Справа № 752/2334/13-ц
Провадження № 4-с/752/44/25
У Х В А Л А

Іменем України

09.07.2025 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Чекулаєва С.О.,

з участю секретаря - Шевченко В.В.

присутніх учасників справи:

представника скаржника - адвоката Здоренка Владислава Євгеновича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання

ВСТАНОВИВ:

Суть поданої скарги

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Здоренко Владислав Євгенович (ордер на надання правничої допомоги серії АІ №1914865 від 04.06.2025) на бездіяльність Голосіївського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

У поданій скарзі ОСОБА_1 просив:

-визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що полягає у не знятті арешту з майна (в т.ч. нерухомого майна) ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), накладеного в межах виконавчого провадження НОМЕР_2;

-зобов`язати посадових осіб Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії щодо зняття (скасування) арешту з майна (в т.ч. нерухомого майна) ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), накладеного в межах виконавчого провадження НОМЕР_2, а саме зняти арешт з нерухомого майна боржника - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та заборону на його відчуження, накладених постановою від 19.03.2015 за НОМЕР_2 ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві.

На обґрунтування скарги зазначено, що в межах виконавчого провадження, згідно постанови державного виконавця від 19.03.2015 було накладено арешт на майно ОСОБА_1 про, що були внесені відомості до реєстру обтяжень об`єктів нерухомого майна 03.06.2015 (номер запису про обтяження: 9897075).

Виконавче провадження НОМЕР_2 було завершене 28.12.2015, проте арешт накладений згідно постанови державного виконавця від 19.03.2015 не знятий.

30.10.2024 засобами електронної пошти на адресу Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було скеровано клопотання за вих.№ 1Ш від 30.10.2024 про зняття арешту з майна скаржника.

26.11.2024 засобами електронної пошти від Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скаржником отримано відповідь на адвокатський запит з копією відповіді на клопотання за вих. №1Ш від 30.10.2024 про зняття арешту з майна скаржника, якою відмовлено у задоволенні клопотання.

Така відмова була обгрунтована тим, що 28.12.2015 державним виконавцем, керуючись пунктом 2 частиною першою статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна), винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. Жодних заяв, щодо повного/часткового виконання вищезазначеного виконавчого документа, згідно відомостей АСВП, станом на 25.11.2024, від сторін виконавчого провадження не надходило. Кошти на рахунку для обліку депозитних сум Відділу в межах виконавчого провадження НОМЕР_2 відсутні.

Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), посилаючись на приписи статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» вказав, що правові підстави для зняття арешту з майна боржника - відсутні.

Зважаючи на відповідь Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на думку скаржника, має місце неправомірна бездіяльність посадових осіб Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що полягає у не знятті арешту з майна (в т.ч. нерухомого майна) ОСОБА_1 .

Рух справи та інші процесуальні питання

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2024 головуючим суддею по справі визначено суддю Голосіївського районного суду міста Києва Чекулаєва С.О.

06.06.2025 цивільна справа №752/2334/13-ц була переданна до судді з архіву суду.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 06.06.2025 відкрите провадження у справі, у звзяку з надмірним навантаженням на суддю, судове засідання призначено на 09.07.2025.

02.07.2025 у судове засідання з`явився представник скаржника - адвокат Здоренко Владислав Євгенович.

Про дату, час та місце розгляду скарги суд належним чином повідомляв АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про що в матеріалах справи містяться відповідні довідки про доставку електронного документу.

Згідно частини другої статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Фактичні обставини справи, які встановив суд

Заочним рішенням Голосіївського районного суд м. Києва від 25.02.2013 у справі №752/2334/13-ц (провадження №: 2/752/1743/13) за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Черкаська область м. Корсунь-Шевченківськ, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» () заборгованість за кредитним договором №5912836 від 11.12.2007 в розмірі 69 421 (шістдесят дев`ять тисяч чотириста двадцять один ) долар США 38 центів, 39 938 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять вісім) гривень 40 копійок та за додатковим договором №7712737 від 12.06.2009 17 334 (сімнадцять тисяч триста тридцять чотири) гривень 29 копійок.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 11.06.2013 рішення Голосіївського районного суд м. Києва від 25.02.2013 у справі №752/2334/13-ц залишено без змін.

Згідно листа Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04.11.2024 суд встановив, що на виконанні у Відділі перебувало виконаче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суд м. Києва №752/2334/13-ц від 09.10.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» боргу в розмірі 57 272,69 гривень та 69 421,38 доларів США.

06.03.2015 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2.

19.03.2015 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження НОМЕР_2.

28.12.2015 державним виконавцем, керуючись пунктом 2 частиною першою статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна), винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Жодних заяв, щодо повного/часткового виконання вищезазначеного виконавчого документа, згідно відомостей АСВП, станом на 25.11.2024, від сторін виконавчого провадження не надходило. Кошти на рахунку для обліку депозитних сум Відділу в межах виконавчого провадження НОМЕР_2 відсутні.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником наявний запис про обтяження №9897075, внесений на підставі постанови НОМЕР_2, 19.03.2015 ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві, яким накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 .

Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників від 26.11.2024 відомості щодо ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у вказаному реєстрі відсутні.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків та закон, яким керувався суд

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Тлумачення цих норм дозволяє дійти висновку про те, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим.

Згідно із частиною першою статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі за текстом також - Закон № 1404-VIII), рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом в щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 за №606-XIV (який був чинний на дату винекнення спірних првовідносин) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 за №606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 за № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина п`ята статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 за № 1404-VIII).

Як вже зазначалось на виконанні у Голосіївському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва №752/2334/13-ц від 09.10.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» грошових коштів, що є боргом за кредитними договорами.

Суд встановив, що 28.12.2015 державним виконавцем, керуючись пунктом 2 частиною першою статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна), винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні НОМЕР_2.

Як вказано у листах Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04.11.2024 та від 27.11.2024 жодних заяв, щодо повного/часткового виконання виконавчого листа №752/2334/13-ц виданого Голосіївським районним судом м. Києва, згідно відомостей АСВП, станом на 25.11.2024, від сторін виконавчого провадження не надходило.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (чинного на дату виникнення спірних правовідносин) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» 1404-VIII (чинного на дату розгляду скарги) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Враховуючи вказані обставини суд зазначає, що строк для пред`явлення виконавчого

документу до виконання, після винесення постанови органом ДВС щодо повернення виконавчого документу стягувачу є таким що сплив.

Жодних доказів повторного звернення стягувача - ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» щодо примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва №752/2334/13-ц від 09.10.2013 матеріали справи не містять.

Суд звертає увагу, що ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги ОСОБА_1 не надало до суду жодних заяви/клопотань щодо наявності заборгованості скаржника, відкритих виконавчих проваджень та необхідності продовження арешту належного йому майна.

Суд зазначає, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно скаржника (з моменту його накладення 19.03.2015 по даний час), враховуючи відсутність майнових претензій з боку стягувача, повторного не пред`явлення ним виконавчого документу до виконання протягом строку, встановленого Законом України «Про виконавче провадження», є невиправданим втручанням у право ОСОБА_1 на мирне володіння своїм майном.

Згідно частини першої статті 40 чинного Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 20 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що такий виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, виконавець, керуючись частиною четвертою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», виносить постанову про скасування заходів примусового виконання, здійснених під час виконання такого виконавчого документа, без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження.

Враховуючи викладене суд дійшов до висновку, що бездіяльність Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо незняття арешту з належного ОСОБА_1 нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження: №9897075 (спеціальний розділ), зареєстрованого 03.06.2015 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження НОМЕР_2 від 19.03.2015, винесеної ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві) є неправомірною.

Відповідно до частин першої та другої статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись статтями: 259, 263, 447-551 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що полягає у не знятті арешту з майна (в т.ч. нерухомого майна) ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), накладеного в межах виконавчого провадження НОМЕР_2.

Зобов`язати посадових осіб Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії щодо зняття (скасування) арешту з майна (в т.ч. нерухомого майна) ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), накладеного в межах виконавчого провадження НОМЕР_2, а саме зняти арешт з нерухомого майна боржника - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та заборону на його відчуження, накладених постановою від 19.03.2015 за НОМЕР_2 ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 09.07.2025.

Суддя С.О. Чекулаєв