЕСА_1 , загальна площа якої становить 11,3 кв.м. є відповідачі у справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Нарахування плати за надані комунальні послуги з централізованого опалення квартири проводилось на підставі показників теплового лічильника, встановленого в будинку АДРЕСА_3 з врахуванням вартості 1 Гкал пропорційно опалювальній площі квартири 11,3 кв. м (пункт 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року).

На обґрунтування розміру заборгованості відповідачів перед позивачем за надані комунальні послуги позивач посилається на розрахунки боргу, здійснені відповідно до тарифів, затверджених відповідними рішеннями виконавчого комітету Ковельської міської ради.

Згідно розрахунку нарахувань і оплати за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води , наданого позивачем, вбачається, що по особовому рахунку відповідачів № НОМЕР_1 за період з жовтня 2024 року по лютий 2025 року існує заборгованість перед ПТМ «Ковельтепло» в розмірі 5441,74 грн.

Згідно відповіді ПТМ «Ковельтепло» від 08.05.2025 року вбачається, що за адресою по АДРЕСА_4 відкрито два особові рахунки,а саме: на ОСОБА_6 (квартира АДРЕСА_2 ) та на відповідача ОСОБА_1 (квартира АДРЕСА_2 ).

Заперечуючи проти позову, відповідачі посилаються на те, що вони не можуть нести обов`язок щодо оплати послуг з теплопостачання та постачання гарячої води, оскільки особисто не укладали договору з ПТМ «Ковельтепло».

Однак, такі доводи відповідачів не заслуговують на увагу суду, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що послуги з централізованого опалення будинку АДРЕСА_4 надає ПТМ «Ковельтепло», з яким ОСОБА_1 07.04.2015 року уклав договір № 4-49617 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

У будинку діє система централізованого опалення, послуги з постачання яких надає позивач ПТМ «Ковельтепло».

Послуги з теплопостачання зазначеного будинку надає ПТМ «Ковельтепло», що сторонами не оспорюється.

Починаючи з 09 червня 2018 року, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» діє в редакції Закону № 21890-VIII від 09 листопада 2017 року.

За приписами ч. 5 ст. 13 Закону № 21890-VIII, споживачі самостійно обирають модель договірних відносин у багатоквартирному будинку на послуги з постачання теплової енергії

У разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:

- плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

- плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Форма публічного договору з постачання теплової енергії затверджена Постановою Кабінету Міністрів України № 1022, 1023 від 08.09.2021.

19 жовтня 2021 року на сайті ПТМ «Ковельтепло» опублікувано публічні договори приєднання, форми яких затверджені постановами Кабінету Міністрів України № 1022 та № 1023 від 08.09.2021 року.

Відповідно до вимог ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку та /або споживання послуги.

Отже, з огляду на правові норми судом встановлено, що письмовий договір між сторонами не укладався, однак ПТМ «Ковельтепло» надавало комунальні послуги, а відповідачі, користувався ними, тобто договір фактично існував.

Заперечуючи проти позову, відповідачі посилаються на те, що вони не можуть нести обов`язок щодо оплати послуг з теплопостачання та постачання гарячої води, оскільки не є співвласниками і квартиронаймачами квартири АДРЕСА_2 , яка не існує.

Однак, доводи відповідачів не заслуговують на увагу суду виходячи із наступного.

Відповідно до положень частин 1, статті 9 цього Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі - Закон) обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Крім того згідно з пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Пунктом 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 обов`язку оплачувати надані їй комунальні послуги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18.

Посилання відповідачів на ту обставину, що вони не є співвласниками квартиронаймачами квартири АДРЕСА_1 спростовуються показаннями свідка ОСОБА_6 наданих у ході судового розгляду.

Свідок ОСОБА_6 підтвердила, що квартира АДРЕСА_1 розділена, а тому для зручності кімнату яку використовують відповідачі зазначено, що вона є відповідно квартирою АДРЕСА_2 . Окрім цього, підтвердила ту обставину, що відповідачі зареєстровані в квартирі АДРЕСА_2 , користуються віділеним житлом, однак комунальні послуги не сплачують. Вона, як співвласник своєї частки вказаної квартири сплачує вартість за комунальні послуги, і в тому числі та за відповідачів в частині плати за абонентське обслуговування.

Такі показання свідка ОСОБА_6 підтвердженні розрахунком нарахувань та оплати за надані послуги по особовому рахунку НОМЕР_2 по АДРЕСА_4 .

Рішенням Ковельського міського суду Волинської області від 12.11.1999 року виділено в користування ОСОБА_1 кімнату площею 8,4 кв.м. квартири АДРЕСА_1 , а ванну, туалет, коридор та інші підсобні приміщення залишено у спільному користуванні співвласників квартири. Зобов`язано житлово-експлуатаційну контору №2 м.Ковелі укласти окремі договори найму та завести окремі рахунки.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, відповідачі, як квартиронаймачі, які постійно проживають у житловому приміщенні по АДРЕСА_4 та споживають послуги, що надає позивач у справі, в силу наведених вище норм зобов`язані їх оплатити відповідно до діючих тарифів, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, який, в свою чергу, ґрунтується на дійсних кількісних характеристиках площі опалюваної квартири, кількості зареєстрованих в ній жильців та встановлених у визначеному законом порядку діючих тарифах.

Відповідно до частини першої статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

У ході судового розгляду встановлено, що ПТМ «Ковельтепло» надає послуги з централізованого опалення у належну відповідачам квартиру, а відповідачі є споживачами послуг, однак не в повному обсязі оплачує отримані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості станом на 01.03.2025 року становить 5441,74 грн.

Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання відповідачів щодо неналежності та недопустимості доказів про розмір заборгованості відхиляються судом, оскільки ні відповідачами, ні представником відповідача не наведено іншого розрахунку заборгованості, а вказаний розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростований.

Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення солідарно із відповідачів заборгованості за надані послуги, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Щодо розподілу судових витрат

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує в рівних частках з кожного із відповідачів на користь позивача понесені і документально підтверджені останнім судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2725,20 грн., сплаченого позивачем при зверненні до суду з даним позовом та 302,80 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з заявою про видачу судового наказу, у прийнятті якої судом було відмовлено.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265,280-282 ЦПК України, на підставі ст.ст. 322, 526 ЦК України, ст.ст. 5,7, 12,13, 19, 25 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь Підприємства теплових мереж «Ковельтепло» заборгованість по оплаті за комунальні послуги в сумі 5441,74 ( п`ять тисяч чотириста сорок одну грн. 74 коп.) .

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Підприємства теплових мереж «Ковельтепло» судовий збір в сумі по 1514 ( одній тисячі п`ятсот чотирнадцять грн) в рівних частках з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач Підприємство теплових мереж «Ковельтепло», адреса: м. Ковель, вул. Володимирська, 97а, код ЄРДПОУ 30514446.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РОНКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 01.07.2025.

Головуючий: В.О.Лесик