Справа № 539/3119/25
Провадження № 2/539/1404/2025
УХВАЛА
01 липня 2025 року місто Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Рудалєва Л.В., ознайомившись із матеріалами позовної заяви (російською мовою) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Державний нотаріус Лубенської державної нотаріальної контори, нотаріус Ковальчук Алла Григорівна про визнання заповіту недійсним, -
УСТАНОВИЛА:
До Лубенського міськрайонного суду Полтавської області (далі суд) надійшли матеріали позовної заяви (російською мовою) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Державний нотаріус Лубенської державної нотаріальної контори, нотаріус Ковальчук Алла Григорівна про визнання заповіту недійсним.
Згідно з частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975р. «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Ознайомившись із вказаними вище матеріалами позовної заяви суддя дійшла висновку, що позов слід залишити без руху з огляду на таке.
По-перше, передусім суд звертає увагу, що як вбачається із матеріалів, позовна заява та додатки до неї складені іноземною мовою (російською).
Статею 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.
У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року у справі № 10-рп/99 зазначається, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації, тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина 5 статті 10 Конституції України).
Відповідно до статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.
Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.
Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.
З огляду на вказані вище норми чинного законодавства України процесуальні документи (зокрема, позовна заява до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області, клопотання про приєднання матеріалів справи, заява про забезпечення позову) повинні бути викладені державною мовою українською мовою.
По-друге, за правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам частини третьої статті 175 ЦПК України та містити:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;
4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;
5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;
7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;
10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Проте, позовна заява не відповідає вимогам до її змісту, визначеним частиною третьою статті 175 ЦПК України, а саме не містить інформації про:
повне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
зазначення ціни позову;
виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;
відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;
підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Таким чином, позовна заява повинна бути доопрацьована та викладена з урахуванням вказаних вище недоліків.
По-третє, відповідно до частини першої статті 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
Крім того, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (частина четверта статті 177 ЦПК України).
Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (частина п`ята статті 177 ЦПК України).
Проте, в супереч вказаним вище вимогам статті 177 ЦПК України до позовної заяви не додано копії позовної заяви та доданих до неї документів по кількості учасників справи. Також не сплачено судовий збір за подання позову або не надіслано документи щодо звільнення позивачів від сплати судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».
Суд звертає увагу, що відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позову немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (один прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 році становить 3 028,00 грн). Отже, сума судового збору, яку слід сплатити за подання позову, становить 1 211,20 грн. У разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом (частина сьому статті 6 Закону України «Про судовий збір»). З урахуванням наведеного позивачам слід сплатити судовий збір у сумі по 1 211,20 грн кожний.
Таким чином, додатково до виправлення змісту позовної заяви позивачам слід сплатити судовий збір та додати до копії документів, доданих до неї по кількості учасників справи.
По-четверте, відповідно до статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою у порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат», згідно з якою нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.
Відповідно до Глави 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус засвідчує вірність перекладу документа за усним зверненням заінтересованої особи, а також за клопотанням заінтересованої особи при вчиненні іншої нотаріальної дії. Нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови, з яких або на які перекладається документ. Якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком. Перекладач разом з документом, що встановлює його особу, повинен надати документ, який підтверджує його кваліфікацію. Переклад має бути зроблений з усього тексту документа, що перекладається, і закінчуватися підписами. Під текстами оригіналу та перекладу вміщується підпис перекладача у разі здійснення перекладу перекладачем. Посвідчувальний напис викладається під текстами документа і перекладу з нього. Переклад, розміщений на окремому від оригіналу чи копії аркуші, прикріплюється до нього, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса і його печаткою.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20 червня 2019 у справі № 910/4473/17.
Відсутність належним чином засвідченого перекладу на українську мову документа, складеного іноземною мовою, унеможливлює належне встановлення судом змісту такого документа, дії, яка вчинена на підставі вказаного документа, особи, якою вона була вчинена, на користь кого тощо.
Документи, на які посилаються позивачі в обґрунтування позову, не перекладені українською мовою та не засвідчені належним чином в порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат», що може потягнути за собою визнання цих доказів судом не належними.
Такими чином, позивачам належить подати суду здійснений в установленому законом порядку переклад українською мовою усіх документів, викладених іноземною мовою (російською мовою), копії яких долучено до позовної заяви, по кількості учасників справи.
З огляду на зазначене, позивачі повинні усунути недоліки позовної заяви та доданих до неї документів, зазначені вище.
Суд звертає увагу, що недотримання вищевказаних вимог є перешкодою до відкриття провадження у справі, оскільки позов подано без дотримання вимог статей 175, 177 ЦПК України.
Таким чином, позивачам слід виправити зазначені недоліки матеріалів позовної заяви.
Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.
Додатково суд роз`яснює, відповідно до частини сьомої статті 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
На підставі наведеного, керуючись статтями 175, 177, 185, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-
ПОСТАНОВИЛА:
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Державний нотаріус Лубенської державної нотаріальної контори, нотаріус Ковальчук Алла Григорівна про визнання заповіту недійсним залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.
Відповідно до частини третьої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (частина сьома статті 185 Цивільного процесуального кодексу України).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області Л.В. Рудалєва