Справа № 505/2095/25
№ 2-з/505/16/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м.Подільськ

Подільський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Ващук О.В.,

секретаря судового засідання Федорцової І.С.,

розглянувши заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк", яка подана представником адвокатом Шидеровою Наталею Сергіївною, про витребування доказів до пред`явлення позову,

встановив:

19 червня 2025 Акціонерне товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк", в інтересах якого діє адвокат Шидерова Н.С., посилаючись на вимоги ст.ст. 116-118 ЦПК України, звернулось до суду із заявою про забезпечення доказів до подачі позову, шляхом витребування від Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса копії спадкової справи щодо померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви представником зазначено, що заявник має намір звернутись до суду із позовом про захист своїх прав та інтересів в судовому порядку, проте стало відомо, що боржник ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Звернувшись 27 березня 2025 року до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса із вимогою кредитора до спадкоємців боржника ОСОБА_1 , було отримано відповідь, що нотаріальна контора не може надати необхідні відомості з огляду на положення ст. 8 Закону України «Про нотаріат».

Адвокат Шидерова Н.С. вказує, що нею були вжиті заходи щодо отримання цієї інформації, однак, отримати ці докази неможливо, в зв`язку з чим вимушена звернутись до суду з даною заявою.

Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 20 червня 2025 року заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк" призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання представник Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк" - адвокат Шидерова Н.С. належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не з`явилася.

Відповідно до положень ч.3 ст.118 ЦПК України неявка заявника у судове засідання не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Оскільки заявник в судове засідання не з`явився, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись із заявою про забезпечення доказів та доданими до неї документами, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.84 ЦПК України суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Згідно із частинами 1 3 статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Отже, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим (частина перша статті 116 ЦПК України).

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Разом з цим, згідно зі статтею 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №367/6751/18-ц (провадження №61-23322св19).

Таку ж правову позицію щодо вирішення судами питання про забезпечення доказів висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові 11 березня 2020 року у справі №9901/608/19.

Зі змісту заяви Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк" вбачається, що заявник просить до подачі позову забезпечити докази шляхом витребування доказів, зокрема, копії матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_1 . Необхідність забезпечення доказів до подачі позову у такий спосіб Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк" обґрунтовує тим, що без інформації про спадкоємців воно позбавлено можливості захистити свої права та інтереси у судовому порядку, оскільки ОСОБА_1 на момент смерті мав невиконанні кредитні зобов`язання перед Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк".

Аналізуючи положення ЦПК України у зіставленні з вимогами заявника (витребування доказів: копії спадкової справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 ) насамперед слід зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18.

Відповідно до положень частин 3, 4 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на викладене, враховуючи мету заяви Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк" (необхідність встановити коло спадкоємців ОСОБА_1 для подальшого звернення до суду із вимогами про стягнення кредитної заборгованості), оцінюючи у відповідності до вимог статті 89 ЦПК України надані докази, суд вважає, що Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк" не довело наявність достатніх підстав вважати, що з часом докази, про витребування яких воно просить: спадкова справа, заведена після смерті ОСОБА_1 , можуть бути безповоротно втрачені або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

При цьому, посилання Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк" на те, що метою процесуального інституту витребування доказів є допомога сторонам в отриманні доказів, які вони не можуть одержати самостійно, що підтверджено відповідними доказами, на увагу не заслуговують, оскільки у даному випадку заява про забезпечення доказів подана в порядку статей 116-117 ЦПК України.

Так, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку статей 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, що може бути подане учасником справи відповідно до статті 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Більш того, слід розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (статті 116-118 ЦПК України), та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (стаття 84 ЦПК України).

Враховуючи, що Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк" не довело, що докази, про витребування яких воно просить можуть бути втрачені або їх збирання та подання стане згодом неможливим чи утрудненим, тому підстави для задоволення заяви про витребування доказів відсутні.

Керуючись ч.3, ч.4 ст.12, ч.1 ст.81, ч.4 ст.84, ст.116-118, 258- 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк", яка подана представником адвокатом Шидеровою Наталею Сергіївною, про витребування доказів до пред`явлення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Ващук